Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3139/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Чорнобривець О. С.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.12.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді -
Чорнобривець О.С.

суддів - Кодрула
М.А.

Потапенка
В.І.

за участю секретаря -
Животовської С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційними скаргами
Олександрівської центральної районної
лікарні та ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду міста
Кіровограда від 10 листопада 2014 року, у
справі за позовом ОСОБА_3 до
Олександрівської центральної районної
лікарні про стягнення моральної шкоди,
-

встановила:

У серпні 2014 року ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом до
Олександрівської центральної районної
лікарні про стягнення моральної шкоди,
в обґрунтування якого зазначав, що
наказом головного лікаря
Олександрівської ЦРЛ від 11 квітня 2014
року йому, як виконуючому обов'язки
завідуючого акушерсько-гінекологічним
відділенням, було оголошено догану.
Дисциплінарне стягнення накладено «за
невиконання доручення щодо вчасного
відпрацювання заходів районної
програми «Репродуктивне здоров'я» та
«введення в оману керівника закладу та
заступника головного лікаря з медичної
частини». Рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 17
червня 2014 року позов ОСОБА_3 до
Олександрівської центральної районної
лікарні про скасування наказу про
накладення дисциплінарного стягнення
задоволений. Наказ головного лікаря
Олександрівської центральної районної
лікарні від 11 квітня 2014 року № 32 «Щодо
застосування дисциплінарного
стягнення» скасовано.

Позивач вважає, що в результаті
незаконного застосування до нього
дисциплінарного стягнення йому була
завдана моральна шкода, яка полягає у
приниженні його честі та гідності в
очах трудового колективу, підлеглих,
внаслідок існування наказу про догану
підривається авторитет позивача, що
призводить до втрати ділової
репутації. Вказані обставини
впливають на емоційно-психологічний
стан позивача, на відносини в сім'ї та
побуті, завдають душевного болю та
призводять до моральних страждань.
Окрім цього, вказані обставини набули
публічного характеру, оскільки позивач
вимушений звертатись до районної
Державної адміністрації, прокуратури,
суду з вимогами про усунення порушень з
боку адміністрації лікарні.

Просив стягнути з відповідача
моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а
також стягнути кошти витрачені на
юридичні послуги у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 10 червня 2014 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
Олександрівської центральної районної
лікарні на користь ОСОБА_3 у
відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.,
витрати пов'язані з послугами адвоката
в сумі 3 000 грн., а також судові витрати
на користь держави в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі
Олександрівська лікарня просить
рішення суду першої інстанції
скасувати з підстав порушення норм
матеріального права та
невідповідності висновків суду
обставинам справи. Вважають, що позивач
не довів у суді першої інстанції
обставини, на які він посилається у
позовній заяві, тому стягнення коштів
на відшкодування моральної шкоди та
правову допомогу є безпідставним.

Позивач ОСОБА_3 в своїй
апеляційній скарзі посилається на
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, вважає
визначений судом розмір відшкодування
моральної шкоди є заниженим, просить
частково скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Представники сторін у судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
підтримали доводи поданих ними
апеляційних скарг, заперечували проти
доводів апеляційної скарги
протилежної сторони.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, відповідно до ст.306 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга позивача ОСОБА_3
підлягає відхиленню, апеляційна скарга
відповідача частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з підстав
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального права.

Судом встановлено і матеріалами
справи підтверджується, що наказом
головного лікаря Олександрівської ЦРЛ
від 11 квітня 2014 року до позивача, який
виконував обов'язки завідуючого
акушерсько-гінекологічним відділенням
Олександрівської ЦРЛ, було застосовано
дисциплінарне стягнення - оголошено
догану.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 10 червня 2014 року
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
визнано незаконним, наказ, яким
оголошено догану, скасовано.

Мотивуючи позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди, позивач
пов'язував її завдання з порушенням
його трудових прав, однак, правовою
підставою відшкодування зазначив ст.1167
ЦК України, положення якої
застосовуються у деліктних
правовідносинах (не договірних).

Суд першої інстанції
задовольнив позов з підстав ст.1167 ЦК
України.

Колегія суддів не погоджується
з висновком суду.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам
закону не відповідає.

Встановлено, що моральна шкода
завдана внаслідок порушення трудових
прав позивача.

Право на відшкодування моральної
шкоди в трудових правовідносинах
передбачено ст.237-1 КЗпП України.

Відповідно до вимог ст.237-1 КЗпП
України суд дійшов правильного
висновку, що підлягає відшкодуванню
моральна шкода, заподіяна позивачу
порушенням трудових прав, яке призвело
до моральних страждань.

Разом з тим, суд не врахував, що до
вимог про відшкодування моральної
шкоди у випадках, передбачених
трудовим законодавством
застосовується тримісячний строк,
визначений ст.233 КЗпП України.

Як убачається, з наказом про
оголошення догани позивач
ознайомлений 11.04.2014року, що
підтверджується його підписом у
наказі, тобто на вказану дату він
дізнався про порушення свого
права(а.с.10). З позовом до суду про
відшкодування шкоди позивач звернувся
08.08.2014року, тобто з пропуском
встановленого строку. Питання про
поважність пропуску строку та його
поновлення позивачем не ставилося.

Пропуск строку звернення до суду є
підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог.

На підставі викладеного, рішення
суду першої інстанції ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, є незаконним і,
відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 313,314,316
ЦПК України, колегія суддів,

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Апеляційну скаргу Олександрівської
центральної районної лікарні
задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду
міста Кіровограда від 10 листопада 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Олександрівської центральної районної
лікарні про відшкодування моральної
шкоди та витрат на правову допомогу,
відмовити.

Витрати покласти на сторони.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
О.С. Чорнобривець