Справа № 344/8057/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2681/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Вакарук В.М., Горейко М.Д.

за участю секретаря: Гавриляк Є.М.

сторін: заявниці ОСОБА_2, представника
ТОВ "Кредо-ІФ" Чежегової І.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про
заміну виду забезпечення позову ОСОБА_2
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Радіоремсервіс"
(далі - ТзОВ "Радіоремсервіс") ( на даний
час ТОВ "Кредо-ІФ") про зобов'язання
укладення договору та стягнення коштів
за прострочення укладення договору, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
27 листопада 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 27.11.2014 року у задоволенні заяви
ОСОБА_2 про заміну виду забезпечення
позову ОСОБА_2 до ТзОВ "Радіоремсервіс"
(на даний час ТОВ "Кредо-ІФ"), про
зобов'язання укладення договору та
стягнення коштів за прострочення
укладення договору - відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій посилається на те, що
вона є незаконною та такою, що підлягає
скасуванню у зв'язку з невідповідністю
висновків суду матеріалам справи,
порушенням норм процесуального права.

Вказала, що ухвалою
Івано-Франківського міського суду від
21.07.2014 року вжито заходів забезпечення
позову шляхом заборони ТзОВ
"Радіоремсервіс" та приватній фірмі

"Галицький двір" вчиняти дії з продажу
трикімнатної квартири та іншим чином
відчужувати квартиру на третьому
поверсі в будинку АДРЕСА_1

2

Вказану ухвалу нею було звернуто до
виконання. Однак їй стало відомо, що
третя особа у даній справі - ПФ
"Галицький двір" ще 20 травня 2014 року на
підставі договору купівлі-продажу
майна (квартири), яка буде створена в
майбутньому, продала спірну квартиру
іншій особі.

Зазначила, що такий вид забезпечення
позову, як заборона на вчинення дій по
продажу квартири, не зможе запобігти
повному відчуженню квартири, оскільки
вказаний вище договір укладений до
винесення ухвали суду про забезпечення
позову. Тому в подальшому, у разі
відчуження квартири зробить
неможливим виконання можливого
рішення про задоволення позову,
оскільки спірна квартира на той час вже
буде належати іншій особі, що в свою
чергу призведе до неможливості
виконання рішення суду.

Просила скасувати ухвалу суду першої
інстанції та заяву про заміну виду
забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Колегія суддів, вислухавши доповідача,
заявницю та представника відповідача,
перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 21.07.2014 року частково
задоволено заяву ОСОБА_2 про вжиття
заходів забезпечення позову.
Заборонено ТзОВ "Радіоремсервіс" та
приватній фірмі "Галицький двір"
вчиняти дії з продажу трикімнатної
квартири та іншим чином відчужувати
квартиру на третьому поверсі в будинку
АДРЕСА_1

26.11.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із
заявою про зміну способу забезпечення
позову, просила накласти арешт на
спірну квартиру, оскільки їй стало
відомо, що третя особа у даній справі -
ПФ "Галицький двір" ще 20 травня 2014 року
на підставі договору купівлі-продажу
майна (квартири), яке буде створене в
майбутньому, продала спірну квартиру
іншій особі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову,

який належить застосувати, з
обґрунтуванням його необхідності та
інші відомості, потрібні для
забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із

3

заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
від 22 грудня 2006 року № 9, розглядаючи
заяву про забезпечення позову суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
а також відповідність виду
забезпечення позову, який просить
застосувати особа, котра звернулася з
такою заявою, позовними вимогами.

Дослідивши матеріали позовної заяви,
обставини справи, доводи, викладені у
заяві позивача, суд не вбачає підстав
для задоволення заяви про заміну виду
забезпечення позову, оскільки
позивачем не обґрунтовано
необхідність застосування вибраного
ним виду забезпечення позову.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 в
задоволені заяви про заміну виду
забезпечення позову.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що ухвала судом першої
інстанції постановлена з додержанням
вимог матеріального і процесуального
права, тому підстав для її скасування з
мотивів, наведених у заяві, не
вбачається .

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 312, 313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 27 листопада 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу її
проголошення і у касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
П.І. Проскурніцький

Судді:
В.М. Вакарук

М.Д. Горейко