Справа № 369/6124/14-ц
Провадження № 4-с/369/91/14
УХВАЛА

Іменем України

18.12.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_2 Аліреза на
рішення головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
ОСОБА_3, заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство «Перший
Український ОСОБА_4», Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 Аліреза звернувся до суду із
скаргою на рішення, дії або
бездіяльність головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
ОСОБА_3, посилаючись на те, що в
провадженні головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
знаходиться на виконанні виконавчий
документ-виконавчий лист № 2-2957/2011,
виданий 26 жовтня 2012 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області про стягнення з
ОСОБА_2 Аліреза на користь ПАТ «Перший
Український ОСОБА_4» заборгованості за
кредитним договором у розмірі 448104,40
доларів США, 128085,70 грн. заборгованості
по штрафу, судового збору в розмірі 1700
грн., 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

13 червня 2014 року заявнику стало відомо
про те, що на підставі вказаного
виконавчого документа державним
виконавцем Микитин О.С. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 28 травня 2014 року
(виконавче провадження № 43497601). Дана
постанова була направлена на його
адресу рекомендованим листом, але
даний лист не був вручений йому
особисто, або будь-кому за його адресою,
а лист лише знаходився у поштовій
скриньці.

ОСОБА_2 Аліреза вважав, що винесення
даної постанови і існування самого
виконавчого провадження на даний час є
незаконним з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов»язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред»явлення
такого документа до виконання.

Відповідно до вимог ст. 22 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчі документи можуть бути
пред»явлені до виконання в такі строки:
виконавчі документи-протягом року,
якщо інше не передбачено законом.

Як відомо, виконавче провадження було
відкрито на підставі виконавчого
документа-виконавчого листа № 2-2957/2011,
виданого 26 жовтня 2012 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, тобто строк з
моменту видачі даного виконавчого
документу до моменту звернення
стягувача до виконавчої служби складає
півтора роки, що є порушенням вимог ст.
22 Закону України «Про виконавче
провадження».

На підставі цього та враховуючи, що
строки на пред»явлення виконавчих
документів до виконання стягувачем вже
пропущено, державний виконавець на
підставі ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження» мав відмовити у
відкритті виконавчого провадження
шляхом винесення постанови про відмову
у відкритті виконавчого провадження.

До того ж, як відомо, на підставі саме
цього виконавчого
документа-виконавчого листа № 2-2957/2011,
виданого 26 жовтня 2012 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, державним
виконавцем Токар Д.А. вже виносилась
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 27 грудня 2012 року та
виконувались виконавчі дії в рамках
виконавчого провадження № 35819674.

З цього приводу державний виконавець
Микитин О.С., приймаючи рішення про
відкриття виконавчого провадження,
могла врахувати вищевказаний факт та
вважати, що в даному випадку строки
давності пред»явлення виконавчого
документу до виконання переривалися на
підставі ст. 23 Закону України «Про
виконавче провадження», де вказано, що
строки пред»явлення виконавчого
документа до виконання перериваються
пред»явленням виконавчого документа
до виконання.

Згідно вимог ч. 2 ст. 23 Закону України
«Про виконавче провадження» після
переривання строку пред»явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Дії державного виконавця Токар Д.А. по
даному виконавчому провадженню було
оскаржено до Києво-Святошинського
районного суду Київської області та 08
квітня 2013 року за результатом розгляду
скарги ОСОБА_2 Аліреза стосовно
незаконності винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження від
27 грудня 2012 року Києво-Святошинським
районним судом Київської області
винесено ухвалу про скасування
постанови по відкриття виконавчого
провадження, задоволення вимог
скаржника та поновлення порушених
прав. Ухвала Києво-Святошинського
районного суду Київської області
набрала законної сили 24 квітня 2013 року.

Таким чином, знову ж строк з моменту
повернення виконавчого документу до
моменту пред»явлення виконавчого
документу до виконання також складає
більш ніж один рік, що є порушенням
вимог ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження», та державним
виконавцем має бути відмовлено у
відкритті виконавчого провадження.

Також заявник зазначав у скарзі, що
державним виконавцем Микитин О.С.
постанову про відкриття виконавчого
провадження винесено 28 травня 2013 року і
направлено ОСОБА_2 Аліреза 02 червня 2014
року. В свою чергу, ОСОБА_2 Аліреза
отримав листа з вказаною постановою,
тобто був з нею ознайомлений лише 13
червня 2014 року. Таким чином, кінцевий
строк на оскарження постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження складає 23
червня 2014 року.

У зв»язку з наведеним заявник вважав
всі рішення і дії державного виконавця
Микитин О.С. по виконавчому провадженню
№ 43498601, зокрема, постанову про
відкриття виконавчого провадження від
28 червня 2014 року, незаконними та
необгрунтованими, які порушують його
права і свободи, та підлягають
скасуванню.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 Аліреза
просив поновити строки на оскарження
рішення державного виконавця Микитин
О.С. по виконавчому провадженню № 43497601,
визнати неправомірними рішення
державного виконавця Микитин О.С. по
виконавчому провадженню № 43497601,
скасувати постанову державного
виконавця Микитин О.С. про відкриття
виконавчого провадження № 43497601 від 28
травня 2014 року, зобов»язати державного
виконавця Микитин О.С. задовольнити
вимоги і поновити його порушені права
та свободи.

В судовому засіданні 10 листопада 2014
року судом ухвалено залучити до участі
у справі в якості заінтересованих осіб
ПАТ «Перший Український ОСОБА_4» і
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області.

Ухвалою суду від 28 листопада 2014 року
було задоволено клопотання
представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2
Аліреза про витребування доказів і на
підставі вимог ст. 137 ЦПК України
зобов»язано Відділ примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби ГУЮ у Київській
області надати суду належним чином
завірену копію матеріалів виконавчого
провадження № 43497601, відкритого на
підставі виконавчого листа № 2-2957/2011
від 26 жовтня 2012 року, виданого
Києво-Святошинським районним судом
Київської області.

18 грудня 2014 року у судовому засіданні
представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2
Аліреза відмовився від заявленого
клопотання про витребування
матеріалів виконавчого провадження,
яке задоволено було на підставі ухвали
суду від 28 листопада 2014 року, і вважав,
що у справі достатньо доказів для
вирішення скарги по суті та просив
розглянути скаргу на підставі наявних
у справі доказів, які додані були до
скарги ОСОБА_2 Аліреза.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_2 Аліреза скаргу
підтримав і просив її задовольнити.

В судове засідання головний державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській області
ОСОБА_3, представники Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український ОСОБА_4 банк» і Управління
державної виконавчої служби головного
управління юстиції у Київській області
не з»явились, про дату, час і місце
розгляду скарги повідомлялись
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, з»ясувавши
дійсні обставини та дослідивши
письмові докази, дійшов наступного
висновку.

Згідно вимог ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Встановлено, що оскаржуваною
постановою про відкриття виконавчого
провадження від 28 травня 2014 року
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби головного управління юстиції у
Київській області ОСОБА_3 ВП № 43497601
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-2957/2011,
виданого 26 жовтня 2012 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, про стягнення з
ОСОБА_2 Аліреза на користь ПАТ «Перший
Український ОСОБА_4» заборгованості за
кредитним договором у розмірі 448 104,40
доларів США, 128 085,70 грн. заборгованості
по штрафу, судовий збір в сумі 1 700 грн.,
120 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, та
боржнику надано можливість самостійно
виконати у 7-денний строк з дня
винесення постанови.

В постанові зазначено, що документ
вступив у законну силу (набрав
чинності) 10 вересня 2012 року. Заява про
примусове виконання подана 26 травня 2014
року.

В своїй скарзі заявник ОСОБА_2 Аліреза
посилається на те, що на підставі саме
цього виконавчого
документа-виконавчого листа № 2-2957/2011,
виданого 26 жовтня 2012 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, державним
виконавцем Токар Д.А. вже виносилась
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 27 грудня 2012 року та
виконувались виконавчі дії в рамках
виконавчого провадження № 35819674.

З цього приводу державний виконавець
Микитин О.С., приймаючи рішення про
відкриття виконавчого провадження,
могла врахувати вищевказаний факт та
вважати, що в даному випадку строки
давності пред»явлення виконавчого
документу до виконання переривалися на
підставі ст. 23 Закону України «Про
виконавче провадження», де вказано, що
строки пред»явлення виконавчого
документа до виконання перериваються
пред»явленням виконавчого документа
до виконання.

Згідно вимог ч. 2 ст. 23 Закону України
«Про виконавче провадження» після
переривання строку пред»явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

Дії державного виконавця Токар Д.А. по
даному виконавчому провадженню було
оскаржено до Києво-Святошинського
районного суду Київської області та 08
квітня 2013 року за результатом розгляду
скарги ОСОБА_2 Аліреза стосовно
незаконності винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження від
27 грудня 2012 року Києво-Святошинським
районним судом Київської області
винесено ухвалу про скасування
постанови по відкриття виконавчого
провадження, задоволення вимог
скаржника та поновлення порушених
прав. Ухвала Києво-Святошинського
районного суду Київської області
набрала законної сили 24 квітня 2013 року.

Так, згідно наявної в матеріалах справи
копії ухвали Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 08
квітня 2013 року в справі за скаргою
ОСОБА_2 Аліреза про визнання
неправомірними рішення державного
виконавця, скасування постанови та
зобов»язання вчинити дії встановлено,
що скаргу задоволено частково і
визнано неправомірними рішення
державного виконавця Токар Д.А. по
виконавчому провадженню № 35819674,
скасовано постанову державного
виконавця Токар Д.А. про відкриття
виконавчого провадження № 35819674 від 27
грудня 2012 року, скасовано постанову
державного виконавця Токар Д.А. про
арешт коштів боржника від 02 січня 2013
року, винесену в рамках виконавчого
провадження № 35819674, зобов»язано
державного виконавця Токар Д.А.
задовольнити вимоги скаржника ОСОБА_2
Аліреза і поновити його порушені права
та свободи шляхом зняття арешту,
накладеного в рамках виконавчого
провадження № 35819674, на кошти, що
містяться на всіх рахунках ОСОБА_2
Аліреза, відкритих в ПАТ «Банк
Петрокоммерц-Україна», МФО 300120. В
ухвалі суду від 08 квітня 2013 року було
зазначено, що ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2012 року зупинено
виконання заочного рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 06 жовтня 2011 року
та ухвали апеляційного суду Київської
області від 10 вересня 2012 року до
закінчення касаційного провадження. Як
зазначено в ухвалі суду від 08 квітня 2013
року, постанова № 35819674 від 27 грудня 2012
року про відкриття виконавчого
провадження, винесена старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області ОСОБА_5 була прийнята
з порушенням вимог ст. 39 Закону України
«Про виконавче провадження» та
підлягала скасуванню, оскільки ухвалою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 листопада 2012 року зупинено
виконання заочного рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 06 жовтня 2011 року
та ухвали апеляційного суду Київської
області від 10 вересня 2012 року до
закінчення касаційного провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження-це
сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів, які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до вимог ст. 23 Закону
України «Про виконавче провадження» 1.
Строки пред»явлення виконавчого
документа до виконання перериваються:
1) пред»явленням виконавчого документа
до виконання; 2) частковим виконанням
рішення боржником; 3) наданням судом,
який видав виконавчий документ,
відстрочки або розстрочки виконання
рішення. 2. Після переривання строку
пред»явлення виконавчого документа до
виконання перебіг строку поновлюється.
Час, що минув до переривання строку, до
нового строку не зараховується. 3. У
разі повернення виконавчого документа
стягувачу у зв»язку з неможливістю в
повному обсязі або частково виконати
рішення строк пред»явлення
виконавчого документа до виконання
після переривання встановлюється з дня
його повернення, а в разі повернення
виконавчого документа у зв»язку із
встановленою законом забороною щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, а також проведення інших
виконавчих дій стосовно боржника,- з
моменту закінчення дії відповідної
заборони.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов’язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред»явлення виконавчого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред’явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
може бути оскаржена сторонами у
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

У поданій скарзі заявник ОСОБА_2
Аліреза вказував, що строки на
пред»явлення виконавчого документу до
виконання стягувачем вже пропущено і
державний виконавець на підставі ст. 26
Закону України «Про виконавче
провадження» мав відмовити у відкритті
виконавчого провадження шляхом
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Однак, в обгрунтування вимог даної
скарги заявник ОСОБА_2 Аліреза, крім
оскаржуваної постанови про відкриття
виконавчого провадження, не надав суду
копії виконавчого листа № 2-2957/2011,
виданого 26 жовтня 2012 року
Києво-Святошинським районним судом
Київської області, як документа, на
який він неодноразово посилається в
своїй скарзі, в якому відповідно до
вимог п. 6 ч. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено
строк пред»явлення виконавчого
документа до виконання. Також, як
вбачається із поданої ОСОБА_2 Аліреза
скарги і доданих до неї матеріалів, за
час відкриття виконавчого провадження
по виконанню рішення суду про
стягнення з боржника на користь
стягувача заборгованості за кредитним
договором у розмірі 448 104,40 доларів США,
128 085,70 грн. заборгованості по штрафу,
судовий збір в сумі 1 700 грн., 120 грн.
витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, з 2012 року
виконавчою службою проводилось ряд
виконавчих дій в рамках виконавчого
провадження, а тому з наданої суду лише
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження від 28 травня
2014 року суду неможливо дійти висновку,
що строки на пред»явлення виконавчого
документа до виконання стягувачем
пропущено, що стало б підставою для
відмови державним виконавцем у
відкритті виконавчого провадження.

Також у поданій скарзі заявник ОСОБА_2
Аліреза просив визнати неправомірними
рішення державного виконавця Микитин
О.С. по виконавчому провадженню № 43497601,
не зазначаючи які саме конкретно
рішення державним виконавцем винесено
в порушення його прав і законних
інтересів, і не надаючи при цьому
ніяких доказів.

Оцінюючи в сукупності зібрані докази,
суд дійшов висновку, що заявником
ОСОБА_2 Аліреза не доведено заявлених
вимог про визнання неправомірними
рішень державного виконавця Микитин
О.С. по виконавчому провадженню № 43497601,
необхідності скасування постанови
державного виконавця Микитин О.С. про
відкриття виконавчого провадження №
43497601 від 28 травня 2014 року та
зобов»язання державного виконавця
Микитин О.С. задовольнити вимоги і
поновити його порушені права та
свободи, а тому суд відмовляє у
задоволенні вказаних вимог скарги.

Разом з тим, у поданій скарзі ОСОБА_2
Аліреза просив поновити строк на
оскарження рішення державного
виконавця Микитин О.С. по виконавчому
провадженню № 43497601, оскільки він
пропущений з поважних причин.

У відповідності до вимог ст. 385 ЦПК
України пропущений з поважних причин
строк для подання скарги може бути
поновлено судом.

Так, державним виконавцем Микитин О.С.
постанову про відкриття виконавчого
провадження винесено 28 травня 2013 року.
Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_2
Аліреза оскаржувану постанову отримав
13 червня 2014 року, що підтверджується
листом Центру поштового зв»язку № 11
Київської обласної дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв»язку «Укрпошта» від 05
серпня 2014 року № 06-184, а тому суд дійшов
висновку про поважність причин
пропуску строку для подання скарги і
вважає необхідним поновити ОСОБА_2
Аліреза строк звернення до суду із
зазначеною скаргою.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, ст.
ст. 1, 23, 25, 26 Закону України „Про
виконавче провадження”, суд-

У Х В А Л И В:

Поновити строк для подання скарги
ОСОБА_2 Аліреза.

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1
ОСОБА_2 Аліреза на рішення головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Київській області ОСОБА_3,
заінтересовані особи: Публічне
акціонерне товариство «Перший
Український ОСОБА_4», Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Київській
області.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом п”яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п”яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

Ковальчук Л.М.