Провадження №2/761/7467/2014
У Х В А Л А

іменем України

17 жовтня 2014 року суддя Шевченківського
районного суду м. Києва Осаулов А.А.,
розглянувши позовну заяву за позовом
представника за довіреністю Духота
Ігоря Вікторовича в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитною лінією, -

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2014 року до суду надійшла
вказана позовна заява з ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 04
вересня 2014 року про визначення
підсудності Шевченківському районному
суду м. Києва.

При підготовці справи до розгляду було
встановлено, що судовий збір за подання
позовної заяви сплачено на рахунок не
Шевченківського районного суду м.
Києва, а Апеляційного суду м. Києва.

Ухвалою суду від 12 вересня 2014 року
позивачу було надано строк на усунення
недоліків, а позовна заява була
залишена без руху.

Як вбачається з рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, 06 жовтня 2014 року ухвала
про усунення недоліків була отримана
особисто представником позивача.

15 жовтня 2014 року до суду надійшла заява
представника позивача про усунення
недоліків (вх. № 73093), в якій, не
погодившись з ухвалою суду від 12
вересня 2014 року, зазначив, що при подачі
позовної заяви до Апеляційного суду м.
Києва ним було виконано вимогу ч. 5 ст. 119
ЦПК України, а саме, додано оригінал
квитанції про сплату судового збору.
При цьому, представник зауважив, що
відповідно до ч. 2 ст. 117 ЦПК України
справа передана з одного суду до іншого
суду в порядку, встановленому ст. 116
цього Кодексу повинна бути прийнята
судом до провадження, якому вона
надіслана.

Разом з тим, посилання представника
позивача на дані положення
законодавства є помилковими, виходячи
з наступного.

Так, у даному випадку, позивач
звернувся до Апеляційного суду міста
Києва з клопотанням про визначення
підсудності вказаної позовної заяви
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про забезпечення прав і
свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», яким передбачено, що у зв'язку
з неможливістю здійснювати правосуддя
судами Автономної Республіки Крим та
міста Севастополя на тимчасово
окупованих територіях, змінити
територіальну підсудність судових
справ, підсудних розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя судам, та
забезпечити розгляд цивільних справ,
підсудних місцевим загальним судам,
розташованим на території Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя, -
місцевими загальними судами міста
Києва, що визначаються Апеляційним
судом міста Києва.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК
України розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.
Тобто, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір сплачується за місцем розгляду
справи та зараховується до
спеціального фонду Державного бюджету
України.

В даному випадку чинним законодавством
передбачено, що Апеляційний суд м.
Києва лише визначає підсудність справ
районним судам м. Києва, а не те що
Апеляційний суд м. Києва розглядає в
цивільному порядку справи позовного
провадження, а тому сплата судового
збору за Законом України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» не передбачена.

Таким чином, оскільки позивач
звернувся до Апеляційного суду міста
Києва з клопотанням про визначення
підсудності позовної заяви відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України», а не з позовною
заявою в порядку, визначеному ст. 118 ЦПК
України, а відповідно до ухвали
Апеляційного суду міста Києва від 09
вересня 2014 року підсудність цивільної
справи визначено Шевченківському
районному суду міста Києва, судовий
збір повинен бути сплачений на
розрахунковий рахунок Шевченківського
районного суду м. Києва (місце розгляду
справи, визначеного Апеляційним судом
м. Києва), про що і було вказано позивачу
в ухвалі від 12 вересня 2014 року.

При цьому, щодо посилання представника
позивача на положення ч. 2 ст. 117 ЦПК
України, слід зазначити, що в даному
випадку справа була передана до
Шевченківського районного суду м.
Києва не відповідно до положень ст.ст.
107, 116 ЦПК України, а Апеляційним судом
міста Києва лише була визначена
підсудність справи згідно вимог п. 1 ч. 1
ст. 12 Закону України «Про забезпечення
прав і свобод громадян та правовий
режим на тимчасово окупованій
території України».

Оскільки чинним законодавством
України на Апеляційний суд м. Києва
покладені інші повноваження, зокрема,
які передбачені Главою 1 Розділу V ЦПК
України та Законом України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» лише в частині
визначення підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України,
якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк не виконає вимоги,
визначені ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу,
позовна заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Оскільки позивачем не усунуто недоліки
зазначені в ухвалі від 12 вересня 2014
року, суддя прийшов до висновку, що
позовну заяву представника за
довіреністю Духота Ігоря Вікторовича в
інтересах Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитною
лінією слід визнати неподаною та
повернути позивачу, що не перешкоджає
повторному зверненню із позовною
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, які стали
підставою для її повернення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 12
Закону України «Про забезпечення прав
і свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України», ст. 9 Закону України «Про
судовий збір», ст.ст. 79, 116-119, 121, 209, 210 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву представника за
довіреністю Духота Ігоря Вікторовича в
інтересах Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитною
лінією - вважати неподаною та повернути
позивачу.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню із
заявою до суду, якщо перестануть
існувати обставини, що стали підставою
для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:
А.А. Осаулов