Справа №345/1977/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2014 року
м.Калуш

Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

в складі: головуючого судді
Мигович О.М.

секретаря
Гладенкьої Л.Ф.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідачів
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Калуша цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до директора
Мостищанської ЗОШ I-II ступенів
Калуської районної ради
Івано-Франківської області ОСОБА_3,
третя особа Відділ освіти Калуської
районної державної адміністрації про
захист, честі, гідності, ділової
репутації, відшкодування моральної
шкоди та не нарахованої та
невиплаченої заробітної плати, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з
позовом до директора Мостищанської
ЗОШ 1-2 ступенів Калуської районної
ради Івано-Франківської області
ОСОБА_3, третьої особи відділу освіти
Калуської районної державної
адміністрації про захист честі ,
гідності , ділової репутації,
відшкодування моральної шкоди та не
нарахованої і невиплаченої заробітної
плати.

Свої позовні вимоги обгрунтовує
тим, що з 2002 року призначена вчителем
початкових класів з повним тижневим
навантаженням у Мостищанську ЗОШ 1-2
ступенів. У травні 2013 року відповідачем
було подано їй на підпис перспективне
педагогічне навантаження на 2013-2014р.р. в
кількості 4 години з чим вона не була
згідна тому зверталася у відділ освіти
Калуської райдержадміністрації з
скаргою щодо порушення ч.2ст.25 ЗУ «Про
загальну середню освіту», однак
03.09.2013року відповідачем знову було
подано уточнене педагогічне
навантаження на 2013-2014р.р. в кількості 4
годин з чим вона також не погодилася і
повторно звернулася до начальника
відділу освіти Калуської
райдержадміністрації з повторною
скаргою.

13.03.2014р. відповідачем було
ознайомлено її з характеристикою
професійної діяльності, де було
зазначено про порушення нею трудової
дисципліни, з чим вона категорично не
погоджується, оскільки згідно ст.147
КЗпП України дисциплінарні стягнення
застосовуються органом, якому надано
право прийняття на роботу - в даному
випадку накладати стягнення надано
відділу освіти Калуської РДА. Факти
порушення її прав призвели до того, що
відповідач в складі атестаційної
комісії 1 рівня 28.03.2014року протиправно
зменшив їй кваліфікаційну категорію із
«спеціаліст вищої категорії» на
«спеціаліст першої категорії».

Крім того відповідачем незаконно
видано наказ №24 від 22.05.2013 року «Про
попередження вчителів початкових
класів про можливі істотні зміни умов
праці», оскільки таке право видавати
відповідні накази має відділ освіти
Калуської райдержадміністрації. Також
вважає незаконними і такими , що не
відповідають дійсності акти комісії
№1 від 06.06.2013року «Про внесення
неправдивих відомостей у протоколі
засідання педагогічної ради №5 від
27.05.2013р.» , №2 від 09.09.2013р. «Про відмову в
ознайомленні з наказом по школі
ОСОБА_1» та №3 від 10.09.2013 року «Про
відмову у проведенні заміни уроків у 4
класі ОСОБА_1».

Внаслідок протиправних дій
відповідача позивачем отримано на
3391,77 грн. менше заробітної плати, які
вона просить стягнути, а також призвело
до її моральних страждань, які вона
оцінює в 5000 грн.

В судовому засіданні позивач та
його представник підтримали свої
позовні вимоги в повному обсязі і
просять позов задоволити.

Відповідач директор Мостищанської
ЗОШ 1-2 ст.Калуської районної ради
Івано-Франківської області ОСОБА_3
позов не визнав і просить відмовити з
підстав, які викладені в запереченні
проти позову, також в судовому
засіданні просив суд застосувати
строки позовної давності.

Представник відповідача просить
в позові відмовити.

Представник третьої особи
відділу освіти Калуської районної
державної адміністрації позов не
визнав і просить відмовити з підстав,
викладених у письмових запереченнях,

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що
вона працює вчителем світової
літератури в даній школі. Минулого року
на педадогічній нараді між директором
школи та позивачем виник конфлікт з
приводу її навантаження. Було
запропоновано директором школи
відповідний варіант позивачу, однак
вона відмовилась. Директор школи
ОСОБА_3 відносно позивача відомостей що
порушують її честь та гідність не
поширює.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що
вона працює вчителем початкових класів
даної школи. Їй відомо, що позивач
вимагає надати повне тижневе
навантаження. Тиску на позивача та
інших викладачів директор ОСОБА_3 не
чинив та кримінальною
відповідальністю не погрожував.
Відомостей, що порушують честь,
гідність і ділову репутацію відносно
позивача ОСОБА_1 не поширював. Також їй
відомо, що позивачка проводила заміну у
років у четвертому класі, а потім
відмовилась, про що було складено акт.

Аналогічні покази в судовому
засіданні дали свідки, ОСОБА_7 ОСОБА_8,
ОСОБА_9

Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає до
задоволення виходячи із таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до наказу №231-к відділу освіти
Калуської РДА від 02.09.2002 року позивача
призначено на посаду вчителя
початкових класів Мостищанської
загальноосвітньої школи 1-2 ступенів
Калуського району (а.с.58-60) Відповідно
до наказу директора школи від 02.09.2013
року «Про навчальне навантаження
вчителів, призначення класних
керівників та керівників гуртків»
позивачу встановлено тижневе
навантаження у кількості 4 год., хоча її
прийнято на повне тижневе
навантаження. Однак з 24.09.23013 року
внесено зміни до її тижневого
навантаження, згідно наказу №95 від
23.09.2013року, додавши індивідуальне
навчання групи учнів 3-го класу, що
сумарно становить у 2013-2014р.р. 18 год. Крім
того судом встановлено, що позивач не
зверталася до комісії по трудових
спорах в тримісячний строк з дня коли
вона дізналася про порушення свого
права, що передбачено ст.225 КЗпП
України, тому позивач приступивши до
виконання своїх посадових обов'язків,
не оспоривши рішення адміністрації
навчального закладу в установлені
терміни, погодилася із встановленим
тижневим навантаженням.

Відповідно до ст.233 ч.1 КЗпП України
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Тому в частині позову про
стягнення компенсації матеріальних
збитків за не нараховану та
невиплачену заробітну плату слід
відмовити.

У судовому засіданні встановлено,
що інформація відносно позивача яка
зазначена у характеристиці від
12.03.2014р. та в атестаційному листі від
28.03.2014 р. відповідає дійсності
обставинам які наведені в них і
підтверджується показаннями свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9
показаннями відповідача, а тому суд
вважає, що позовні вимоги в цій
частині є безпідставними. Атому в цій
частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
відшкодовується особою, яка її завдала
за наявності її вини.

Для відшкодування шкоди за
правилами ст.1166 ЦК України необхідно
довести такі факти: неправомірність
поведінки особи; наявність шкоди;
причинний зв»язок між протиправною
поведінкою та шкодою є обов'язковою
умовою відповідальності та
виражається в тому, що шкода має
виступати об»єктивним наслідком
поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України та
ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Пунктом 2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про стягнення
моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31
березня 1995 року із подальшими змінами,
спори про стягнення заподіяної
фізичній чи юридичній особі моральної
(немайнової) шкоди розглядаються,
зокрема: коли право на її стягнення
безпосередньо передбачено нормами
Конституції або випливає з її положень
і законів, що регулюють такі
зобов'язання і передбачають стягнення
моральної шкоди.

Пунктом 3 вказаної Постанови
передбачено, що під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з пунктом 4 вказаної
Постанови передбачено, що відповідно
до норм ЦПК у позовній заяві про
стягнення моральної (немайнової) шкоди
має бути зазначено, в чому полягає ця
шкода, якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Позивачем не доведено нанесення
відповідачем моральної шкоди, оскільки
із поданих позивачем листків
непрацездатності (а.с.15-16) не
вбачається причинного зв'язку між
діями адміністрації навчального
закладу та хворобою позивача.

Щодо позовних вимог про скасування
наказу №24 від 22.05.2013 року «Про
попередження вчителів початкових
класів про можливі істотні зміни умов
праці» Мостищанської ЗОШ 1-2 ст. та актів
комісії №1 від 06.06.2013року «Про внесення
неправдивих відомостей у протоколі
засідання педагогічної ради « від
27.05.2013р.» , №2 від 09.09.2013р. «Про відмову в
ознайомленні з наказом по школі
ОСОБА_1» та №3 від 10.09.2013 року « Про
відмову у проведенні заміни уроків у 4
класі ОСОБА_1», то позивачем пропущено
строк позовної давності згідно ст.232
КЗпП України. Згідно ст.267 ЦК України
відповідачем заявлено в судовому
засіданні клопотання про застосування
строку позовної давності, а позивачем
не наведено суду поважних підстав
пропуску позовної давності та не
заявлено клопотання про поновлення
позовної давності. Позивач пропустив
зазначений строк без поважних причин.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб , поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах зв'ялених ними
позовних вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

А тому суд вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі статей 23, 1166, 1167, ЦК
України, ст.ст.225, 232, 233 КЗпП України,
керуючись статтями 10, 60, 61, 88, 209, 212
- 215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

РІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
директора Мостищанської ЗОШ I-II
ступенів Калуської районної ради
Івано-Франківської області ОСОБА_3,
третя особа Відділ освіти Калуської
районної державної адміністрації про
захист, честі, гідності, ділової
репутації, відшкодування моральної
шкоди та не нарахованої та
невиплаченої заробітної плати -
відмовити за недоведеністю позовних
вимог.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Івано-Франківської
області через Калуський міськрайонний
суд шляхом подачі в десятиденний
строк апеляційної скарги з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий: