Справа №587/1879/14 Головуючий у суді у 1
інстанції - КуцНомер провадження
22-ц/788/1768/14 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
УХВАЛА

03 листопада 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Рибалки В. Г. , Попруги С. В.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Сумського районного суду
Сумської області від 03 вересня 2014 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4,
заінтересовані особи: відділ державної
виконавчої служби Сумського районного
управління юстиції, начальник відділу
державної виконавчої служби Сумського
районного управління юстиції Сич
Дмитро Миколайович, старший державний
виконавець Тимофєєва Тетяна Іванівна,
ОСОБА_2 ОСОБА_6, на дії посадових осіб
відділу державної виконавчої служби
Сумського районного управління
юстиції, про зобов'язання до зняття
заборони на відчуження будинку та
земельної ділянки, -

в с т а
н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду зі скаргою про зобов'язання на дії
посадових осіб ВДВС Сумського РУЮ до
зняття заборони на відчуження будинку
та земельної ділянки в АДРЕСА_1 з тих
підстав, що за постановою державного
виконавця ВДВС Сумського РУЮ від 16
січня 2013 року при примусовому
виконанні виконавчого провадження про
стягнення з ОСОБА_6 боргів на загальну
суму 1607416 грн. 20 коп. на користь семи
стягувачів йому були передані
належавший боржнику будинок та
земельна ділянка.

06 лютого 2013 року на підставі акту
державного виконавця про передачу
майна стягувача в рахунок погашення
боргу приватним нотаріусом йому було
видане свідоцтво, яким посвідчено
право власності за ним на будинок та
земельну ділянку.

06 лютого 2013 року право власності на
дане майно було зареєстроване за ним в
державному реєстрі прав на нерухоме
майно.

До цього за ухвалою Сумського
районного суду Сумської області від 22
березня 2010 року була накладена
заборона на відчуження цього
нерухомого майна.

Відповідно до п.4.5.14 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень - після реалізації арештованого
майна чи його передачі стягувачу в
рахунок погашення боргу всі арешти та
заборони з такого майна знімаються не
пізніше наступного дня після його
передачі новому власнику. Вирішення
цього питання належить до компетенції
і обов'язків ВДВС Сумського РУЮ.

Його представник звернувся до цього
відділу з вимогою про негайне зняття
заборони на відчуження будинку та
земельної ділянки, але йому в цьому
було відмовлено.

Просив зобов'язати посадових осіб ВДВС
Сумського РУЮ зняти заборону на
відчуження належних йому будинку та
земельної ділянки.

Ухвалою Сумського районного суду
Сумської області від 03 вересня 2014 року
зобов'язано посадових осіб ВДВС
Сумського РУЮ: його начальника Сича Д.М.
та його старшого державного виконавця
Тимофєєву Т.І. зняти (скасувати)
заборону на відчуження нерухомого
майна, накладену за ухвалою Сумського
районного суду Сумської області від 22
березня 2010 року в порядку забезпечення
позову по справі №2-392/10 відносно:
будинку за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрованого 23 березня 2010 року за
№9646499 в новому реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
за №98778; земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1, зареєстрованого 23 березня 2010
року за №9646529 (новому реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
за №98720).

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати зазначену
ухвалу та постановити нову про відмову
у задоволенні скарги ОСОБА_4

При цьому доводить, що оскаржуваною
ухвалою суд фактично делегував свої
повноваження виконавчій службі на
скасування заходів забезпечення
позову з метою захисту прав та
інтересів особи - ОСОБА_4, який взагалі
не приймав участі при розгляді та
вирішенні справи за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_6 та не є тією особою, в інтересах
якої такі заходи вживалися.

Вказує, що відсутні правові підстави
для делегування судом своїх
повноважень виконавчій службі
стосовно скасування вжитих ним заходів
забезпечення позову, оскільки ухвалене
судом у справі №2-392/10 судове рішення на
його користь про стягнення з ОСОБА_6
грошових коштів є невиконаним.

Зазначає, що ОСОБА_6 не виконав судове
рішення, на забезпечення виконання
якого суд вжив заходи забезпечення
позову, а тому підстав для скасування
таких заходів немає, оскільки в іншому
випадку це призведе до порушення
конституційних принципів
обов'язковості виконання рішення та
позбавлення права ОСОБА_2 на отримання
заборгованості.

Інші особи, які брали участь у розгляді
справи, належним чином повідомлені про
час і місце судового засідання, проте
своїм процесуальним правом на участь у
ньому не скористалися, їх неявка не є
перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який
підтримав доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_4 є власником житлового будинку
та земельної ділянки по АДРЕСА_1 й
заборона на їх відчуження порушує його
права як власника, а тому дії посадових
осіб ВДВС Сумського РУЮ щодо відмови
зняти заборону на їх відчуження,
накладену за ухвалою Сумського
районного суду Сумської області від 22
березня 2010 року, є неправомірними.

Проте, повністю погодитися з таким
висновком суду першої інстанції
неможливо.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст.60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято арешт
за постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

У разі наявності письмового висновку
експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копії постанови
державного виконавця про зняття арешту
з майна надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвалою Сумського районного суду
Сумської області від 22 березня 2010 року
з метою забезпечення позову ОСОБА_2 у
справі №2-392/10 про стягнення з ОСОБА_6
заборгованості за договором позики в
сумі 476000 грн., накладено арешт в межах
суми позову на грошові кошти та майно
відповідача, а саме житловий будинок та
земельну ділянку в АДРЕСА_1.

Зазначена ухвала для виконання
направлена до Сумської районної
державної нотаріальної контори та
відділу державної виконавчої служби
Сумського районного управління
юстиції (арк.10 справи №2-392/10).

25 березня 2010 року Сумська районна
державна нотаріальна контора та 28
жовтня 2010 року відділ ДВС Сумського
районного управління юстиції
повідомили суд про виконання
зазначеної ухвали, надіславши,
відповідно, витяг про реєстрацію в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та постанову
№18266270 про закінчення виконавчого
провадження (арк.12, 13, 36, 37 справи №2-392/10).

Постановою заступника начальника ВДВС
Сумського РУЮ від 16 січня 2013 року при
примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_6 на користь семи стягувачів
боргів на загальну суму 1607416 грн. 20 коп.
на підставі ст.62 Закону України «Про
виконавче провадження», будинок та
земельна ділянка, які належали ОСОБА_6,
передано в рахунок погашення боргу
стягувачу ОСОБА_4, а також зазначене
майно звільнене з-під арешту.

06 лютого 2013 року на підставі акту
заступника начальника ВДВС Сумського
РУЮ про передачу майна стягувачу в
рахунок погашення боргу від 16 січня 2013
року приватним нотаріусом Сумського
районного нотаріального округу ОСОБА_7
було видано свідоцтво, яким посвідчено
право власності за ОСОБА_4 на вказані
вище будинок та земельну ділянку
загальною площею 0,26 га.

В той же день за ОСОБА_4 було
зареєстровано право власності на дане
майно в реєстрі прав на нерухоме майно.

Крім того, постановами старшого
державного виконавця ВДВС Сумського
РУЮ Тимофєєвої Т.І. повернено виконавчі
документи стягувачам, а виконавчі
провадження закінчено на підставі п.8
ч.1 ст.49 та ст.50 Закону України «Про
виконавче провадження».

04 серпня 2014 року представник ОСОБА_4
звернувся до ВДВС Сумського РУЮ з
вимогою про негайне зняття заборони на
відчуження належних заявнику будинку
та земельної ділянки, але йому було
відмовлено.

За змістом ч.1 ст.50 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець не наділений
повноваженнями на зняття арешту з
майна боржника, застосованим за
рішенням суду в порядку забезпечення
позову.

На зазначені фактичні обставини справи
суд першої інстанції уваги не звернув
та дійшов помилкового висновку з
покладення на державну виконавчу
службу повноважень, не передбачених
Законом України «Про виконавче
провадження», що відповідно до п.2 ч.1
ст.312 ЦПК України є підставою для
скасування оскаржуваної ухвали та
відмови ОСОБА_4 у задоволенні його
скарги.

Зазначені обставини не позбавляють
ОСОБА_4 права звернутися до суду з
позовом, а не зі скаргою, про зняття
арешту з майна.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1
ст.312, ст.ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Сумського районного суду
Сумської області від 03 вересня 2014 року
у даній справі скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 121
грн. 80 коп. судового збору за розгляд
справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -