Справа № 541/2222/14-ц
Провадження №2/541/989/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 жовтня 2014 року
м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:

головуючої, судді
- Альошиної Н.М.,

при секретарі
- Калініченко Л.О.,

за участю адвокатів
- ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миргород
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди завданої
внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

26.08.2014 року позивачка ОСОБА_3 звернулася
до Миргородського міськрайонного суду
з позовом про відшкодування шкоди
завданої внаслідок ДТП із ПАТ "Страхова
компанія "Остра" пов'язаної з
лікуванням в сумі 2496,9 грн., та
відшкодування моральної шкоди 124,85 грн.,
із ОСОБА_4 просила стягнути моральну
шкоду в сумі 19875,15 грн., та судові
витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначала, що 19 січня 2014 року, близько, 14
години 20 хвилин в районі пішохідного
переходу розташованого в м. Миргороді
по вул. Гоголя біля перехрестя вулиць
Гоголя-Шевченко водій автомобіля Volkswagen
Golf д.н.з. НОМЕР_5 відповідач ОСОБА_4,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та порушуючи ПДР України, не
врахував дорожню обстановку та дорожні
умови щоб мати змогу постійно
контролювати рух та безпечно керувати
транспортним засобом, допустив
зіткнення з автомобілем Skoda Octavia д.н.з.
НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_5

В результаті ДТП вона, як пасажирка
автомобіля Шкода Октавія, отримала
тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, забою
головного мозку легкого ступеню,
рваної рани повіки лівого ока та синців
навколо обох очей, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень, які
причинили короткочасний розлад
здоров'я.

Постановою про закриття кримінального
провадження від 29 січня 2014 року
слідчого СВ Миргородського MB УМВС
України в Полтавській області вказане
кримінальне провадження за ознаками
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286
КК України, закрито у зв'язку з
відсутністю складу кримінального
правопорушення.

Постановою судді Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 07 лютого 2014 року ОСОБА_4 по
даному факту визнано винним в
порушенні п. 13.1 ПДР України та за ст. 124
КУпАП піддано адміністративному
стягненню у вигляді штрафу.

В зв'язку з отриманими тілесними
ушкодженнями вона знаходилась на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні
Миргородської ЦРЛ з 20.01. по 14.02.2014р. її
витрати на лікування склали 2 496,9 грн.

Крім цього порушенням її прав їй
завдано моральної шкоди, яка полягала у
фізичному болю та стражданнях, які
зазнала у зв'язку з ушкодженням
здоров'я та стражданнях, які вона
зазнає у зв'язку з онімінням шкіри
голови, періодичними головними болями,
почуттям страху та тривожності під час
пересування в автотранспорті,
зазначене призвело до виникнення
пригніченого стану, внаслідок чого
почала до всього нервово відноситися,
що в свою чергу спричинило розлад
стосунків у її родині.

З урахуванням характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, тривалості
перебування на стаціонарному
лікування протягом 26 днів, ступеня вини
особи, яка завдала моральну шкоду,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та ухилилася від
добровільного відшкодування шкоди,
тривалості порушення її прав (більше 9
місяців), виходячи з вимог розумності
та справедливості, розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається нею в розмірі 19.875,15грн. як
різницю між виплаченою їй сумою
моральної шкоди ПАТ «Страхова
компанія» «Остра» - 124,85грн.

Ухвалою суду від 28.10.2014 року позовну
заяву ОСОБА_3 в частині відшкодування
шкоди Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "Остра"
пов'язаної з її лікуванням в сумі 2496,9
грн., та відшкодування моральної шкоди
124,85 грн., а всього 2621,75 грн., залишено
без розгляду.

В судовому засіданні адвокат позивачки
ОСОБА_3 - ОСОБА_1 підтримуючи позовні
вимоги до відповідача ОСОБА_4, просив
стягнути з нього крім вказаної
моральної шкоди і судовий збір,
сплачений ОСОБА_3 при подачі позову та
юридичну допомогу адвоката 1000грн.
згідно квитанції, та пояснив, що
відповідач, будучи винним в цій ДТП
протягом 9 місяців не вчинив жодних дій,
направлених на відшкодування шкоди в
той час, коли відомо було про те, що
потерпіла знаходилась в лікарні на
тривалому лікуванні, яке вибило її із
звичного життєвого ритму, вона на даний
час себе почуває невпевнено, боїться
їздити транспортом, хоча є приватним
підприємцем, відчуває дискомфорт
пов'язаний зі станом здоров'я. Свою
частину шкоди страхова компанія
позивачці ОСОБА_3 відшкодувала.

Адвокат ОСОБА_2, як представник
відповідача ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов визнала частково в
сумі 1000грн. та пояснила, що позивачкою
необґрунтовані докази моральної шкоди,
після лікування в медичному закладі
вона більше не зверталась в лікарню.

Заслухавши сторони, допитану в якості
свідка відповідно до ст. 62 ЦПК України
ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що заявлений позов
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Як встановлено судом, що 19 січня 2014
року, близько, 14 години 20 хвилин в
районі пішохідного переходу
розташованого в м. Миргороді по вул.
Гоголя біля перехрестя вул.
Гоголя-Шевченко водій автомобіля Volkswagen
Golf д.н.з. ВІ9467ВО відповідач ОСОБА_4,
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та порушуючи ПДР України,
допустив зіткнення з автомобілем Skoda
Octavia д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_5

Постановою про закриття кримінального
провадження від 29 січня 2014 року
слідчого СВ Миргородського MB УМВС
України в Полтавській області
Михайленко Г.В. відповідне кримінальне
провадження за ознаками
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286
КК України, закрито у зв'язку з
відсутністю складу кримінального
правопорушення.(а.с.13)

Постановою судді Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 07 лютого 2014 року, що набрала
законної сили 18.02.2014р. ОСОБА_4 по даному
факту визнано винним в порушенні п. 13.1
ПДР України та за ст. 124 КУпАП піддано
адміністративному стягненню у вигляді
штрафу в сумі 340грн.(а.с.12).

Ч.3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, щодо яких
встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В результаті ДТП позивачка ОСОБА_3, як
пасажирка автомобіля Шкода Октавія,
отримала тілесні ушкодження у вигляді
закритої черепно-мозкової травми,
забою головного мозку легкого ступеню,
рваної рани повіки лівого ока та синців
навколо обох очей, які відносяться до
легких тілесних ушкоджень, які
причинили короткочасний розлад
здоров'я та перебувала на
стаціонарному лікуванні в
травматологічному відділенні
Миргородської ЦРЛ з 20.01.2014 по 14.02.2014 року
(а.с.6).

Нею за власні кошти були придбані ліки,
що підтверджується довідками
Миргородської ЦРЛ (а.с.7,10,11,25) на суму
2496,90грн.

Згідно норм ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів»:

- Розмір страхової суми за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих,
становить 100 тисяч гривень на одного
потерпілого (п. 9.3 ст. 9).

- У разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом, порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи (cт. 22).

- Шкодою, заподіяною життю та
здоров'ю потерпілого внаслідок
дорожньо- транспортної пригоди, є:
шкода, пов'язана з лікуванням
потерпілого; шкода, пов'язана з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою
втратою працездатності потерпілим;
моральна шкода, що полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких потерпілий -
фізична особа зазнав у зв'язку з
каліцтвом або іншим, ушкодженням
здоров'я;(cт. 23).

- У зв'язку з лікуванням
потерпілого відшкодовуються
обґрунтовані витрати, пов'язані з
доставкою, розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров'я, медичним піклуванням,
лікуванням у домашніх умовах та
придбанням лікарських засобів (п. 24.1 ст.
24).

- Страховиком відшкодовується
потерпілому - фізичній особі, який
зазнав ушкодження здоров'я під час
дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю (cт. 26-1).

Страхова компанія «Остра» в
добровільному порядку 08.10.2014 року в
період знаходження справи в суді
відшкодувала позивачці шкоду пов'язану
з лікуванням 2496,9грн, та моральну шкоду
в сумі 124,85 грн., згідно умов страхового
полісу, а всього 2621,75грн. Тому за заявою
позивачки, ухвалою суду від
28.10.2014р.,позовні вимоги відносно
страхової компанії були залишені без
розгляду.

Джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом.,
механізмом, іншим, об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого. Шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: 1) шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; (cт.ст.
1187-1188 ЦК України).

Посилання представника відповідача
про відсутність доказів моральної
шкоди не заслуговує на увагу суду,
оскільки тяжкість нанесених тілесних
ушкоджень та тривалість лікування у
зв'язку з неправомірними діями
відповідача доведена в судовому
засіданні.

Особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав; моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я (ч. 1, 2 ст. 23 ЦК
України).

Моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК
України).

Право на відшкодування моральної шкоди
відповідно до ст. 23 ЦК України
закріплене і гарантоване Конституцією
України, згідно якої кожен має право на
відшкодування моральної шкоди.
Моральна шкода - це негативні наслідки
(втрати) немайнового характеру, що
виникли в результаті душевних
страждань, яких зазнала фізична особа у
зв'язку з посяганням на її права та
інтереси.

Особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним, розміром, шкоди
і страховою виплатою (страховим
відшкодуванням) (cт. 1194 ЦК України).

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди визначається
залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 не
відшкодував в добровільному порядку
потерпілій ОСОБА_3 моральну шкоду
відповідно до тяжкості спричинених
тілесних ушкоджень терміну її
лікування та переживань і наслідків у
виді страху виниклому у зв'язку з
пережитим, що відобразилось на її
самопочутті, здоров'ї, зміненому
звичному способу життя, суд оцінюючи
адекватність майнового блага
моральній шкоді, вважає достатнім для
розумного задоволення потреб
потерпілої сторони, відношення
відповідача до даної конкретної
ситуації задоволення позовних вимог в
повному обсязі, тобто стягненню з
відповідача ОСОБА_4 на користь
позивачки ОСОБА_3 різницю між фактичним
розміром моральної шкоди і страховою
виплатою (страховим відшкодуванням), що
становить:20000 - 124,85= 19 875,15 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
інтереси позивачки в суді представляв
адвокат ОСОБА_1 за послуги якого
позивачкою сплачено згідно квитанції
№ 146 - 1000 грн., яка підлягає стягненню з
відповідача на її користь.

Враховуючи те, що заявлені позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі, то з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
документально підтверджений розмір
сплаченого судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

При подачі позову до суду позивачкою
сплачено 243,60 грн. судового збору ( а.с.1),
яку необхідно стягнути на користь
ОСОБА_3 із відповідача ОСОБА_4

Керуючись ст. 10,11,60, 61ч.2,84,88,213-215,218,294 ЦПК
України, ст. 23 ч.2 п.1, 1167, 1187, 1188, 1193, 1194 ЦК
України, суд,

ВИРІШИВ;

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Миргород Полтавської
області, проживаючого в АДРЕСА_1,
працюючого головою фермерського
господарства, ідентифікаційний номер
НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4
уродженки м. Миргород Полтавської
області.

- на відшкодування завданої моральної
шкоди 19 875,15 грн.(дев'ятнадцять тисяч
вісімсот сімдесят п'ять гривень, 15коп)

- 243,60 грн. в рахунок відшкодування
судового збору (двісті сорок три
гривні, 60коп)

- 1000 грн. в рахунок сплати на правову
допомогу (одна тисяча гривень).

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Миргородський міськрайонний суд в
10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Н. М. Альошина