________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа
Провадження № 2/520/859/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Малярчук О.М.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики.

Встановив,

Позивач звернувся до суду з вимогами
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача на його - позивача - користь
борг за договорами позики в сумі 171050
грн,стверджуючи, що ОСОБА_2 не виконав у
повному обсязі свої зобов'язання за
договором позики. В судовому засіданні
ОСОБА_1 свої вимоги підтримав у повному
обсязі.

Відповідач позов не визнав.

Суд вислухав сторони, свідків вивчив
матеріали по справі і встановив
наступне:

В січня місяці 2007 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2
уклали договір позики, за умовами якого
ОСОБА_3 позичив, а ОСОБА_2 отримав
грошові кошти. Позивач стверджує, що
передав відповідачу 65 000 дол.США,
відповідач стверджує, що отримав від
ОСОБА_4 43600 дол.США. У період з березня
місяця 2007 року по липень місяць 2013 року
ОСОБА_2 частками повернув ОСОБА_1 436000
дол.США.

Позивач стверджує, що ОСОБА_2 свої
зобов»язання за договором позики не
виконав у повному обсязі і відмовився
повертати борг в сумі 21400 дол.США, тому
ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом
і вимагає стягнути з відповідача на
його - позивача- користь 171050 грн, що на
день звернення до суду з позовом
дорівнювало 21400 дол.США.

Відповідач, не визнаючи позов, пояснив,
що дійсно у січні місяці 2007 року вони з
позивачем уклали в усній формі договір
позики, за умовами якого ОСОБА_3
позичив, а він -ОСОБА_2- отримав грошові
кошти в сумі 43600 дол.США, що на той час
дорівнювало 220 000 грн і саме ця сума
позивачу була необхідна на придбання
автомобіля «МАН» (автомобіль
відповідач купив і зареєстрував в
органах ДАЇ). У період з березня місяця
2007 року по липень місяць 2013 року він
частками повернув ОСОБА_1 грошові
кошти в сумі 436000 дол.США. Відповідач
стверджує, що не має боргів перед
ОСОБА_1

На обґрунтування своїх доводів кожна
сторона посилалась як на доказ «
розрахунок платежів по видачі кредиту»
(а.с.4,60-61) та пояснення свідків ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

При вищенаведених обставинах суд
вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з таких підстав:

Ст.1046 ЦК України визначає, що за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1047 ЦК договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК на
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

У даному випадку розписка відсутня. «
Розрахунок платежів по видачі кредиту»
(а.с.4,60-61), на який позивач посилається
як на документ, що посвідчує передання
ним позичальнику грошових коштів в
сумі 65 000 дол.США, не відповідає вимогам
ст.1047 ЦК України, тому як зазначений
вище «розрахунок» не містить прізвищ
та відомостей про передачу позики.

ОСОБА_1 в позовній заяві зазначив суму
позики 65 000 дол.США, в «розрахунку»
вказана сума 60 000 дол.США, на зворотній
стороні «розрахунку» зазначено дату
,»передано», грошова сума, »отримав». І
позивач і відповідач визнали свої
підписи і визнали передачу у період з
березня 2007 року по липень 2013 року
ОСОБА_2 грошових коштів ОСОБА_1 в
загальній сумі 43600 дол.США.

Суд встановив, що при передачі позики
ні ОСОБА_1 ні ОСОБА_2 грошові кошти не
перераховували. При передачі ОСОБА_1
позики ОСОБА_2 були присутні свідки
ОСОБА_5 і ОСОБА_8, які в судовому
засіданні підтвердили факт передачі
позики, але щодо суми переданих
грошових коштів заявили, «сума їм
невідома».

Дослідивши надані докази, суд дійшов
висновку, що у січні місяці 2007 року між
позивачем і відповідачем виникли
правовідносини з договору позики
грошових коштів на суму 43600 дол.США і
сторони виконали свої зобов»язання за
цим договором у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,
суд

Вирішив

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні
позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики.

Рішення може бути оскаржено в Одеський
апеляційний суд через Київський райсуд
м.Одеси протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Калашнікова О. І.