Справа
№2-4781/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 жовтня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Калініченко
О.Б.

при секретарі - Войцехівській
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Національного технічного університету
України «Київський політехнічний
інститут» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в
своїх інтересах та інтересах
малолітнього ОСОБА_3, про виселення без
надання іншого жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача 09.07.2014 року
звернувся з позовом про виселення
відповідачів разом із залежною від них
особою - малолітнім сином ОСОБА_3 з
кімнати АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтовував тим, що
відповідачі в лютому 2012 року вселились
у кімнату АДРЕСА_1, на період навчанням
відповідача ОСОБА_1 з одночасним
взяттям зобов'язань по дотриманню
Правил внутрішнього розпорядку НТУУ
«Київський політехнічний інститут»,
Положення про поселення та проживання
в гуртожитках студмістечка та чинного
законодавства.

01.03.2013 року відповідача ОСОБА_1 після
закінчення навчання було відраховано з
університету та проінформовано про
необхідність в 10-денний термін
виселитися з гуртожитку. Адміністрація
НТУУ «Київський політехнічний
інститут» неодноразово зверталася до
відповідачів із попередженням про
необхідність виселення із гуртожитку,
які були отримані відповідачем ОСОБА_1
особисто 14.06.2013 року та 01.07.2014 року,
однак відповідачі до цього часу без
достатніх правових підстав
продовжують проживати та
користуватись відповідним приміщення
у гуртожитку позивача.

Представник позивача в судове
засідання надала заяву, в якій позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила їх задовольнити, проти
ухвалення заочного рішення не
заперечувала.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про розгляд справи,
причини нявки суду не повідомили.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд, враховуючи письмову
заяву представника позивача, вважає
можливим ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що гуртожиток
АДРЕСА_1 знаходиться на балансі НТУУ
«Київський політехнічний інститут» і
має статус студентського гуртожитку
для проживання сімейних студентів,
аспірантів, що підтверджується наказом
ректора НТУУ «Київський політехнічний
інститут» від 03.09.2011 року №4-85.

Порядок надання житлової площі у
гуртожитках, користуванням ними та їх
утримання регулюється Примірним
положенням про студентський
гуртожиток вищого навчального закладу,
затвердженого наказом Міністерства
освіти і науки 13.11.2007 року №1004,
відповідно до приписів п.2 розділу 1
якого студентські гуртожитки вищих
навчальних закладів призначені для
проживання на період навчання
іногородніх студентів, слухачів,
курсантів, асистентів-стажистів,
інтернів, клінічних ординаторів,
аспірантів, ад'юнктів, докторантів
тощо, а також студентів з числа-дітей
сиріт, позбавлених батьківського
піклування, за умови відсутності в них
іншого місця проживання.

При відрахуванні з навчального
закладу (у тому числі при його
закінченні), розірванні угоди на
проживання Студенти, які проживали в
гуртожитку, залишають його в
установленому порядку в

двотижневий термін від дня видачі
відповідного наказу. У разі, коли з
поважних причин студент не може
залишити гуртожиток у відповідний
термін, рішенням керівництва вищого
навчального закладу за погодженням
з органами студентського
самоврядування та первинною
профспілковою організацією студентів
цей термін може бути продовжений.

Так, судом встановлено, що відповідачі
в лютому 2012 року вселились у кімнату
АДРЕСА_1, на період навчанням
відповідача ОСОБА_1 з одночасним
взяттям зобов'язань по дотриманню
Правил внутрішнього розпорядку НТУУ
«Київський політехнічний інститут»,
Положення про поселення та проживання
в гуртожитках студмістечка та чинного
законодавства.

12.10.2012 року у них народився син ОСОБА_3,
який також проживає у спірній кімнаті
гуртожитку.

Згідно витягу з наказу №541-с від 28.02.2012
року НТУУ «Київський політехнічний
інститут» відповідача ОСОБА_1 було
відраховано з університету 01.03.2013 року
у зв'язку із закінченням навчання та
проінформовано про необхідність в
10-денний термін виселитися з
гуртожитку.

Між тим, після закінчення вказаного
строку адміністрація НТУУ «Київський
політехнічний інститут» неодноразово
зверталася до відповідачів із
попередженням про необхідність
виселення із гуртожитку, які були
отримані відповідачем ОСОБА_1 особисто
14.06.2013 року та 01.07.2014 року, проте
відповідачі з сином до цього часу без
достатніх правових підстав
продовжують проживати та
користуватись відповідним приміщення
у гуртожитку позивача.

Статтею 109 ЖК України передбачено, що
виселення із займаного жилого
приміщення допускається з підстав,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 127 ЖК України для
проживання робітників, службовців,
студентів, учнів, а також інших
громадян у період роботи або навчання
можуть використовуватись гуртожитки.
Під гуртожитки надаються спеціально
споруджені або переобладнані для цієї
мети жилі будинки. Жилі будинки
реєструються як гуртожитки у
виконавчому комітеті районної,
міської, районної в м. Києві Ради
народних депутатів.

Норми ст. 132 ЖК України, а також п.40
Примірного положення про гуртожитки
встановлюють, що особи, які вчились у
навчальних закладах і вибули з них,
підлягають виселенню без надання
іншого жилого приміщення з гуртожитку,
який їм було надано у зв'язку з
навчання.

Враховуючи, що позивач неодноразово
звертався до відповідачів в письмовій
формі з проханням звільнити займане
жиле приміщення, однак відповідачі
відмовляються добровільно звільнити
спірне жиле приміщення, що перешкоджає
виконанню обов'язків позивача щодо
забезпечення слухачів університету
житлом, відповідачі підлягають
примусовому виселенню.

Згідно з вимогами ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін і
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Кожна сторона має
довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Виходячи з доведеності обставин,
викладених вище, суд приходить до
висновку, що відповідачі з залежною від
них особою - малолітнім сином ОСОБА_3
без законних на те підстав проживають в
кімнаті гуртожитку НТУУ «Київський
політехнічний інститут», що надавалась
на час навчання відповідача ОСОБА_1,
строк якого буввстановлений до 01.03.2013
року, тим самим позбавляючи можливості
проживати у ній нових студентів
університету та членів їх сімей.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Таким
чином, суд приходить до висновку про
стягнення з відповідачів на користь
позивача в рівних частках суму
сплаченого позивачем судового збору по
121,80 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.109, 127, 129, 132 ЖК України,
Примірним положенням про студентський
гуртожиток, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209,
212-215, 218, 224, 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Національного технічного
університету України «Київський
політехнічний інститут» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, які діють в своїх інтересах та
інтересах малолітнього ОСОБА_3 про
виселення без надання іншого жилого
приміщення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 разом з
малолітнім ОСОБА_3 з кімнати АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути на користь Національного
технічного університету України
«Київський політехнічний інститут» з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 по 121,80 грн. з кожного
судового збору.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя: