УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Маріуполя Донецької області у
складі: головуючого судді Шатілової
Л.Г., при секретарі Марчук К.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Маріуполя
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1,
зацікавлена особа:головний державний
виконавець Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області ОСОБА_2, на
бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на бездіяльність державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області ОСОБА_2,
посилаючись на те, що на виконанні у
Жовтневому ВДВС Маріупольського МУЮ у
Донецькій області знаходиться зведене
виконавче провадження по примусовому
виконанню трьох виконавчих листів №
2/263/201 від 30.12.2013 року, виданих Жовтневим
районним судом м. Маріуполя про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальної шкоди у розмірі 63405,10
гривень; судового збору у розмірі 634,05
гривень, за подачу апеляційної скарги
317,02 гривень, а всього 951,07 гривень;
моральної шкоди у розмірі 500 гривень, а
всього на загальну суму 64856,17 гривень.
Впродовж 10 місяців державним
виконавцем по даному виконавчому
провадженню не досягнуто жодних
результатів та не вжито ніяких заходів,
спрямованих на примусове виконання
виконавчих листів, що суттєво порушує
його права та законні інтереси, у
зв’язку з чим просив суд визнати
неправомірною бездіяльність
державного виконавця Катькалової О.М.
за виконавчими провадженнями № 41660954,
№41661323, № 41660793, визначити заходи, які
повинні бути вжиті для належного
виконання рішення суду, зобов’язати
державного виконавця вжити заходів до
виконання вищевказаних виконавчих
документів, провести перевірку
діяльності державного виконавця
Катькаловой О.М. на предмет дотримання
законодавства України.

18.12.2014 року ОСОБА_1 уточнив вимоги
скарги та просив суд зобов’язати
державного виконавця Жовтневого ВДВС
Маріупольського МУЮ у Донецькій
області Катькалову О.М. повторно
звернутися до Жовтневого районного
суду м. Маріуполя з клопотанням про
примусове проникнення до квартири
боржника для опису та реалізації майна
та продажу ? частини квартири, на яку
накладений арешт, а також про обмеження
виїзду боржника за кордон. У разі
відмови у задоволенні клопотання
Жовтневим районним судом м. Маріуполя,
зобов’язати державного виконавця
Катькалову О.М. звернутися з
апеляційною скаргою на таку відмову до
апеляційного суду Донецької області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги
скарги не підтримав, пояснив, що
держвиконавець робила необхідні дії,
але не має результатів, тому підтримав
уточнення до скарги, наполягав на їх
задоволенні у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи –
державний виконавець Жовтневий ВДВС
Маріупольського МУЮ у Донецькій
області Катькалова О.М. у судовому
засіданні вимоги скарги не визнала та
просила відмовити у їх задоволенні з
підстав, викладених у письмових
запереченнях.

З’ясувавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно ст. 124 Конституції України
судові рішення є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Примусове виконання рішень судів та
інших юрисдикційних органів законом
покладено на державну виконавчу
службу. Умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб) закріплені в Законі
України «Про виконавче провадження».

Цим же Законом встановлено правові
засади захисту прав стягувача,
боржника у виконавчому провадженні, що
полягають у можливості оскарження дій
(бездіяльності) державного виконавця
при примусовому виконанні рішення
суду. Судовий контроль за виконанням
судових рішень, ухвалених в порядку
цивільного судочинства, здійснюється в
порядку, передбаченому розділом VII ЦПК
України.

Примусове виконання рішень судів та
інших юрисдикційних органів закон
покладає на державну виконавчу службу,
яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Правові
засади діяльності державної
виконавчої служби визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні у
Жовтневому ВДВС Маріупольського МУЮ у
Донецькій області знаходиться зведене
виконавче провадження по примусовому
виконанню трьох виконавчих листів №
2/263/201 від 30.12.2013 року, виданих Жовтневим
районним судом м. Маріуполя про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
матеріальної шкоди у розмірі 63405,10
гривень; судового збору у розмірі 634,05
гривень, за подачу апеляційної скарги
317,02 гривень, а всього 951,07 гривень;
моральної шкоди у розмірі 500 гривень, а
всього на загальну суму 64856,17 гривень.

24.01.2014 року на підставі ст. ст. 17, 19, 20, 25
Закону України «Про виконавче
провадження» винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з заперечень Жовтневий
ВДВС Маріупольського МУЮ у Донецькій
області ,а також матеріалів цивільної
справи № 6/263/453/2014, державним виконавцем
були виконані наступні дії: постановою
про відкриття виконавчого провадження
було накладено арешт на все рухоме та
нерухоме майно боржника; здійсненні
запити щодо наявності майна боржника,
однак згідно відповіді МРЕВ за
боржником транспортні засоби не
зареєстровані, згідно даних Державної
податкової служби України, щодо місця
отримання доходів ОСОБА_3 та
зареєстрованих рахунків інформація
відсутня, згідно відповіді УПФУ ОСОБА_3
пенсію не отримує, згідно
інформаційної довідки з реєстру прав
власності на нерухоме майно за
боржником зареєстровано ? частину
квартири АДРЕСА_1.

Згідно актів державного виконавця від
22.07.2014 року та від 10.09.2014 року, рапорту
працівника Жовтневого РВ
Маріупольського МУ ГУМВС України в
Донецькій області, за адресою
проживання боржника: вул. Артема, 47-30 м.
Маріуполь, двері ніхто не відчиняє, де
на теперішній час мешкає ОСОБА_3
встановити не виявилося можливим.

Також боржнику направлявся виклик
рекомендованим листом з повідомленням,
лист ОСОБА_3 не отримав.

Крім того державним виконавцем
направлено вимогу до Державної
прикордонної служби України з
проханням надати інформацію що до
виїзду з території України громадянина
ОСОБА_3, однак відповідь до
теперішнього часу не надійшла.

За поданням державного виконавця,
ухвалою Жовтневого районного суду м.
Маріуполя від 19.12.2014 року боржника
ОСОБА_3 оголошено у розшук.

Також судом встановлено, що відповідно
до Наказів Державної виконавчої служби
України від 28.11.2013р. № 113/2 та № 114/2
розірвано договори з ПП «СП «Юстиція»
та ТОВ «Укрснецтгрг Груші», з якими
органами державної виконавчої служби
укладались договори про реалізацію
арештованого майна. Нові договори
станом на 11.12.2014р. не укладались. Крім
того, Наказом Міністерства юстиції
України № 656/5 від 16.04.2014р. затверджено
тимчасовий порядок реалізації
арештованого майна шляхом проведення
електронних торгів відповідно до якого
проведення електронних торгів
запроваджено з 01.05.2014 року у м. Києві,
Вінницькій, Дніпропетровській та
Львівській областях та з 01.07.2014 року у
Запорізькій, Івано-Франківській,
Київській, Одеській, Харківській та
Чернігівській областях, з 06.08.2014 року у
Волинській, Житомирській,
Закарпатській, Кіровоградській,
Миколаївській, Полтавській,
Рівненській, Сумській, Тернопільській,
Херсонській, Хмельницькій. Черкаській
та Чернівецькій областях. На
теперішній час торги з реалізації
арештованого майна боржників на
території Донецької області не
проводиться.

Згідно з ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

За таких обставин, аналізуючи
вищевикладені правовідносини та
враховуючи письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про
необґрунтованість доводів скарги,
оскільки у судовому засіданні було
встановлено, що державним виконавцем
по даному виконавчому провадженню
виконані всі можливі заходи для
виконання рішення суду, на даний час
виконавче провадження не закрито,
боржника оголошено у розшук, у зв’язку
з чим у суду є достатньо підстав
вважати, що рішення суду може бути
виконано у разі розшуку боржника.

Крім того, вимоги скаржника щодо
проведення перевірки законності
діяльності державного виконавця
Катькалової О.М. не ґрунтуються на
законі, оскільки правом здійснення
перевірки законності виконавчого
провадження наділені посадові особи,
зазначені у ст. 84 Закону України «Про
виконавче провадження», а не суд.

Стосовно вимог скаржника про
зобов’язання державного виконавця
повторно звернутися до суду з
клопотанням про примусове проникнення
до квартири боржника та про обмеження
виїзду боржника за кордон, а у разі
відмови у задоволенні клопотання -
звернутися з апеляційною скаргою до
апеляційного суду Донецької області,
суд приходить до висновку, що вони
також не підлягають задоволенню,
оскільки, на підставі ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у своїй роботі
діє неупереджено, є незалежною
процесуальною особою, тому з вимогою
про звернення до суду з відповідними
поданнями або з апеляційними скаргами
на рішення суду першої інстанції
скаржник має звертатися безпосередньо
до державного виконавця.

На підставі вищевикладеного, у
задоволенні вимог скарги слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції
України, 11, 52, Закону України «Про
виконавче провадження»,ст. ст. 10, 131, 210,
211, 383-388 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1,
зацікавлена особа: Жовтневий відділ
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції у Донецькій області, на
бездіяльність державного виконавця –
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана протягом п’яти днів з дня
її проголошення до Апеляційного суду
Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя.

Суддя Л.Г.Шатілова