У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Леванчук А.О.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 9 жовтня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 9 грудня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну
розміру аліментів та визначення їх
розміру у твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_3
є його повнолітньою дочкою. Він важно
хворіє та потребує великих коштів на
лікування, а відповідач відмовляється
йому допомагати, у зв'язку з цим він
просив змінити розмір аліментів, які
стягуються на його користь з
відповідача за рішенням Вінницького
міського суду Вінницької області від 22
березня 2013 року, яке змінено рішенням
апеляційного суду Вінницької області
від 3 червня 2013 року, і, стягнути з
ОСОБА_3 на його утримання аліменти у
твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн.
щомісячно.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 9 жовтня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 9 грудня 2014 року, в задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
першої інстанції та ухвали
апеляційного суду, мотивуючи свої
доводи порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, із ухваленням нового рішення у
справі про задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
правильно встановив характер спірних
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини та
дійшов обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні позову
ОСОБА_2 При цьому, суди правильно
виходили із того, що ОСОБА_3 від
сплати аліментів, які присуджені на
користь ОСОБА_2 з неї за рішенням
Вінницького міського суду Вінницької
області від 22 березня 2013
року, строк стягнення яких змінено на
безстроково рішенням апеляційного
суду Вінницької області від 3 червня 2013
року, звільнена згідно з рішенням
апеляційного суду Вінницької області
від 24 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати аліментів, а тому
наявність вказаного рішення, в силу
його обов'язковості, є обставиною, яка
унеможливлює задоволення даного
позову ОСОБА_2

Разом з цим докази та обставини, на які
посилається заявник в касаційній
скарзі, були предметом дослідження
судами першої і апеляційної інстанцій
та додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судами
були дотримані норми матеріального і
процесуального права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного
провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів
та визначення їх розміру у твердій
грошовій сумі.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:
А.О. Леванчук