Провадження № 4-с/734/9/14
Справа №
У Х В А Л А

іменем
України

05 листопада 2014 року

смт. Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого-судді
Бузунко О.А.

за участю секретаря
Галюк Л.В.

у присутності скаржника ОСОБА_1

представника скаржника – адвоката
ОСОБА_2І

представника боржника ОСОБА_3 –
адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Козелець справу за
скаргою ОСОБА_1 про визнання
неправомірною та скасування постанови
державного виконавця від 19 вересня 2014
року про закінчення виконавчого
провадження, а також про визнання
неправомірною бездіяльність
державного виконавця та зобов’язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Козелецького
районного суду Чернігівської області
зі скаргою, в якій просить:

-          визнати неправомірною
постанову державного виконавця від 19
вересня 2014 року про закінчення
виконавчого провадження і скасувати
її;

-          визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця та
зобов’язати його звернутися до суду з
заявою про встановлення порядку і
способу виконання рішення суду;

-          визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця та
зобов’язати його звернутися до суду з
заявою про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
межі України – до виконання
зобов’язань за рішенням суду.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 вказував
на те, що 19 вересня 2014 року державний
виконавець Ліскович М.Г. ДВС
Козелецького РУЮ постановою прийняв
рішення про закінчення виконавчого
провадження, проте постанова є
передчасною і незаконною, оскільки
державним виконавцем не було вжито
всіх необхідних заходів, спрямованих
на виконання рішення суду.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала вимоги скарги та просила її
задовольнити.

Представник скаржника ОСОБА_2 також
підтримав вимоги скарги та додатково
пояснив, що бездіяльність, яку скаржник
просить визнати неправомірною, полягає
в тому, що державним виконавцем не було
вжито ніяких заходів на виконання
рішення суду та спонукання боржника
його виконати, зокрема, та
бездіяльність полягає в тому, що
державним виконавцем не було скеровано
до суду заяву про встановлення порядку
і способу виконання рішення суду, а
також заяви про встановлення боржнику
обмеження в справі виїзду за межі
України.

Представник боржник ОСОБА_4 просив
відмовити в задоволенні скарги
посилаючись на те, що державним
виконавцем всі дії були виконані
правомірно та відповідно до положень
діючого законодавства.

Ухвалою Козелецького районного суду
Чернігівської області від 14 жовтня 2014
року при вирішенні питання про
відкриття провадження в справі, до
участі в справі було залучено
головного державного виконавця ВДВС
Козелецького районного управління
юстиції в Чернігівській області
ОСОБА_5, який до суду не з’явився. В
матеріалах справи міститься заява
ОСОБА_5 про можливість розгляду справи
за його відсутності.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою головного державного
виконавця ДВС Козелецького РУЮ ОСОБА_5
від 21 липня 2014 року відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом №
2508/3515/2012р., виданим 11 липня 2014 року
Козелецьким районним судом
Чернігівської області, про
зобов’язання ОСОБА_3 усунути перешкоди
ОСОБА_1 в користуванні земельною
ділянкою шляхом відновлення межевої
лінії між суміжними ділянками № 13 та №
15 по вул. Набережній в с. Озерне. Цією
постановою також було запропоновано
боржнику самостійно виконати рішення
суду протягом 7 днів та вказано, що при
невиконанні рішення в наданий для
добровільного виконання строк таке
буде виконано в примусовому порядку.

Головним державним виконавцем
Ліскович М.Г. при примусовому виконанні
виконавчого листа № 2508/3515/2012 р. за
невиконання у визначений строк для
добровільного виконання зобов’язання
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою по вул. Набережній в
с. Озерне після перевірки було
накладено на боржника ОСОБА_3 штраф у
розмірі 340,00 грн. та постановою серії ВП
№ 44087841 від 10.09.2014 року за невиконання у
самостійний строк зобов’язання про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою по вул. Набережній в
с. Озерне після повторної перевірки
було накладено на боржника ОСОБА_3 ще
раз штраф у розмірі 680,00 грн.

Пізніше, в зв’язку з невиконанням
вимог державного виконавця щодо
усунення перешкод ОСОБА_1 в
користуванні земельною ділянкою
шляхом відновлення межевої лінії між
суміжними ділянками № 13 та № 15 по вул.
Набережній в с. Озерне Хвостову ОСОБА_6
було повідомлено про притягнення до
кримінальної відповідальності згідно
ст. 382 ККУ, про що міститься супровідний
лист № 03-30/11087 від 12.09.2014 року.

19 вересня 2014 року головним державним
виконавцем Ліскович М.Г. за виконавчим
листом № 2508/3515/2012 р., виданим 11 липня 2014
року Козелецьким районним судом, було
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, ст.
14 ЦПК України, ст. 13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Законом України «Про виконавче
провадження» (далі - Закон), який
визначає умови і порядок виконання
рішень судів у разі невиконання їх у
добровільному порядку, встановлено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів, які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів. Відповідно до ч. 1 ст. 11
Закону державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 2 ст. 11 Закону передбачено, що
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Разом з тим, державний
виконавець, як працівник органу
державної виконавчої служби,
відповідно до ст. 7 Закону України «Про
державну виконавчу службу»,
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати у
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України, а з огляду на вимоги
ст. 6 Закону використовувати надані
йому права у точній відповідності до
закону.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 Закону у разі
невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення. Якщо рішення не
виконано і виконання може бути
проведено без участі боржника,
державний виконавець організовує
виконання відповідно до повноважень,
наданих йому законом, та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

На виконання вказаних вимог Закону
державним виконавцем Лісковичем М.Г.
було складено два акти, якими
зафіксовано, що рішення суду не
виконано, та винесено дві постанови про
накладення штрафу на боржника.

Будь-яких інших дій, спрямованих на
примусове виконання рішення суду,
головним державним виконавцем
Ліскович М.Г. вжито не було.

Згідно з. п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому ч. 3 ст. 75 Закону, а саме: у
разі якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

За змістом ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до обґрунтованого висновку, що
державним виконавцем передчасно та
безпідставно закінчено виконавче
провадження, оскільки докази вжиття
всіх заходів щодо примусового
виконання судового рішення,
своєчасного і в повному обсязі
вчинення виконавчих дій, відсутні, а
тому оскаржувана постанова є
неправомірною та такою, що підлягає
скасуванню. Відповідно, слід визнати
незаконною бездіяльність головного
державного виконавця Відділу ДВС
Козелецького районного управління
юстиції ОСОБА_5 щодо непроведення
виконавчих дій за виконавчим листом №
2508/3515/2012р., виданим 11 липня 2014 року
Козелецьким районним судом
Чернігівської області з виконання
рішення суду, в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення (п. 8); у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням (п. 18).

Таким чином, звернення до суду для
зміни способу і порядку виконання
рішення суду та внесення подання про
встановлення обмеження для боржника у
праві виїзду за межі України є правом
державного виконавця і втручатися в
такі дискреційні повноваження суд не
має права.

Крім того, відповідно до ст. 51 Закону
після визнання незаконною чи
скасування постанови державного
виконавця про закінчення або
повернення виконавчого документа
стягувачу виконавче провадження
підлягає відновленню протягом трьох
робочих днів з дня надходження рішення
суду, виконавчого документа чи
постанови керівника відповідного
органу державної виконавчої служби.
Відповідно, вирішуватися питання про
необхідність звернення до суду з
відповідними заявами державний
виконавець має право виключно в межах
відкритого виконавчого провадження. З
урахуванням того, що відповідно до
вимог ст. 51 Закону після скасування
постанови про закінчення виконавчого
провадження, воно підлягає
відновленню, про що виноситься
відповідна постанова, суд не має право
зобов’язувати державного виконавця
вчиняти будь-які дії до того як буде
винесений процесуальний документ про
відновлення виконавчого провадження.

Відповідно, не підлягають до
задоволення вимоги про зобов’язання
державного виконавця вчинити певні
дії.

На підставі вище викладеного,
керуючись ст.ст. 6, 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 7 Закону
України «Про державну виконавчу
службу», ст.ст. 10, 11, 60, 210, 386, 387 ЦПК
України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання
неправомірною постанову державного
виконавця від 19 вересня 2014 року про
закінчення виконавчого провадження і
її скасування; про визнання
неправомірною бездіяльність
державного виконавця та зобов’язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову головного державного
виконавця Відділу ДВС Козелецького
районного управління юстиції ОСОБА_5
від 19.09.2014 року по виконавчому листу №
2508/3515/2012 р. виданого 11.07.2014 року
Козелецьким районним судом
Чернігівської області про
зобов’язання ОСОБА_3 усунути перешкоди
ОСОБА_7 в користуванні земельною
ділянкою шляхом відновлення межової
лінії між суміжними ділянками № 13 та №
15 по вул. Набережній в с. Озерне.

Визнати незаконною бездіяльність
головного державного виконавця
Відділу ДВС Козелецького районного
управління юстиції ОСОБА_5 щодо
непроведення виконавчих дій за
виконавчим листом № 2508/3515/2012р., виданим
11 липня 2014 року Козелецьким районним
судом Чернігівської області з
виконання рішення суду, в повному
обсязі.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до
апеляційного суду Чернігівської
області через Козелецький районний суд
Чернігівської області шляхом подання
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

Бузунко О.А.