УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Новоазовського районного суду
м. Чернігова від 06 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 03 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватний
нотаріус Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, приватний
нотаріус Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_10,
Реєстраційна служба Чернігівського
міського управління юстиції
Чернігівської області, про визнання
нерухомого майна спільною сумісною
власністю подружжя, визнання права
власності, визнання договору частково
недійсним, витребування майна з чужого
незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
Новоазовського районного суду м.
Чернігова із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5
та ОСОБА_6 про визнання нерухомого
майна спільною сумісною власністю
подружжя, визнання права власності,
визнання договору частково недійсним,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, посилаючись на
те, що він із ОСОБА_4 перебував у
зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 1990
року по 28 вересня 2012 року. За період
шлюбу за рахунок спільних коштів ними
було набуте нерухоме майно - АДРЕСА_1.
Дану квартиру було придбано за
договорами купівлі продажу, у яких
покупцем зазначена ОСОБА_4

Позивач зазначав, що16 жовтня 2012 року
Новозаводським районним судом м.
Чернігова по даній цивільній справі
було винесено рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_3 були задоволені, визнано
спільною сумісною власністю подружжя
вищезазначену квартиру та визнано за
позивачем і ОСОБА_4 право власності на
1/2 частину спірної квартири кожному.
Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 28 січня 2013
року рішення суду першої інстанції
змінено: визнано за позивачем право
власності на 9/20 ідеальних частин
приміщення магазину непродовольчих
товарів у буд. АДРЕСА_1. На підставі
зазначеного рішення суду апеляційної
інстанції, 14 лютого 2013 року
Реєстраційною службою Чернігівського
міського управління юстиції
Чернігівської області було
зареєстровано за ним на праві спільної
сумісної власності 9/20 ідеальних частин
приміщення магазину непродовольчих
товарів у буд. АДРЕСА_1. Ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 06 листопада 2013 року
вищезазначені судові рішення були
скасовані, а справу передано на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Позивач також зазначав, що ОСОБА_4 під
час судового провадження невідомими
для нього шляхами змінила правовий
статус спірного майна, в подальшому
вчинила незаконні дії щодо зняття
арешту з нього, а потім здійснила його
відчуження без згоди на те позивача,
хоча після скасування судом касаційної
інстанції рішень судів першої та
апеляційної інстанцій спірне майно
знову мало статус «квартири» та
перебувало під арештом і реєстрацію
було проведено на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4, а не на
фізичну особу ОСОБА_4 19 грудня 2013 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено
договір дарування, посвідчений
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_10
та зареєстрований в реєстрі за № 2539.
Крім того, 08 січня 2014 року між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу, посвідчений приватним
нотаріусом Чернігівського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстрований в реєстрі за № 12. Також,
11лютого 2014 року ОСОБА_2 ОСОБА_6 укладено
договір дарування. Крім того, 11 січня 2014
року між ОСОБА_6 (іпотекодавцем) та
ОСОБА_8 (іпотекодержателем) було
укладено договір іпотеки, посвідчений
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
та зареєстрований у реєстрі за № 34. На
спірне майно зареєстровано обтяження -
заборону на відчуження нерухомого
майна.

Позивач вважав, що договір дарування
нежитлового приміщення від 19 грудня 2013
року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
підлягає визнанню частково недійсним
щодо 1/2 частини нежитлового приміщення
магазину непродовольчих товарів за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_4
уклала його без згоди іншого
співвласника - ОСОБА_3, а ОСОБА_6
безвідплатно набув спірне нерухоме
майно у особи, яка не мала права його
відчужувати.

Просив суд визнати спільною сумісною
власністю подружжя нерухоме майно -
приміщення магазину непродовольчих
товарів у буд. АДРЕСА_1; визнати за ним
право власності на 1/2 частину
приміщення магазину непродовольчих
товарів у буд. АДРЕСА_1; визнати
частково недійсним договір дарування
нежитлового приміщення від 19 грудня 2013
року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
частині дарування 1/2 частини спірного
приміщення; витребувати із незаконного
володіння ОСОБА_6 на його користь 1/2
частину зазначеного нежитлового
приміщення.

Рішенням Новоазовського районного
суду м. Чернігова від 06 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 03 вересня 2014 року, позов
задоволено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані нею судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, приватний нотаріус
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_9, приватний нотаріус
Чернігівського міського нотаріального
округу ОСОБА_10, Реєстраційна служба
Чернігівського міського управління
юстиції Чернігівської області, про
визнання нерухомого майна спільною
сумісною власністю подружжя, визнання
права власності, визнання договору
частково недійсним, витребування майна
з чужого незаконного володіння.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.