УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, за касаційною
скаргою ОСОБА_5, яка діє від імені
ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду м.
Києва від 06 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, в
обґрунтування вимог посилаючись на те,
що 05 серпня 1981 року було розірвано шлюб
між його батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7
ОСОБА_7 припинив спілкування з
колишньою дружиною і сином та створив
нову сім'ю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.
Після померлого ОСОБА_7 відкрилась
спадщина на квартиру АДРЕСА_1. У зв'язку
з тим, що позивач не спілкувався з
батьком тривалий час, він дізнався про
його смерть лише в квітні 2013 року, тому
не міг в шестимісячний строк
звернутись до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини.
Враховуючи викладене, позивач просив
визначити йому додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
тривалістю два місяці.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 05 грудня 2013 року
позов задоволено. Визначено ОСОБА_3
додатковий строк два місяці з дня
набрання рішенням чинності для
прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_7, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
06 лютого 2014 року рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 05 грудня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову в
позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, яка діє від
імені ОСОБА_3, просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на невідповідність
висновків апеляційного суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_3
протягом тривалого часу не спілкувався
з батьком, тому не був обізнаний про
його смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 та дізнався
лише в квітні 2013 року, тому дійшов
висновку про визначення йому
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в позові, апеляційний суд
виходив із того, що необізнаність про
смерть спадкодавця без встановлення
інших об'єктивних, непереборних,
істотних труднощів для вчинення дій
щодо прийняття спадщини не свідчить
про поважний характер пропуску строку.

Судами встановлено, що 05 серпня 1981 року
відділом РАЦС Мінського району м. Києва
було розірвано шлюб між батьками
ОСОБА_3: ОСОБА_6 та ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер.

Після померлого ОСОБА_7 відкрилась
спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

Сторони є спадкоємцями першої черги за
законом після померлого ОСОБА_7

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1220 ЦК
України часом відкриття спадщини є
день смерті особи.

У першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки
(ст. 1261 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Заява про прийняття спадщини
подається спадкоємцем особисто. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Також судами встановлено, що ОСОБА_3
отримав повторне свідоцтво про смерть
батька - ОСОБА_7 10 липня 2013 року.

25 липня 2013 року ОСОБА_3 отримав витяг зі
спадкового реєстру відповідно до якого
Шостою київською державною
нотаріальною конторою сформовано
спадкову справу № 4898166 після померлого
ОСОБА_7 та видано свідоцтво про право на
спадщину за законом на ім'я ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 24 постанови від 30 травня
2008 року № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування», особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Апеляційний суд дійшов вірного
висновку про те, що необізнаність про
смерть спадкодавця не є поважною
причиною, пов'язаною з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на звернення до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини, тому не може бути
підставою для визначення спадкоємцю
додаткового строку для її прийняття.

Доводи касаційної скарги про порушення
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права є
безпідставними, не спростовують
висновків суду та не дають підстав для
скасування оскаржуваного судового
рішення.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє від
імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від
06 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.С. Олійник

Судді:

В.І. Амелін

В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

В.О. Савченко