Провадження № 2/369/4274/14
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08.12.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду
з даним позовом, посилаючись на те, що з
01.05.2004 сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було
розірвано 30.01.2009.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею
та знаходиться на її утриманні.

ОСОБА_3 навчається в Бузівській
загальноосвітній школі І-ІП ступенів
Києво-Святошинського району Київської
області.

У вересні 2011 року доньку було
влаштовано до Комунального
позашкільного навчального закладу
«Шпитьківська дитяча школа мистецтв»
на відділ «сольний естрадний спів», а у
вересні 2014 року на відділ «театральне
мистецтво» цього ж закладу, а також з
01.09. 2009 - до спортивно-танцювального
центру Імперія Танцю, де донька
навчається й по теперішній час.

За час навчання у вищезазначених
закладах донька зарекомендувала себе
як талановита та здібна дитина,
внаслідок чого була удостоєна безліччю
нагород, грамот та похвал, неодноразово
займала призові місця на різних рівнів
пісенних та танцювальних конкурсах.

Оплата за навчання на відділі
«сольний естрадний спів» за 1 місяць з
початку занять, з вересня 2011 року
складає 140 грн. на відділі «театральне
мистецтво» з вересня 2014 року й по
теперішній час складає 90 грн. на місяць,
за навчання у спортивно-танцювальному
центрі Імперія Танцю з 01.08.2009 по
сьогоднішній час складає 350 грн. за
місяць.

Фактично позивачкою було внесено
оплату за весь час навчання на відділі
«сольний естрадний спів» за 27
навчальних місяців, за виключенням
трьох місяців літніх канікул щорічно, 3
780 гривень, за навчання на відділі
«театральне мистецтво» за 1 навчальний
місяць 90 гривень, за навчання у
спортивно-танцювальному центрі
Імперія Танцю, за 55 навчальних місяців
за виключенням одного місяцю літніх
канікул щорічно, 19 250 гривень, що разом
складає 23 120 гривень.

Вважає за необхідне розділити цю
суму порівну між нею та відповідачем.

Тому просила стягнути з
відповідача половину вартості витрат,
які були понесені нею на утримання
доньки в розмірі 11 560 гривень та судові
витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про день слухання справи
повідомлений належним чином, причини
неявки суду не повідомив, своїх
заперечень проти позову не надав. Зі
згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд, вислухавши представника
позивача, вивчивши матеріали справи, в
позові відмовляє з наступних підстав:

Судом, встановлено що, з 01.05.2004
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, який було розірвано рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 30.01.2009. Від шлюбу
сторони мають неповнолітню доньку,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дитина проживає з позивачкою та
знаходиться на її утриманні за адресою
Київська область, Києво-Святошинський
район, село Гурівщина, вул. Поповича, 18,
що підтверджується довідками
Бузівської сільської ради.

Ст. 51 Конституції України, якій
кореспондує ч. 1 ст. 180 СК України,
встановлено, що батьки зобов'язані
утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності зі ст. 141 СК
України мати та батько мають рівні
права та обов'язки щодо дитини, а
«розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини».

Дитина сторін . навчається в
Бузівській загальноосвітній школі
І-ІІІ ступенів Києво-Святошинського
району Київської області, також у
вересні 2011 року в Комунальному
позашкільному навчальному закладі
«Шпитьківська дитяча школа мистецтв»
на відділі «сольний естрадний спів», а
у вересні 2014 року на відділі
«театральне мистецтво» цього ж
закладу, а також з 01.09. 2009 - у
спортивному -танцювальному центрі
Імперія Танцю.

Як вбачається з наданих
позивачкою довідок , оплата за навчання
на відділі «сольний естрадний спів» за
1(один) місяць складає 140 грн. Оплата за
навчання на відділі «театральне
мистецтво» складає 90 грн. на місяць.
Оплата за навчання у
спортивно-танцювальному центрі
Імперія Танцю складає 350 грн. за місяць.

У свої позовній заяві позивачка,
та представник її в судовому засіданні
стверджують , що позивачкою було
внесено оплату за весь час навчання на
відділі «сольний естрадний спів» за 27
навчальних місяців, за виключенням
трьох місяців літніх канікул щорічно, 3
780 гривень, за навчання на відділі
«театральне мистецтво» за 1 навчальний
місяць 90 гривень, за навчання у
спортивно-танцювальному центрі
Імперія Танцю, за 55 навчальних місяців
за виключенням одного місяцю літніх
канікул щорічно, 19 250 гривень, що разом
складає 23 120 гривень.

Згідно ст.. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов»язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

У коментованій статті визначається
порядок участі батьків у додаткових
витратах на дитину. Такі витрати можуть
бути пов»язані у зв»язку з розвитком у
дитини спортивних, художніх, музичних
або інших здібностей потрібно
організувати процес її навчання,
придбати музичний інструмент,
спортивне або інше обладнання,
оплатити навчання.

У відповідності з ч.2 ст.185 СК
України «додаткові витрати можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно». У
відповідності з п.18 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 15.05.2006
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» у випадках
стягнення додаткових витрат мова йде
про фактично зазнані або передбачувані
витрати, тому їх необхідно визначати у
твердій грошовій сумі.

Проте, як вбачається з наданих
суду матеріалів, позивачкою та її
представником надано лише довідки, які
підтверджують, що дитина дійсно
відвідує позашкільні навчальні
заклади, із зазначенням вартості цих
занять, проте, суду не надано доказів,
що саме позивачкою оплачуються ці
додаткові витрати, та в якому обсязі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Представник позивачки не довела
тих обставин на які посилалася як на
підставу позовних вимог, не надала
докази в обґрунтування цих вимог, що є
її обов»язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК
України . При цьому суд створив всі
умови для змагального процесу ,
роз»яснював представнику позивачці її
права та обов»язки.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
необґрунтованість та недоведеність
вимог позивача, оскільки вони не
відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК
України.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. 141, 180, 185 СК України, ст.ст.
10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш
И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на дитину,
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя: