Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1910/14-ц
Провадження № 2/553/887/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.10.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в
складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Моторній М.В.,

за участю:

позивачки - відповідачки - ОСОБА_1,

представника позивача - відповідача
ОСОБА_1 адвоката - ОСОБА_2,

відповідача - позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - позивача -
ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за первісним позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ спільного майна
подружжя та зустрічний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3
про поділ спільного сумісного майна
подружжя, в якому просила визнати
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя - квартиру АДРЕСА_1
та визнати право власності за ОСОБА_1
на ? її частину та за ОСОБА_3 на ? його
частину, визнати спільним сумісним
майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1,
виділивши ОСОБА_1: холодильник «Gorenje» -
вартістю 3 000 грн.; плитку комбіновану
«Gorenje» - вартістю 1500 грн.; пральну машину
«Gorenje» - вартістю 1000 грн.; бойлер «Gorenje»
(80л) - вартістю 800 грн.; котел газовий
«Теплодар» (КОГВ -16) - вартістю 700 грн.;
пилосос «Siemens» - вартістю 100 грн.;
стінку кухонну - вартістю 500 грн.; м'який
куточок (диван кутовий та 1 крісло) -
вартістю 1000 грн.; ліжко одинарне -
вартістю 500 грн.; спальний гарнітур
(шафа чотирьох дверна, ліжко
двохспальне, тумба (2 шт.), дзеркало
настінне, стіл туалетний, комод)
вартістю 2500 грн.; стіл - тумбу - вартістю
100 грн., загальною вартістю 11 700 грн.,
визнати спільним сумісним майном
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, виділивши
ОСОБА_3: морозильну камеру «ARDO» -
вартістю 2000 грн.; стінку гостинну ( 4
шафи) - вартістю 1000 грн.; тумбочку під
телевізор - вартістю 200 грн.; крісла ( 2
шт.) - вартістю 200 грн.; комод - вартістю 200
грн.; стіл письмовий - вартістю 100 грн.;
стоматологічну установку з кріслом -
вартістю 7 000 грн.; автоклав
стоматологічний - вартістю 15 000 грн.;
шафу для зберігання стерильного
інструменту «Пантед - 10с» - вартістю 3000
грн.; бойлер 10 л. - вартістю 500 грн.;
стілець лікаря стоматолога - вартістю
3500 грн.;

побутовий кондиціонер повітря «LG» -
вартістю 2000 грн.; стіл комп'ютерний -
вартістю 500 грн.; компресор «Michelin» -
вартістю 1000 грн.; шкаф сухожаровий -
вартістю 500 грн.; м'який стілець (4шт) -
вартістю 200 грн.; столик медичний -
вартістю 800 грн., автомобіль марки RENAULT,
модель FLUENCE, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору, вартістю 179100 грн.,
загальною вартістю 216 800грн. Стягнути з
ОСОБА_3 на її користь в рахунок
компенсації різниці вартості часток у
спільному сумісному майні подружжя
грошові кошти в сумі 102 550 грн..

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Полтави від 01 липня 2014 року
заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову
та витребування доказів - задоволено.

Заборонено ОСОБА_3 проводити
відчуження автомобіля марки RENAULT,
модель FLUENCE, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору.

Заборонено ОСОБА_3 змінювати
місце знаходження рухомого майна, яке
знаходиться у АДРЕСА_2, а саме:
холодильника «Gorenje» - вартістю 3 000 грн.,
морозильної камери «ARDO» - вартістю 2000
грн., плити комбінової «Gorenje» - вартістю
1500 грн., пральної машини «Gorenje» -
вартістю 1000 грн., бойлера «Gorenje» (80л) -
вартістю 800 грн., котла газового
«Теплодар» (КОГВ -16) - вартістю 700 грн.,
пилососу «Siemens» - вартістю 100 грн.,
стінки кухонної - вартістю 500 грн.,
стінки гостинної (4 шафи) - вартістю 1000
грн., м'якого куточку (диван кутовий та 1
крісло) - вартістю 1000 грн., тумбочки під
телевізор - вартістю 200 грн., ліжка
одинарного - вартістю 500 грн., спального
гарнітура (шафа чотирьох дверна, ліжко
двохспальне, тумба (2 шт.), дзеркало
настінне, стіл туалетний, комод) -
вартістю 2500 грн., крісел (2шт.) - вартістю
200 грн., комоду - вартістю 200 грн., столу
письмового - 100 грн., стоматологічної
установки з кріслом - вартістю 7 000 грн.,
автоклаву стоматологічну - вартістю 15
000 грн., шафа для зберігання
стерильного інструменту «Пантед - 10с» -
вартістю 3000 грн., бойлера 10 л. - вартістю
500 грн., стільця лікаря стоматолога -
вартістю 3500 грн., побутового
кондиціонера повітря «LG» - вартістю 2000
грн., столу комп'ютерного - вартістю 500
грн., компресора «Michelin» - вартістю 1000
грн., шкафу сухожарового - вартістю 500
грн., м'якого стільця (4шт) - вартістю 200
грн., столу - тумби - вартістю 100 грн.,
столику медичного - вартістю 800 грн..

Витребувано у ОСОБА_3: документи (
інструкції з експлуатації, гарантійні
талони), товарні (фіскальні) чеки на
спільне нажите за час шлюбу рухоме
майно6

- договір купівлі -продажу
транспортного засобу, а саме
автомобіля марки - RENAULT, модель FLUENCE,
номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1, рік випуску 2012,
тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН - В, коричневого
кольору

- - технічний паспорт на автомобіль
марки - RENAULT, модель FLUENCE, номер шасі
(кузова, рами) НОМЕР_2, державний номер
НОМЕР_1, рік випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ
СЕДАН - В, коричневого кольору;

- Копію ліцензії на медичну
практику та свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3.

17 липня 2014 року відповідач за
первісним позовом ОСОБА_3 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1
про поділ спільного майна подружжя, в
якому просив визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1, визнати
спільним сумісним майном подружжя та
виділити ОСОБА_1 наступне майно:
холодильник «Gorenje» - вартістю 3 000 грн.;
плитку комбіновану «Gorenje» - вартістю 1500
грн.; пральну машину «Gorenje» - вартістю
1000 грн.; бойлер «Gorenje» (80л) - вартістю 800
грн.; котел газовий «Теплодар» (КОГВ -16)
- вартістю 700 грн.; пилосос «Siemens» -
вартістю 100 грн.; стінку кухонну -
вартістю 500 грн.; м'який куточок (диван
кутовий та 1 крісло) - вартістю 1000 грн.;
ліжко одинарне - вартістю 500 грн.;
спальний гарнітур (шафа чотирьох
дверна, ліжко двохспальне, тумба (2 шт.),
дзеркало настінне, стіл туалетний,
комод) вартістю 2500 грн.; стіл - тумбу -
вартістю 100 грн., загальною вартістю 411500
грн., визнати спільним сумісним майном
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та виділити
ОСОБА_3: автомобіль марки RENAULT, модель
FLUENCE, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ,
державний номер НОМЕР_1, рік випуску 2012,
тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В, коричневого
кольору, вартістю 179 100 грн., морозильну
камеру «ARDO» - вартістю 2000 грн.; стінку
гостинну ( 4 шафи) - вартістю 1000 грн.;
тумбочку під телевізор - вартістю 200
грн.; крісла ( 2 шт.) - вартістю 200 грн.;
комод - вартістю 200 грн.; стіл письмовий -
вартістю 100 грн.; стоматологічну
установку з кріслом - вартістю 7 000 грн.;
автоклав стоматологічний - вартістю 15
000 грн.; шафу для зберігання
стерильного інструменту «Пантед - 10с» -
вартістю 3000 грн.; бойлер 10 л. - вартістю
500 грн.; стілець лікаря стоматолога -
вартістю 3500 грн.; побутовий кондиціонер
повітря «LG» - вартістю 2000 грн.; стіл
комп'ютерний - вартістю 500 грн.;
компресор «Michelin» - вартістю 1000 грн.;
шкаф сухожаровий - вартістю 500 грн.;
м'який стілець (4шт) - вартістю 200 грн.;
столик медичний - вартістю 800 грн.,
загальною вартістю - 216 800 грн., стягнути
на його користь з ОСОБА_1 грошову
компенсацію в розмірі 194 700 грн..

Ухвалою суду від 14 липня 2014 року
зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про
поділ спільного майна подружжя
прийнято до спільного розгляду з
первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про
поділ спільного майна подружжя.

30 липня 2014 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з заявою про
уточнення позовних вимог, в якій
просила визнати об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя -
квартиру АДРЕСА_1 та визнати право
власності за ОСОБА_1 на її ? частину та
за ОСОБА_3 на ? його частину. Визнати
спільним сумісним майном подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та виділити
відповідачу ОСОБА_3: автомобіль марки -
RENAULT, модель FLUENCE, номер шасі (кузова,
рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1,
рік випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору, вартістю 220 000
грн.; морозильну камеру «ARDO» - вартістю
2000 грн.; стінку гостинну ( 4 шафи) -
вартістю 1000 грн.; тумбочку під
телевізор - вартістю 200 грн.; крісла ( 2
шт.) - вартістю 200 грн.; комод - вартістю 200
грн.; стіл письмовий - вартістю 100 грн.;
стоматологічну установку з кріслом -
вартістю 7 000 грн.; автоклав
стоматологічний - вартістю 15 000 грн.;
шафу для зберігання стерильного
інструменту «Пантед - 10с» - вартістю 3000
грн.; бойлер 10 л. - вартістю 500 грн.;
стілець лікаря стоматолога - вартістю
3500 грн.; побутовий кондиціонер повітря
«LG» - вартістю 2000 грн.; стіл
комп'ютерний - вартістю 500 грн.;
компресор «Michelin» - вартістю 1000 грн.;
шкаф сухожаровий - вартістю 500 грн.;
м'який стілець (4шт) - вартістю 200 грн.;
столик медичний - вартістю 800 грн.,
загальною вартістю 37 700 грн.; стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок
компенсації різниці вартості часток у
спільному сумісному майні подружжя
грошові кошти в сумі 123 000 грн..

В судовому засіданні позивач -
відповідач ОСОБА_1 та представник її
інтересів - адвокат ОСОБА_2 уточнені
позовні підтримали в повному обсязі та
наполягали на їх задоволенні. В свою
чергу зустрічний позов ОСОБА_3 визнали
частково в частині визнання спільним
сумісним майном предметів побуту, що
знаходяться у будинку, який
розташований по АДРЕСА_3, та не
заперечували щодо варіанту розподілу
даного рухомого майна запропонованого
відповідачем ОСОБА_3, в іншій частині
зустрічний позов не визнали,
посилаючись на безпідставність та
необґрунтованість вимог.

Відповідач - позивач ОСОБА_3 та
представник відповідача - позивача
ОСОБА_3, адвокат - ОСОБА_4 уточнені
позовні вимоги ОСОБА_1 визнали
частково в частині визнання спільним
майном подружжя предметів побуту, що
розташовані у будинку по АДРЕСА_2, та не
заперечували проти запропонованого
розподілу даного рухомого майна в
іншій частині позовних вимог ОСОБА_1
просили відмовити в зв'язку з
безпідставністю вимог, вимоги за
зустрічним позовом підтримали в
повному обсязі та наполягали на їх
задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення
сторін по справі та їх представників,
дослідивши матеріали справи, вважає
позов ОСОБА_1 таким, що підлягає до
часткового задоволення, зустрічний
позов ОСОБА_3 таким, що підлягає до
часткового задоволення за наступних
обставин.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
зокрема: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини
випливають зі встановлених обставин;
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Отже, суд розглядає справу за
наявними у справі доказами, які надані
сторонами.

Судом встановлено факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 06 серпня 1988
року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували
шлюб у виконавчому комітеті
Великорублівської сільської ради
Котелевського району Полтавської
області, про що здійснено
Великорублівською сільською радою
Котелевського району Полтавської
області актовий запис № 5 (а.с.11).

Згідно рішення Котелевського
районного суду Полтавської області від
08 листопада 2013 року шлюб,
зареєстрований 06 серпня 1988 року у
виконавчому комітеті
Великорублівської сільської ради
Котелевського району Полтавської
області, актовий запис № 5, між ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, -
розірвано ( а.с.12-13).

Статтями 60, 61 Сімейного кодексу
України передбачено, що майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя може бути будь-яке
майно, за винятком виключеного з
цивільного обороту, в тому числі
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним з подружжя.

Згідно ст. 71 Сімейного кодексу
України майно, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
ділиться між ними в натурі.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 21 грудня 2007
року № 11 „Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", до складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Судом встановлено та не
заперечувалось сторонами, що за час
перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1
придбали квартиру АДРЕСА_1.

Так, згідно рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 05
листопада 2010 року позов ОСОБА_3 до
ВАТ «Полтавтрансбуд», третя особа по
справі, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору: ТОВ
«Компанія з управлінння активами
«Полтавтрансбуд» про визнання права
власності - задоволено.

Зобов'язано ВАТ «Полтавтрансбуд»
в рахунок повного погашення боргових
зобов'язань за заставною серії А № 001228
від 14 квітня 2009 року передати ОСОБА_3
заставлене майно.

Визнано за ОСОБА_3, право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 38,2 кв.м. ( а.с.125).

Згідно витягу про державну
реєстрацію прав, виданого Приватним
підприємством Полтавського бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» від 03.12.2010 року, право
власності на квартиру АДРЕСА_1
зареєстроване за ОСОБА_3 ( а.с. 126).

Згідно звіту про оцінку об'єкта
нерухомого майна від 03 липня 2014 року,
визначено ринкову вартість квартири
АДРЕСА_1, яка складає 399 800 грн. ( а.с.107-130).

В судовому засіданні сторонами
не заперечувалась ринкова вартість
квартири визначена спеціалістом.
Більше того, позивачкою за первісним
позовом - відповідачкою за зустрічним
позовом ОСОБА_1 не заперечувалось та не
оспорювалась належність вказаного
об'єкта нерухомості відповідачу -
позивачу ОСОБА_3 згідно
правовстановчих документів.

Також, за час перебування у шлюбі
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ними був
придбаний автомобіль марки - RENAULT,
модель FLUENCE, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору, вартістю 220 000
грн., власником якого зареєстрований
відповідач - позивач ОСОБА_3 ( а.с. 95).

Сторонами в судовому засіданні
досягнуто згоду щодо вартості на даний
час транспортного засобу марки - RENAULT,
модель FLUENCE, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору, яка складає 220 000
грн..

В судовому засіданні сторонами
не заперечувалось та не оспорювалась
реєстрація права власності на
квартиру та автомобіль на ім'я
відповідача - позивача ОСОБА_3, оскільки
все майно, яке придбавалось сторонами
за час перебування у шлюбі,
придбавалось на благо сім'ї та для неї,
що стверджувалось в ході судового
розгляду справи сторонами по справі та
їх представниками.

Крім того, за час перебування у
шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було придбано
предмети побуту, які на даний час
знаходяться у будинку по АДРЕСА_2, а
саме: холодильник «Gorenje» - вартістю 3 000
грн.;

- плитку комбіновану «Gorenje» -
вартістю 1500 грн.;

- пральну машину «Gorenje» - вартістю
1000 грн.;

- бойлер «Gorenje» (80л) - вартістю 800
грн.;

- котел газовий «Теплодар» (КОГВ
-16) - вартістю 700 грн.;

- пилосос «Siemens» - вартістю 100 грн.;

- стінку кухонну - вартістю 500 грн.;

- м'який куточок (диван кутовий та 1
крісло) - вартістю 1000 грн.;

- ліжко одинарне - вартістю 500 грн.;

- спальний гарнітур (шафа чотирьох
дверна, ліжко двохспальне, тумба (2 шт.),
дзеркало настінне, стіл туалетний,
комод) вартістю 2500 грн.;

- стіл - тумбу - вартістю 100 грн.;

- морозильну камеру «ARDO» -
вартістю 2000 грн.;

- стінку гостинну ( 4 шафи) -
вартістю 1000 грн.;

- тумбочку під телевізор -
вартістю 200 грн.;

- крісла ( 2 шт.) - вартістю 200 грн.;

- комод - вартістю 200 грн.;

- стіл письмовий - вартістю 100 грн.;

- стоматологічну установку з
кріслом - вартістю 7 000 грн.;

- автоклав стоматологічний -
вартістю 15 000 грн.;

- шафу для зберігання стерильного
інструменту «Пантед - 10с» - вартістю 3000
грн.;

- бойлер 10 л. - вартістю 500 грн.;

- стілець лікаря стоматолога -
вартістю 3500 грн.;

- побутовий кондиціонер повітря
«LG» - вартістю 2000 грн.;

- стіл комп'ютерний - вартістю 500
грн.;

- компресор «Michelin» - вартістю 1000
грн.;

- шкаф сухожаровий - вартістю 500
грн.;

- м'який стілець (4шт) - вартістю 200
грн.;

- столик медичний - вартістю 800
грн., що підтверджується актом
обстеження господарства від 19.02.2014
року, складеного комісієї в складі:
секретаря виконавчого комітету
Милорадівської сільської ради ОСОБА_8,
депутата сільської ради - ОСОБА_9,
фахівця із соціальної роботи - ОСОБА_10,
члена виконавчого комітету ОСОБА_11 (
а.с. 17-57).

В судовому засіданні сторони не
заперечували та не оспорювали
наведений вище перелік предметів
побуту та вартість даного майна,
зазначену в акті огляду господарства
по АДРЕСА_3 від 19.02.2014 року.

Таким чином, наведені вище обставини та
факти свідчать про те, що вказане вище
майно, а саме квартира АДРЕСА_1,
транспортний засіб марки - RENAULT, модель
FLUENCE, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ,
державний номер НОМЕР_1, рік випуску 2012,
тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В, коричневого
кольору та предмети побуту:
холодильник «Gorenje» - вартістю 3 000 грн.;
плитка комбінована «Gorenje» - вартістю 1500
грн.; пральна машина «Gorenje» - вартістю
1000 грн.; бойлер «Gorenje» (80л) - вартістю 800
грн.; котел газовий «Теплодар» (КОГВ -16)
- вартістю 700 грн.; пилосос «Siemens» -
вартістю 100 грн.; стінка кухонна -
вартістю 500 грн.; м'який куточок (диван
кутовий та 1 крісло) - вартістю 1000 грн.;
ліжко одинарне - вартістю 500 грн.;
спальний гарнітур (шафа чотирьох
дверна, ліжко двохспальне, тумба (2 шт.),
дзеркало настінне, стіл туалетний,
комод) вартістю 2500 грн.; стіл - тумбу -
вартістю 100 грн.; морозильна камера
«ARDO» - вартістю 2000 грн.; стінка гостинна
( 4 шафи) - вартістю 1000 грн.; тумбочка під
телевізор - вартістю 200 грн.; крісла ( 2
шт.) - вартістю 200 грн.; комод - вартістю 200
грн.; стіл письмовий - вартістю 100 грн.;
стоматологічна установка з кріслом -
вартістю 7 000 грн.; автоклав
стоматологічний - вартістю 15 000 грн.;
шафа для зберігання стерильного
інструменту «Пантед - 10с» - вартістю 3000
грн.; бойлер 10 л. - вартістю 500 грн.;
стілець лікаря стоматолога - вартістю
3500 грн.; побутовий кондиціонер повітря
«LG» - вартістю 2000 грн.; стіл
комп'ютерний - вартістю 500 грн.;
компресор «Michelin» - вартістю 1000 грн.;
шкаф сухожаровий - вартістю 500 грн.;
м'який стілець (4шт) - вартістю 200 грн.;
столик медичний - вартістю 800 грн.
належать ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві
спільної сумісної власності.

Більше того, встановлені вище
судом обставини та факти свідчать про
обґрунтованість в даній частині
первісного та зустрічного позовів по
справі.

Законодавцем визначено, що у
відповідності до ч.1 ст. 69 Сімейного
кодексу України дружина та чоловік
мають право на поділ майна, що належить
їм на праві спільної сумісної
власності незалежно від розірвання
шлюбу.

Так, положенням ст. ст. 60,61
визначено, що об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя може бути
будь-яке майно, за винятком виключеного
з цивільного обороту, в тому числі
заробітна плата, пенсія, стипендія,
інші доходи, одержані одним з подружжя.

Таким чином, зважаючи на вказані
обставини та норми закону, що регулюють
дані правовідносини, вбачається, що
квартира АДРЕСА_1 та транспортний
засіб марки - RENAULT, модель FLUENCE, номер
шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , державний
номер НОМЕР_1, рік випуску 2012, тип
ЛЕГКОВИЙ Седан - В, коричневого кольору
є об'єктами права спільної сумісної
власності подружжя, оскільки є такими,
що були придбані сторонами за час
перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у шлюбі,
що сторонами по справі в ході судового
розгляду справи не заперечувалось.

Вказані обставини свідчать про
обґрунтованість вимог позивачки -
відповідачки ОСОБА_1 за первісним
позовом та відповідача - позивача
ОСОБА_3 щодо визнання квартири та
транспортного засобу об'єктами права
спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що за час
перебування у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_1
було придбано наступні предмети
побуту, які відповідно перебувають у
спільній сумісній власності подружжя,
як було встановлено судом вище.

Так, за час перебування ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 були придбачні наступні
предмети побуту, а саме: холодильник
«Gorenje» - вартістю 3 000 грн.; плитка
комбінована «Gorenje» - вартістю 1500 грн.;
пральна машина «Gorenje» - вартістю 1000
грн.; бойлер «Gorenje» (80л) - вартістю 800 грн.;
котел газовий «Теплодар» (КОГВ -16) -
вартістю 700 грн.; пилосос «Siemens» -
вартістю 100 грн.; стінка кухонна -
вартістю 500 грн.; м'який куточок (диван
кутовий та 1 крісло) - вартістю 1000 грн.;
ліжко одинарне - вартістю 500 грн.;
спальний гарнітур (шафа чотирьох
дверна, ліжко двохспальне, тумба (2 шт.),
дзеркало настінне, стіл туалетний,
комод) вартістю 2500 грн.; стіл - тумбу -
вартістю 100 грн.; морозильна камера
«ARDO» - вартістю 2000 грн.; стінка гостинна
( 4 шафи) - вартістю 1000 грн.; тумбочка під
телевізор - вартістю 200 грн.; крісла ( 2
шт.) - вартістю 200 грн.; комод - вартістю 200
грн.; стіл письмовий - вартістю 100 грн.;
стоматологічна установка з кріслом -
вартістю 7 000 грн.; автоклав
стоматологічний - вартістю 15 000 грн.;
шафа для зберігання стерильного
інструменту «Пантед - 10с» - вартістю 3000
грн.; бойлер 10 л. - вартістю 500 грн.;
стілець лікаря стоматолога - вартістю
3500 грн.; побутовий кондиціонер повітря
«LG» - вартістю 2000 грн.; стіл
комп'ютерний - вартістю 500 грн.;
компресор «Michelin» - вартістю 1000 грн.;
шкаф сухожаровий - вартістю 500 грн.;
м'який стілець (4шт) - вартістю 200 грн.;
столик медичний - вартістю 800 грн., які
на даний час знаходяться у будинку, що
розташований у по вул. Радянська,22, с.
Милорадове, Котелевського району,
Полтавської області ( а.с. 17-57) Загальна
вартість предметів побуту становить
247000 грн..

Сторонами в судовому засіданні не
заперечувалась вказана вартість
зазначених предметів побуту та час їх
придбання.

В судовому засіданні позивачка за
первісним позовом - відповідачка за
зустрічним позовом ОСОБА_1 та
відповідач за первісним позовом -
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3
дійшли згоди щодо поділу вказаного
рухомого майна, на підтвердження чого
надали ідентичні варіанти його
розподілу.

При цьому, при визначенні сторонами
варіантів розподілу предметів побуту,
що були придбані ними за час
перебування у шлюбі, останніми
приймалась до уваги та враховувалась
професійна діяльність відповідача -
позивача по справі ОСОБА_3, який працює
лікарем стоматологом.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця
НОМЕР_4, від 30 квітня 2003 року, виданого
державним реєстратором Котелевської
районної державної адміністрації
Полтавської області, ОСОБА_3
зареєстрований, як приватний
підприємець (а.с.94).

Згідно Ліцензії НОМЕР_3, виданої
Міністерством охорони здоров'я
України від 20 червня 2011 року, надано
ОСОБА_3 право на заняття медичною
практикою з 26 травня 2011 року ( а.с.96).

Так, частиною 3 статті 71 Сімейного
кодексу України визначено, що речі для
професійних занять присуджуються
тому з подружжя, хто використовував їх
у своїй професійній діяльності.
Вартість цих речей враховується при
присудженні іншого майна другому
подружжя.

Таким чином, сторони та їх
представники не заперечували проти
порядку поділу предметів побуту
запропонованого ними, а саме шляхом
виділення ОСОБА_1 предметів побуту
загальною вартістю 11 700 грн., а саме:

- холодильник «Gorenje» - вартістю 3 000
грн.;

- плитку комбіновану «Gorenje» -
вартістю 1500 грн.;

- пральну машину «Gorenje» - вартістю
1000 грн.;

- бойлер «Gorenje» (80л) - вартістю 800
грн.;

- котел газовий «Теплодар» (КОГВ
-16) - вартістю 700 грн.;

- пилосос «Siemens» - вартістю 100 грн.;

- стінку кухонну - вартістю 500 грн.;

- м'який куточок (диван кутовий та 1
крісло) - вартістю 1000 грн.;

- ліжко одинарне - вартістю 500 грн.;

- спальний гарнітур (шафа чотирьох
дверна, ліжко двохспальне, тумба (2 шт.),
дзеркало настінне, стіл туалетний,
комод) вартістю 2500 грн.;

- стіл - тумбу - вартістю 100 грн.

Та, виділення ОСОБА_3 наступних
предметів побуту на загальну суму 37 700
грн., а саме:

- морозильну камеру «ARDO» -
вартістю 2000 грн.;

- стінку гостинну ( 4 шафи) -
вартістю 1000 грн.;

- тумбочку під телевізор -
вартістю 200 грн.;

- крісла ( 2 шт.) - вартістю 200 грн.;

- комод - вартістю 200 грн.;

- стіл письмовий - вартістю 100 грн.;

- стоматологічну установку з
кріслом - вартістю 7 000 грн.;

- автоклав стоматологічний -
вартістю 15 000 грн.;

- шафу для зберігання стерильного
інструменту «Пантед - 10с» - вартістю 3000
грн.;

- бойлер 10 л. - вартістю 500 грн.;

- стілець лікаря стоматолога -
вартістю 3500 грн.;

- побутовий кондиціонер повітря
«LG» - вартістю 2000 грн.;

- стіл комп'ютерний - вартістю 500
грн.;

- компресор «Michelin» - вартістю 1000
грн.;

- шкаф сухожаровий - вартістю 500
грн.;

- м'який стілець (4шт) - вартістю 200
грн.;

- столик медичний - вартістю 800
грн..

Поряд з цим, судом встановлено, що
різниця вартості предметів побуту, що
підлягають виділенню ОСОБА_3 в
співвідношенні до предметів побуту,
які підлягають виділенню ОСОБА_1
становить 13 000 грн. та яка підлягає
стягненню з останнього на користь
ОСОБА_1, оскільки загальна вартість
майна виділеного ОСОБА_3 на 13 000 грн.
перевищує загальну вартість
предметів побуту виділених ОСОБА_1, що
в свою чергу вказує про те, що ? частина
вартості всіх предметів побуту
виділених ОСОБА_1 є меншою на дану суму
від вартості ? частини даних
предметів.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за первісним
та зустрічним позовами щодо
наведеного вище порядку поділу
предметів побуту, придбаних сторонами
за час шлюбу, є обґрунтованими та
такими, що ґрунтуються на взаємній
згоді сторін та підлягають до
задоволення.

Так, статтею 70 Сімейного кодексу
України визначено, що у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

В судовому засіданні позивачка -
відповідач ОСОБА_1 та її представник -
адвокат ОСОБА_2 наголошували на тому,
що у відповідності до положень ст.ст.
69,70 СК України ОСОБА_1 має право на ?
всього майна, яке придбане у шлюбі з
ОСОБА_3 та яке являється об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Поряд з цим, позивачкою -
відповідачкою та її представником -
адвокатом ОСОБА_2 вказувалось на те, що
нею та відповідачем - позивачем по
справі ОСОБА_3 за час перебування у
шлюбі за спільні сімейні кошти було
придбано рухоме майно на загальну суму
49 400 грн., нерухоме майно на суму 220 660
грн., транспортний засіб на загальну
суму 220 000 грн., всього на 490 060 грн. Таким
чином, частка ОСОБА_1, як зазначалось
останньою в судовому засіданні, у
грошовому виразі становить 245030 грн.;
без врахування вартості квартири
становить - 134700 грн.(245030-(220660:2)), а саме у
рухомому майні 24700 грн. ( 49400:2), у
рухомому маній, транспортному засобі -
110 000 грн. ( 220 000:2).

При цьому, позивачкою -
відповідачкою ОСОБА_1 наголошувалось
на тому, що з урахуванням поділу
предметів побуту між нею та ОСОБА_3 їй
виділяється майна на загальну суму 11 700
грн., в свою чергу відповідачу -
позивачу на загальну суму 37 700 грн., що
менше від належної їй частки у
рухомому майні на 13 000 грн., тому
враховуючи те, що відповідач - позивач
ОСОБА_3 просив виділити в його
власність транспортний засіб
придбаний за час шлюбу, вартістю 220 000
грн., вартість майна, що йому
виділяється у власність та
користування ( без врахування вартості
квартири) становить 257 700 грн.. При
цьому, остання в уточнених позовних
вимогах та судовому засіданні
наполягала на розподілу квартири
АДРЕСА_1 по ? її частині кожному з
подружжя. За вказаний обставин, як було
зазначено позивачкою - відповідачкою
ОСОБА_1 їй виділяється майна на суму 123
300 грн. менше ніж вартість майна, що
належить їй на праві спільної сумісної
власності подружжя та тією його
частиною, що їй виділяється 257 760 грн. та
134 700 грн. .

Тому, зважаючи на вказані
обставини просила стягнути з ОСОБА_3 на
її користь компенсацію різниці
вартості часток у спільному сумісному
майні подружжя грошові кошти у сумі 123
000 грн..

В свою чергу, відповідач - позивач
ОСОБА_3 заперечував проти такого
варіанту розподілу спільного
сумісного майна подружжя, оскільки
вважав, недоцільним варіант розподілу
квартири, запропонований ОСОБА_1,
шляхом виділення кожному з подружжя
по ? частини квартири, оскільки
проживати разом з ОСОБА_1 останній не
вбачає за можливе через постійні
суперечки, які виникають між ними.

Зважаючи на вказані обставини, ОСОБА_3
наполягав на виділенні позивачці -
відповідачці ОСОБА_1 у власність
квартири АДРЕСА_2, всього майна з
урахуванням предметів побуту
зазначених вище на загальну суму 411500
грн..

В свою чергу, прохав виділити йому у
власність автомобіль марки - RENAULT,
модель FLUENCE, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору, всього майна з
урахуванням вказаних вище предметів
побуту на загальну суму 216 800 грн.. При
цьому, просив стягнути на його користь
з ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі
194 700 грн., як різницю вартості рухомого
та нерухомого майна.

Постановою Пленуму Верховного суду
України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюбу, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», а саме п. 23
визначено, що спільною сумісною
власністю подружжя, зокрема, можуть
бути: квартири, жилі й садові будинки;
земельні ділянки та насадження на них,
продуктивна і робоча худоба, засоби
виробництва, транспортні засоби;
грошові кошти, акції та інші цінні
папери, паєнакопичення в
житлово-будівельному, дачно -
будівельному, гаражно - будівельному
кооперативі; грошові суми та майно,
належні подружжю за іншими
зобов'язальними правовідносинами.

Статтею 70 Сімейного кодексу
України визначено, що майно, яке є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовились про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому, суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.
Присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, допускається лише за його
згодою. Присудження одному з подружжя
грошової компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Законодавцем визначено, що
вирішуючи питання про поділ майна, що є
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя, зокрема, неподільні речі,
необхідно застосовувати положення
частини 4,5 ст. 71 Сімейного кодексу
України щодо обов'язкової згоди одного
з подружжя на отримання грошової
компенсації та попереднього внесення
другим із подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

У разі, коли неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, необхідно
визначити ідеальні частки подружжя в
цьому майні без його реального поділу
і залишає майно у їх спільній сумісній
власності.

Так частиною 2 статі 68 СК України
визначено, що розпорядження майном, що
є об'єктом спільної сумісної
власності, після розірвання шлюбу
здійснюється співвласниками виключно
за взаємною згодою.

Судом встановлено, що сторони по
справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до
суду з первісним та зустрічним
позовами про поділ спільного майна
подружжя, поряд з цим в позовних
вимогах останніми ставляться вимоги
про компенсацію різниці вартості
майна.

Згідно пункту 25 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства
при розгляді справ про право на шлюбу,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» визначено, що вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4,5 ст. 71 СК України щодо
обов'язкової згоди одного з подружжя
на отримання грошової компенсації та
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди
присудження грошової компенсації може
мати місце з підстав, передбачених ст.
365 ЦК України , за умови звернення
подружжя (одного з них) до суду з з
таким позовом ( ст. 11 ЦК України) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми.

У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому
майні без його реального поділу і
залишає майно у їх спільній частковій
власності.

Слід звернути увагу, що
Постановою Пленуму Верховного суду
України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюбу, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», а саме
пунктом 25 визначено, порядок
реалізації права подружжя на грошову
компенсацію вартості майна подружжя,
при цьому даний порядок є виключним.

Проте, всупереч встановленим вимогам
закону, жодною стороною по справі у
відповідності до вимог Постанови
Пленуму Верховного суду № 11 від 21
грудня 2007 року « Про практику
застосування судами законодавства
при розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» в ході судового розгляду
справи не було заявлено згоди щодо
компенсації вартості майна подружжя.
При цьому, ОСОБА_1 при зверненні з
первісним та уточненим позовом про
розподіл спільного майна подружжя до
суду та ОСОБА_3 при зверненні до суду з
зустрічним позовом про розподіл
спільного майна подружжя,
реалізовуючи при цьому своє
гарантоване законодавцем право на
звернення до суду з позовом у
відповідності до ст. 11 ЦК України,
згідно п. 25 вказаної вище Постави
Пленуму ВСУ не внесли на депозитний
рахунок суду грошову суму з метою
реалізації права на компенсацію своєї
частки у спільному майні подружжя,
про які і вказували у своїх вимогах.

Таким чином, твердження позивачки за
первісним позовом - відповідачки за
зустрічним позовом ОСОБА_1 та її
представника - адвоката ОСОБА_2 щодо
обов'язкового застосування п. 25
Постанови Пленуму Верховного суду
України з метою розподілу в натурі
автомобіля, оскільки предметом
розгляду є спірне майно транспортний
засіб та квартира, які є неподільними,
суд визнає неспроможними та такими, що
прямо суперечать нормам закону, що
регулює дані правовідносини та
безпосередньо п. 25 Постановою Пленуму
Верховного суду України № 11 від 21
грудня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства
при розгляді справ про право на
шлюбу», на які посилались останні в
обґрунтування своїх вимог.

Поряд з цим, суд визнає безпідставними
позовні вимоги ОСОБА_3 щодо заявленої
останнім в зустрічному позові
грошової компенсації, як різниці
вартості рухомого та нерухомого майна,
оскільки ОСОБА_3 не виконаний порядок
реалізації права подружжя на
компенсацію шляхом внесення грошової
суми на рахунок суду, який є виключним
та законодавчо врегульованим.

Таким чином, доводи сторін є по своїй
природі суперечливими та такими, що
свідчать про безпідставність та
необґрунтованість первісного та
зустрічного позовів в даних частинах
щодо грошової компенсації вартості
часток майна подружжя.

Будь-яких заперечень та доводів щодо
нерівності ідеальних часток в
спільному майні подружжя сторонами
та їх представниками суду наведено
та зазначено не було.

З огляду на встановлені судом
обставини та факти, у відповідності до
норм закону, які регулюють спірні
правовідносини, та приймаючи до уваги
той факт, що жодною з сторін не вчинено
дій, визначених пунктом 25 Постанови
Пленуму Верховного суду України, та
приймаючи до уваги ту обставину, що
квартира АДРЕСА_1 та автомобіль марки -
RENAULT, модель FLUENCE, номер шасі (кузова,
рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1,
рік випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору, придбані за час
перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у шлюбі є
неподільними та не можуть без їх
попередньої згоди бути реально
поділені між подружжям відповідно до
їх часток, таким чином суд приходить до
висновку про визнання за подружжям
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ідеальних часток у
наведеному вище майні без проведення
його реального поділу у рівних
частинах.

Таким чином, суд вважає за доцільне у
відповідності до вимог чинного
законодавства виділити кожному з
подружжя по ? частині у праві
власності на квартиру АДРЕСА_1 та по ?
частині кожному з подружжя у праві
власності на транспортний засіб
автомобіля марки - RENAULT, модель FLUENCE,
номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ,
державний номер НОМЕР_1, рік випуску 2012,
тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В, коричневого
кольору.

З аналізу даних норм права та
встановлених судом фактів і обставин
вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя -
квартири АДРЕСА_1 та визнання права
власності за ОСОБА_1 на ? її частину та
за ОСОБА_3 на ? її частину, визнання
спільним сумісним майном подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 предметів побуту та
транспортного засобу, а також порядок
розподілу предметів побуту згідно
запропонованого варіанту є законними
та обґрунтованими, в іншій частині є
безпідставними та необґрунтованими,
поряд з цим, що зустрічний позов ОСОБА_3
є законним та обґрунтованим в частині
визнання спільним сумісним майном
майна, яке було придбане за час шлюбу з
ОСОБА_1, а саме квартири, автомобіля та
предметів побуту, а також визначення
варіанту розподілу між подружжям речей
побуту, в іншій частині зустрічний
позов останнього є безпідставним та
необгрунтованим.

Вимог щодо розподілу та
компенсації судових витрат між
сторонами останніми не заявлялось, а
тому дане питання не було предметом
розгляду та не може бути предметом
вирішення його судом.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 30, 60, 209, 212, 218 ЦПК України, ст.
11,365, 368 ЦК України ст. ст. 57, 60, 61, 63, 64, 65, 70,
71 Сімейного Кодексу України, Постанови
Пленуму Верховного суду України від 21
грудня 2007 року № 11 „Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", суд -

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
поділ спільного майна подружжя -
задовольнити частково.

Визнати об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя квартиру
АДРЕСА_1 та автомобіль марки - RENAULT,
модель FLUENCE, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору та визнати право
власності за ОСОБА_1 на:

- ? частину квартири АДРЕСА_1;

- ? частину автомобіля марки -
RENAULT, модель FLUENCE, номер шасі (кузова,
рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1,
рік випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору, вартістю 220 000
грн..

Визнати спільним сумісним майном
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і виділити
ОСОБА_1 предмети побуту:

- холодильник «Gorenje» - вартістю 3
000 грн.;

- плитку комбіновану «Gorenje» -
вартістю 1500 грн.;

- пральну машину «Gorenje» - вартістю
1000 грн.;

- бойлер «Gorenje» (80л) - вартістю 800
грн.;

- котел газовий «Теплодар» (КОГВ
-16) - вартістю 700 грн.;

- пилосос «Siemens» - вартістю 100 грн.;

- стінку кухонну - вартістю 500 грн.;

- м'який куточок (диван кутовий та 1
крісло) - вартістю 1000 грн.;

- ліжко одинарне - вартістю 500 грн.;

- спальний гарнітур (шафа чотирьох
дверна, ліжко двохспальне, тумба (2 шт.),
дзеркало настінне, стіл туалетний,
комод) вартістю 2500 грн.;

- стіл - тумбу - вартістю 100 грн.,
загальною вартістю 11 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 різницю вартості предметів
побуту у сумі 13 000 грн..

В іншій частині позовний вимог
ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю
та необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про поділ спільного майна
подружжя - задовольнити частково.

Визнати об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя квартиру
АДРЕСА_1 та автомобіль марки - RENAULT,
модель FLUENCE, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1, рік
випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору та визнати право
власності за ОСОБА_3 на:

- ? частину квартири АДРЕСА_1;

- ? частину автомобіля марки -
RENAULT, модель FLUENCE, номер шасі (кузова,
рами) НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_1,
рік випуску 2012, тип ЛЕГКОВИЙ Седан - В,
коричневого кольору, вартістю 220 000
грн..

Визнати спільним сумісним майном
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і виділити
ОСОБА_3 предмети побуту:

- морозильну камеру «ARDO» -
вартістю 2000 грн.;

- стінку гостинну ( 4 шафи) -
вартістю 1000 грн.;

- тумбочку під телевізор -
вартістю 200 грн.;

- крісла ( 2 шт.) - вартістю 200 грн.;

- комод - вартістю 200 грн.;

- стіл письмовий - вартістю 100 грн.;

- стоматологічну установку з
кріслом - вартістю 7 000 грн.;

- автоклав стоматологічний -
вартістю 15 000 грн.;

- шафу для зберігання стерильного
інструменту «Пантед - 10с» - вартістю 3000
грн.;

- бойлер 10 л. - вартістю 500 грн.;

- стілець лікаря стоматолога -
вартістю 3500 грн.;

- побутовий кондиціонер повітря
«LG» - вартістю 2000 грн.;

- стіл комп'ютерний - вартістю 500
грн.;

- компресор «Michelin» - вартістю 1000
грн.;

- шкаф сухожаровий - вартістю 500
грн.;

- м'який стілець (4шт) - вартістю 200
грн.;

- столик медичний - вартістю 800
грн., загальною вартістю 37 700 грн..

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3
відмовити за безпідставністю та
необґрунтованістю.

Апеляційну скаргу на рішення
суду першої інстанції може бути подано
до Апеляційного суду Полтавської
області через Ленінський районний суд
м. Полтави протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Н. І. Крючко