Справа №483/2617/13-ц 30.10.2014 30.10.2014 30.10.2014
Провадження №22-ц/784/2505/14
Провадження № 22ц/784/2505/2014
Головуючий у першій інстанції Медюк
Доповідач в апеляційній
інстанції Лівінський І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового засідання
Романенко Ю.О.,

за участю: представника відповідача
Іваницького О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на рішення Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 4 березня 2014 року,
ухваленого

за позовом

ОСОБА_4 до Очаківської центральної
районної лікарні про відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася з
позовом, до Очаківської центральної
районної лікарні про відшкодування
моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що 21 квітня 2011
року рішенням Очаківського
міськрайонного суду, залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 21 липня 2011
року, було задоволено заяву лікаря -
психіатра ОСОБА_5 про надання їй
психіатричної допомоги в примусовому
порядку в Миколаївській обласній
психіатричній лікарні №2.

26 квітня та 26 липня 2011 року вона за
власним бажанням пройшла
консультативний огляд у
лікаря-психіатра Миколаївського
обласного психіатричного диспансеру
ОСОБА_6 В результаті обох обстежень,
психіатричного захворювання в неї не
виявлено.

Посилаючись на те, що незаконним
зверненням з заявою лікаря-психіатра
Очаківської ЦРЛ ОСОБА_5 до суду про
надання їй психіатричної допомоги у
примусовому порядку, їй заподіяно
душевних страждань, оскільки вона була
вимушена доказувати, що не є психічно
хворою людиною, крім того вона
зверталась в різні інстанції за
захистом порушених прав і це сказалось
на її здоров'ї, позивачка просила суд
стягнути з відповідача на її користь
50000 грн. моральної шкоди завданої її
працівником, а також 500 грн. судового
збору та 2000 грн. витрат на правову
допомогу.

В судовому засіданні ОСОБА_4 доповнила
свій позов, зазначивши, що ОСОБА_5 також
завдав їй тілесних ушкоджень та
ображав її.

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 4
березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
посилаючись на незаконність рішення
суду, просила його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_5 50000 грн. моральної шкоди та
судові витрати.

В судове засідання апеляційного суду
позивачка не з'явилась. Як видно із
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення (а.с. 134), ОСОБА_4 своєчасно
повідомлена про час і місце судового
розгляду, а тому її неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які приймали участь у справі,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
виходив з того, що позивачкою не
доведено здійснення відносно неї
лікарем ОСОБА_5 жодної незаконної дії, а
тому відсутні підстави для стягнення з
лікарні моральної шкоди.

Однак, не з усіма висновками суду можна
погодитись.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України
юридична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що 6
квітня 2012 року наказом головного
лікаря Очаківської центральної
районної лікарні на ОСОБА_5 накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани за неетичне ставлення до
хворого на підставі скарги ОСОБА_4

Як пояснив в апеляційному суді
представник відповідача, дане
дисциплінарне стягнення накладено на
ОСОБА_5 в зв'язку з тим, що останній
неетично поводився з хворою ОСОБА_4,
лаявся з нею та ображав її
непристойними словами.

Зазначені обставини ОСОБА_5 не
спростовані.

Таким чином, неетична поведінка лікаря
вже доведена матеріалами службової
перевірки та накладенням
дисциплінарного стягнення.

Вказані неправомірні дії завдали
позивачці моральну шкоду, яка полягає в
її моральних стражданнях внаслідок
принижень з боку лікаря. Ця шкода
повинна бути відшкодована позивачці на
підставі ст. 1172 ЦК України за рахунок
Очаківської центральної районної
лікарні.

Враховуючи обсяг підстав, з яких
стягнута моральна шкода, конкретні
обставини справи, реальні втрати
позивачки, ступень та форму вини
заподіювача, а також виходячи з засад
виваженості та справедливості, колегія
вважає розумною компенсацією
моральної шкоди 500 грн.

Водночас, колегія суддів вважає, що
ОСОБА_4 не довела заподіяння їй
моральної шкоди завданням ОСОБА_5 17
січня 2012 року тілесних ушкоджень,
оскільки такі обставини були предметом
перевірок прокуратурою і слідчими
органами МВС, внаслідок чого
відповідне кримінальне провадження
закрито у зв'язку з відсутністю події
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с.
12, 15, 59-60).

Також не доведена позивачкою
протиправність дій лікаря-психіатра
ОСОБА_5 щодо його звернення до суду в
квітні 2011 року із заявою про проведення
психіатричного огляду позивачки в
примусовому порядку.

Так, відповідно до положень Закону
України «Про психіатричну допомогу»
(далі - Закон) проведення
психіатричного огляду має чіткий
порядок.

Зокрема, проведення психіатричного
огляду особи у примусовому порядку
проводиться лише за рішенням суду,
ухваленим за заявою лікаря-психіатра,
який встановив обґрунтованість заяви
про проведення психіатричного огляду
особи без її усвідомленої згоди або без
згоди її законного представника (ч.ч. 4-7
Закону).

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 21
квітня 2011 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 21 липня 2011
року, задоволено заяву
лікаря-психіатра ОСОБА_5 про проведення
психіатричного огляду ОСОБА_4 в
примусовому порядку.

Залишаючи без зміни рішення суду
першої інстанції, апеляційний суд
погодився із заявою лікаря-психіатра,
встановивши наявність підстав,
передбачених ст. 11 Закону для
проведення психіатричного огляду
ОСОБА_4 в примусовому порядку.

При цьому, в судовому засіданні в
якості спеціаліста було допитано
лікаря-психіатра ОСОБА_6, яка
консультувала ОСОБА_4 амбулаторно і
встановила у неї тривожно-депресивний
розлад. Крім того, спеціаліст також
вважала необхідним проведення
психіатричного огляду ОСОБА_4

Отже, за наявності зазначених судових
рішень, які набрали законної сили та
якими встановлено необхідність
проведення психіатричного огляду
ОСОБА_4 в примусовому порядку, саме
звернення лікаря-психіатра ОСОБА_5 з
відповідною заявою до суду не може
вважатись неправомірним.

Доводи апеляційної скарги про те, що
моральну шкоду необхідну стягнути з
ОСОБА_5, виходять за межі підстав
позову, а тому правового значення при
розгляді цієї справи не мають.

Враховуючи викладене, рішення суду
підлягає скасуванню на підставі п.п. 3, 4
ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивачки
необхідно стягнути документально
підтверджені судові витрати, які
остання понесла в суді першої
інстанції (квитанції на а.с. 1, 25)
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, що становить 75 грн.

Керуючись статями 303, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 4
березня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_4 з
Очаківської центральної районної
лікарні 500 грн. моральної шкоди, а також
75 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: