Справа №
нп 2/490/2509/2014 ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Просто-страхування» до ОСОБА_1 про
стягнення страхового відшкодування в
порядку зворотної вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Просто-страхування» звернулося до
суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення
страхового відшкодування в порядку
зворотної вимоги в розмірі 2492 грн.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності в
порядку заочного провадження, вимоги
позову підтримав.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причини неявки не повідомив,
заперечень проти позову не надав.

Ухвалою суду справу розглянуто за
відсутності учасників процесу в
порядку заочного провадження, оскільки
у справі достатньо даних про права та
взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши
письмові докази, судом встановлені
наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1 є власником транспортного
засобу марки ЗАЗ 1140 реєстраційний
номер НОМЕР_1.

25.01.2012 року між ПАТ
«Просто-страхування» та ОСОБА_1 було
укладено Договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та видано поліс №
АВ/1548122, відповідно до якого ОСОБА_1
застрахував транспортний засіб марки
ЗАЗ 1140 реєстраційний номер НОМЕР_1.

10.02.2012 року відбулась
дорожньо-транспортна пригода.
Учасниками даної пригоди були
автомобіль марки «Hyundai GETZ» р.н. НОМЕР_3
яким керував ОСОБА_2 та транспортний
засіб марки ЗАЗ 1140 р.н. НОМЕР_1 яким
керував ОСОБА_1 При цьому останній
рухаючись по проспекту Героїв
Сталінграду в м.Миколаєві в районі
будинку №79 порушив вимоги пункту 13.1
ПДР України, не витримав безпечної
дистанції руху та допустив зіткнення з
транспортним засобом «Hyundai GETZ» р.н.
НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3, що
раптово зупинився попереду. В
результаті ДТП транспортні засоби
зазнали механічні ушкодження.

28.03.2012 року Центральним районним судом
м.Миколаєва було винесено постанову по
справі № 1423/4772/2012, якою ОСОБА_1 визнано
винним у вчинені правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та
притягнуто до відповідальності.

Внаслідок вищевказаної дорожньо
транспортної пригоди ОСОБА_2 зазнав
матеріальної шкоди внаслідок
пошкодження його власності (автомобіль
«Hyundai GETZ» р.н. НОМЕР_3). Відповідно до
рахунку фактури №001 від 15.02.2012 року
вартість відновлювального ремонту
становить 4505 грн.

05.04.2012 року ОСОБА_2 звернувся до
позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування.

03.05.2012 року співробітниками АТ
«Просто-страхування» було складено
розрахунок страхового відшкодування
№1145, що належить до виплати потерпілій
особі, згідно з даним розрахунком
відшкодування складає 2492 грн.

Відповідно до платіжного доручення
№13348 від 08.05.2012 року АТ
«Просто-страхування» вищевказане
страхове відшкодування виплатило.

Таким чином фактичні витрати страхової
компанії, пов'язані з цим страховим
випадком складають 2492 грн.

Відповідно ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно вимог ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим обєктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин, що
здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної небезпеки в силу права
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з
інших підстав.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до ст.993 ЦК України
та ст.27 Закону України "Про
страхування" до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
вилаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Згідно зі ст. 27 ЗУ "Про страхування"
страховик має право вимагати
компенсацію здійснених виплат від
особи, відповідальної за заподіяний
збиток в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що вимоги позову
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Тому слід стягнути з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Просто-страхування»
страхове відшкодування в розмірі 2492
грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача судовий збір в розмірі 243,60
грн.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Просто-страхування» суму страхового
відшкодування в розмірі 2492 грн. та
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем протягом
десяти днів з моменту отримання копії
рішення.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН