Провадження № 2/344/778/14
У Х В А Л А

17 грудня 2014
року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої –
судді                    Бабій О.М.,

секретарів
Іванова О.В.,

з участю представника відповідача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк»
про визнання недійсним кредитного
договору та стягнення грошових
коштів,–

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області з 07 жовтня 2013 року знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання
недійсним кредитного договору та
стягнення грошових коштів.

Останній раз представник позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 був присутнім у
судовому засіданні по даній справі 25
червня 2014 року, в якому було оголошено
перерву до 25 вересня 2014 року, у зв’язку
із раптовим погіршенням стану
здоров’я представника позивача під
час з’ясування судом обставин справи.

25 вересня 2014 року позивач, його
представник в судове засідання не
з’явились, до суду від представника
ОСОБА_3 надійшла заява про перенесення
розгляду справи на інший день, у
зв’язку із тим, що він є інвалідом
армії другої групи, відчуває сезонне
загострення захворювань та проходить
медичне обстеження. Потребує
амбулаторного і стаціонарного
лікування, приймає реабілітаційні
процедури. Суд вважав неявку сторони
позивача у судове засідання поважною
та слухання справи було відкладено на 29
жовтня 2014 року.

Однак, 29 жовтня 2014 року представник
позивача ОСОБА_3 також не з’явився до
суду, подавши при цьому заяву про
відкладення судового засідання, у якій
теж вказував на неможливість бути
присутнім в суді через погіршення
стану здоров’я. Слухання справи у
зв’язку із цим відкладено на 11
листопада 2014 року.

Таким чином, впродовж чотирьох місяців
представник позивача ОСОБА_3 не
спроможний був забезпечити свою явку у
судове засідання за станом здоров’я.
Повторне відкладення розгляду справи
за його клопотанням порушує права
позивача на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку, які встановлені ч. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод. Уникнення
подальших затягувань слухання справи в
даному випадку можливе тільки в разі
визнання явки позивача у судове
засідання обов’язковою.

Разом з тим, спір між сторонами виник з
приводу захисту прав споживача, які
можуть бути захищені судом тільки при
всебічному і повному з’ясуванню всіх
фактичних обставин справи, на яких
ґрунтується позов, та об’єктивній
оцінці доказів, які мають юридичне
значення для вирішення спору по суті.

Частиною другою статті 11 Закону
України “Про захист прав споживачів”,
передбачено що перед укладенням
договору про надання споживчого
кредиту кредитодавець зобов'язаний
повідомити споживача у письмовій формі
про особу та місцезнаходження
кредитодавця; кредитні умови, зокрема:
мету, для якої споживчий кредит може
бути витрачений, форми його
забезпечення, наявні форми
кредитування з коротким описом
відмінностей між ними, в тому числі між
зобов'язаннями споживача, тип
відсоткової ставки, суму, на яку кредит
може бути виданий, орієнтовну сукупну
вартість кредиту (в процентному
значенні та грошовому виразі) з
урахуванням відсоткової ставки за
кредитом та вартості всіх послуг
(реєстратора, нотаріуса, страховика,
оцінювача тощо), пов'язаних з
одержанням кредиту та укладенням
договору про надання споживчого
кредиту, строк, на який кредит може бути
одержаний, варіанти повернення
кредиту, включаючи кількість платежів,
їх частоту та обсяги, можливість
дострокового повернення кредиту та
його умови, необхідність здійснення
оцінки майна та, якщо така оцінка є
необхідною, ким вона здійснюється,
податковий режим сплати відсотків та
про державні субсидії, на які споживач
має право, або відомості про те, від
кого споживач може одержати докладнішу
інформацію, переваги та недоліки
пропонованих схем кредитування.

Посилаючись на дану норму закону, як на
правове обґрунтування позовних вимог
позивач вказує, що банком при укладенні
кредитно-заставного договору не було
йому роз’яснено умов кредитування. А
отримавши грошові кошти від позивача
за консультативні послуги, банк таких
послуг йому не надав. Однак представник
банку в судовому засіданні вказані
обставини заперечував.

Наведені позивачем доводи підлягають
глибинному дослідженню у судовому
засіданні, а з метою забезпечення
повноти їх з’ясування необхідно
викликати позивача у судове засідання
для дачі особистих пояснень з приводу
всіх обставин укладення кредитного
договору, які мали місце 01 березня 2006
року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 ЦПК України
суд відкладає розгляд справи в межах
строків, встановлених статтею 157 цього
Кодексу, у разі якщо суд визнає
потрібним, щоб сторона, яка подала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, дала особисті пояснення.
Викликати позивача або відповідача для
дачі особистих пояснень можна і тоді,
коли в справі беруть участь їх
представники.

З огляду на викладене, враховуючи, що
представник позивача не спроможний
бути присутнім у судових засіданнях
для забезпечення представництва
інтересів свого довірителя у суді, та
виходячи із необхідності повного,
всестороннього з’ясування обставин
справи, суд вважав за доцільне явку
позивача у судовому засіданні визнати
обов’язковою про що було постановлено
ухвалу 29 жовтня 2014 року (а.с.128).

Слухання справи було відкладено на 11
листопада 2014 року, про що позивач був
повідомлений належним чином та 01
листопада 2014 року отримав повістку та
ухвалу (а.с.133). А представник позивача 10
листопада 2014 в суді знайомився з
матеріалами справи та був повідомлений
(а.с.132).

Позивач та його представник не
з’явились в судове засідання 11
листопада 2014 року. Явка позивача
визнана обов’язковою, причини неявки
він не повідомив.

Представник позивача подав до суду
клопотання про відвід судді та
зупинення провадження у справі, а також
в клопотання про зупинення вказав, що
відчуває сезонне погіршення здоров’я.

Але, у зв’язку із поганим станом
здоров’я судом і було визнано явку
позивача обов’язковю.

Судове засідання було відкладено на 17
грудня 2014 року, про що позивач та його
представник були повідомлені належним
чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.144, 145).

Однак, в судове засідання 17 грудня 2014
року позивач, явка якого визнана
обов’язковою та його представник,
вкотре не з’явились, причини неявки
суд не повідомили, станом на 09 год. 35 хв.
клопотань про відкладення судового
засідання до суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Будь-яких заяв від позивача про зміну
місця проживання (перебування,
знаходження) або місцезнаходження під
час провадження справи до суду не
надходило.

Представник відповідача вважав за
можливе залишити позовну заяву без
розгляду.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд
постановляє ухвалу про залишення заяви
без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Залишення позовної заяви без розгляду
не перешкоджає позивачу повторно
звернутись до суду із тими самими
вимогами з тих самих підстав.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що даний позов слід залишити
без розгляду у зв’язку із повторною
неявкою належним чином повідомленого
позивача, явка якого визнана
обов’язковою та неявкою його
представника.

На підставі викладеного, п. 3 ч. 1 ст. 207
ЦПК України, керуючись ст. ст. 209-210 ЦПК
України, суд, –

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання недійсним
кредитного договору та стягнення
грошових коштів залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Бабій О.М.