Справа № 358/571/14 Головуючий у І
інстанції Тітов М. Б.Провадження №
22-ц/780/6907/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 52
УХВАЛА

Іменем України

24 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Воробйової Н.С., Верланова
С.М.,при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Богуславського районного
суду Київської області від 28 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
виконавчого комітету Дибинецької
сільської ради Богуславського району
Київської області про визнання
незаконним та скасування
розпорядження сільського голови про
звільнення з роботи, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до виконавчого комітету
Дибинецької сільської ради
Богуславського району Київської
області про визнання незаконним та
скасування розпорядження сільського
голови про звільнення з роботи,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона
згідно наказу № 135 від 28.07.1971 року була
призначена на посаду завідуючої
бібліотекою с. Дибинці Богуславського
району Київської області. У 1983 році
вона закінчила Київський державний
інститут культури ім. О.Корнійчука за
спеціальністю «Бібліотекознавство і
бібліографія» і отримала кваліфікацію
«Бібліотекар-бібліограф». За час
трудової діяльності неодноразово була
нагороджена Почесними грамотами. У 2011
році стала переможцем конкурсу
«Бібліотекар року - 2011» в
Богуславському районі.

У січні 2012 року в бібліотеці-філії № 7 с.
Дибинці Богуславської ЦБС була введена
посада бібліотекаря. На даній посаді
працює ОСОБА_6

Рішенням сесії сільської ради «Про
затвердження штатного розпису»
№271-37-УІ від 24.01.2014 року було
затверджено штатний розпис
Дибинецької сільської ради з 01.01.2014
року згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 23.05.2009 року № 494
та додатку № 5 про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 03 грудня 1997 року № 1349 та прийнято
рішення про скорочення з 01.04.2014 року
посади завідуючої філіалом бібліотеки
с. Дибинці Богуславського району.

Розпорядженням сільського голови
Дибинецької сільської ради
Богуславського району Київської
області № 2 від 27 січня 2014 року на
виконання п.п. 2.3 рішення сесії
сільської ради «Про затвердження
штатного розпису» від 24.01.2014 року №
271-37-УІ, її було попереджено про
скорочення з 01.04.2014 року штатної
одиниці завідуючої філіалом
бібліотеки с. Дибинці, і у
відповідності до п. 2 статті 49 Кодексу
Законів про працю в Україні, пп. 20 п. 4 ст.
42 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Розпорядженням виконавчого комітету
Дибинецької сільської ради
Богуславського району Київської
області № 10 від 27 березня 2014 року її
звільнено з посади завідуючої
бібліотеки-філіалу села Дибинці 31.03.2014
року, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП
України.

Позивачка вважає незаконним
звільнення її з роботи, як таке, що
суперечить чинному законодавству.

Просила визнати незаконним її
звільнення з роботи у зв'язку зі
скороченням штату та скасувати
розпорядження №10 від 27 березня 2014 року
сільського голови с. Дибинці
Богуславського району про її
звільнення, поновити її на посаду
бібліотекаря бібліотеки-філії №7 с.
Дибинці Богуславської ЦБС Київської
області, стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу та моральну
шкоду в розмірі 5000 гривень..

Рішенням Богуславського районного
суду Київської області від 28 жовтня 2014
року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права рішення суду без
змін. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачаєтьсь з матеріалів справи, що
відповідно до копії трудової книжки
позивачки ОСОБА_5 вона згідно наказу №
135 від 28.07.1971 року була призначена на
посаду завідуючої бібліотекою с.
Дибинці Богуславського району
Київської області.

Копією диплома серії У №926932
підтверджується, що позивачка у 1971 році
закінчила Київське культурно-освітнє
училище за спеціальністю «Бібліотечна
справа», а також із копії диплома серії
ИВ №168002 видно, що позивачка в 1983 році
закінчила Київський державний
інститут культури ім. О. Корнійчука за
спеціальністю «Бібліотекознавство і
бібліографія» і отримала кваліфікацію
«Бібліотекар-бібліограф».

Із наданих суду копій почесних грамот
вбачається, що за час трудової
діяльності за багаторічну та сумлінну
працю, вагомий внесок у збереження і
розвиток бібліотечної справи ОСОБА_5
неодноразово була нагороджена
Почесними грамотами обласного
управління культури, Київської
обласної державної адміністрації та
Богуславської районної державної
адміністрації. У 2011 році стала
переможцем конкурсу «Бібліотекар року
- 2011» в Богуславському районі.

Рішенням сесії Дибинецької сільської
ради «Про затвердження штатного
розпису» №271-37-УІ від 24.01.2014 року було
затверджено штатний розпис
Дибинецької сільської ради з 01.01.2014
року згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 23.05.2009 року № 494
та додатку № 5 про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 03 грудня 1997 року № 1349 та прийнято
рішення про скорочення з 01.04.2014 року
посади завідуючої філіалом бібліотеки
с. Дибинці Богуславського району.
Провести вивільнення працівника
доручено сільському голові Шнуренко
В.І.

У відповідності до п. 2 статті 49 Кодексу
Законів про працю в Україні, пп. 20 п. 4 ст.
42 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»
розпорядженням сільського голови
Дибинецької сільської ради
Богуславського району Київської
області № 2 від 27 січня 2014 року на
виконання п.п. 2.3 рішення сесії
сільської ради «Про затвердження
штатного розпису» від 24.01.2014 року №
271-37-УІ, ОСОБА_5 29 січня 2014 року було
попереджено про скорочення з 01.04.2014
року штатної одиниці завідуючої
філіалом бібліотеки с. Дибинці.

Розпорядженням виконавчого комітету
Дибинецької сільської ради
Богуславського району Київської
області № 10 від 27 березня 2014 року
ОСОБА_5 звільнено з посади завідуючої
бібліотеки-філіалу села Дибинці 31.03.2014
року.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції обґрунтовував свої висновки
тим, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку із скороченням штату
працівників та відповідно до ч. 1 ст. 42
КЗпП України, ОСОБА_5 не мала
переважного права на залишення на
роботі в порівнянні з іншим
працівником, який залишився працювати
на посаді бібліотекаря.

Такі висновки суду першої інстанцї
відповідають обставинам справи та
вимогам закону, і судова колегія
погоджується з ними, виходячи з
наступного.

За змістом ч. 1 ст. 43 КЗпП України
розірвання трудового договору з
підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і
пунктами 2 1 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника)
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Відповідно до ч. 7 ст. 43 КЗпП України
рішення виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) про
відмову в наданні згоди на розірвання
трудового договору повинно бути
обґрунтованим. У разі якщо в рішенні
немає обґрунтування відмови в наданні
згоди на розірвання трудового
договору, власник або уповноважений
ним орган має право звільнити
працівника без згоди виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника).

Витягом з протоколу №1 засідання
членів профспілкового комітету
бібліотечних працівників від 26 березня
2014 року підтверджується, що члени
профспілкового комітету на засіданні
одноголосно утрималися в зв'язку з тим,
що був створений нервовий стан членів
профспілкового комітету і тому немали
змоги дати обґрунтовану відповідь.

Тобто, в даному випадку сільський
голова с. Дибинці дотримався порядку
звільнення позивачки, звернувшись
завчасно до прийняття рішення про
звільнення ОСОБА_5 з поданням до
профспілки бібліотечних працівників.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації
виробництва і праці в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Звільнення із зазначених підстав
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою на іншу
роботу.

Пленум Верховного Суду України в п. 21
своєї постанови від 6 листопада 1992 року
"Про практику розгляду судами трудових
спорів" (з наступними змінами) роз'яснив
судам, що, розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40
КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи
дійсно у відповідача мали місце зміни в
організації виробництва і праці,
зокрема, ліквідація, реорганізація або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників, чи
додержано власником або уповноваженим
ним органом норм законодавства, що
регулюють вивільнення працівника, які
є докази щодо змін в організації
виробництва і праці, про те, що
працівник відмовився від переведення
на іншу роботу або що власник або
уповноважений ним орган не мав
можливості перевести працівника з його
згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Порядок вивільнення працівників у
зв'язку зі змінами в організації
виробництва і праці та порядок
врахування переважного права
працівника на залишення на роботі
встановлено ст. ст. 42, 49-2 КЗпП України.

Судом встановлено, що згідно наказу №
135 від 28.07.1971 року позивачка була
призначена на посаду завідуючої
бібліотекою с. Дибинці Богуславського
району Київської області.

Рішенням сесії Дибинецької сільської
ради «Про затвердження штатного
розпису» №271-37-УІ від 24.01.2014 року було
затверджено штатний розпис
Дибинецької сільської ради з 01.01.2014
року згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 23.05.2009 року № 494
та додатку № 5 про внесення змін до
постанови Кабінету Міністрів України
від 03 грудня 1997 року № 1349 та прийнято
рішення про скорочення з 01.04.2014 року
посади завідуючої філіалом бібліотеки
с. Дибинці Богуславського району.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно із дотриманням вимог ч.1 ст.49-2
КЗпП України, позивачку за два місяці
до звільнення, під розписку, було
повідомлено про наступне вивільнення у
зв»язку із скороченням штатної одиниці
- посади завідувача бібліотекою.

Розпорядженням виконавчого комітету
Дибинецької сільської ради
Богуславського району Київської
області № 10 від 27 березня 2014 року
ОСОБА_5 звільнено з посади завідуючої
бібліотеки-філіалу села Дибинці 31.03.2014
року.

Частиною 3 ст. 49-2 КЗпП України
передбачено, що одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації. При відсутності
роботи за відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

При вирішенні питання про те, чи мав
змогу роботодавець виконати вимоги ст.
49-2 КЗпП України про надання роботи
працівникові, який вивільняється в
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, суд має виходити з
того, що за змістом цієї норми
працівнику має бути запропонована
наявна робота за відповідною професією
чи спеціальністю і лише при
відсутності такої роботи - інша наявна
робота.

Матеріали справи не містять доказів
про те, що на момент звільнення
позивача посада завідуючої філіалом
бібліотеки с. Дибинці Богуславського
району була вільна.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що інших вільних робочих
місць в бібліотеці с.Дибинці не було, а
позивач претендувала на посаду
бібліотекаря, яка була зайнята іншим
працівником ОСОБА_6, і наполягала на
переміщенні її на цю посаду і звільнені
ОСОБА_6, врахувавши при цьому її
переважне право на залишення на посаді
бібліотекаря.

У абз. 4 п. 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
розгляду судами трудових спорів" від 6
листопада 1992 року № 9 зазначено, що
судам при розгляді справ слід мати на
увазі, що при проведенні звільнення
власник або уповноважений ним орган
вправі в межах однорідних професій і
посад провести перестановку
(перегрупування) працівників і
перевести більш кваліфікованого
працівника, посада якого скорочується,
з його згоди на іншу посаду, звільнивши
з неї з цих підстав менш
кваліфікованого працівника. Якщо це
право не використовувалось, суд не
повинен обговорювати питання про
доцільність такої перестановки
(перегрупування).

Як видно з матеріалів справи при
проведенні звільнення це право не
використовувалося, оскільки
однорідних посад у бібліотеці не було.

Відповідно до рішення сесії
Дибинецької сільської ради від 24.01.2014
року було прийнято рішення про
скорочення з 01.04.2014 року саме посади
завідуючої філіалом бібліотеки с.
Дибинці. Інша посада бібліотекаря не є
однорідною та тотожною, оскільки має
іншу назву, спеціальні трудові права та
обов»язки і не є вільною.

Вищевказане рішення сесії Дибинецької
сільської ради від 24.01.2014 року про
скорочення посади завідуючої,
позивачем не оскаржується і не є
предметом спору, тобто свідчить про те,
що із скороченням саме її посади
позивач погодилася.

Отже, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції, розглядаючи спір
повно та всебічно дослідив і оцінив
обставини справи, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює, так як у даному випадку
не має підстав для висновку про
переважне право позивача на залишення
на роботі, оскільки вона обіймала
посаду, яка за штатним розписом була
лише одна.

Одночасно, колегія суддів враховує, що
позовні вимоги позивача зводяться до
поновлення її на посаді бібліотекаря, з
якої її ніхно не звільняв, оскільки
вона була звільнена з посади
завідуючої філіалом бібліотеки, а тому
такі вимоги взагалі є безпідставними
та необгрунтованими.

Крім того, судова колегія вважає, що
докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження суду першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального та
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги жодним чином не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених в мотивувальній
частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Богуславського районного суду
Київської області від 28 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С. Воробйова

С.М. Верланов