Справа № 379/2383/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2014 року

Таращанський районний суд Київської
області в складі:

головуючого: судді Василенка О.М.

при секретарі: Сальник О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тараща справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа:
товариство з обмеженою
відповідальністю «Грос Бау» про
встановлення факту перебування у
трудових відносинах,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даною
заявою, в якій просить встановити факт
перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
трудових відносинах товариством з
обмеженою відповідальністю «Грос Бау»
на момент нещасного випадку 08.05.2014 року
на посаді різноробочого з заробітною
платою в розмірі 5550 грн. в місяць.

В судовому засіданні він та його
представниця вимоги заяви підтримали в
повному обсязі та просять їх
задовольнити.

В обгрунтування заявлених вимог
остання пояснювала, що заявник є
батьком потерпілого ОСОБА_2, який
загинув від нещасного випадку (пожежі),
що стався 08 травня 2014 року поруч з
територією філії «Каскаду Київської
ГЕС та ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго» у м.
Вишгороді Київської області,
перебуваючи у трудових відносинах
різноробочим із заінтересованою
особою - ТзОВ «Грос Бау» з жовтня 2013
року, внаслідок короткого замикання
самовільно встановленої роботодавцем
вказаним вище товариством
електромережі у самовільно
встановленому та облаштованому під
житло побутовому вагончику.

Проте заінтересована особа
заперечує факт перебування його сина в
трудових відносинах з даним
товариством, вказуючи, що з ним був
укладений договір підряду на виконання
певних робіт, який згорів під час
зазначеної вище пожежі.

Факт перебування у трудових відносинах
його сина та роботодавця ТзОВ «Грос
Бау» та визначення розміру його
заробітної плати має юридичне
значення, оскільки з встановленням
такого факту законодавство пов'язує
призначення заявнику страхових виплат
у разі настання нещасного випадку на
виробництві.

Представник заінтересованої особи
товариства з обмеженою
відповідальністю «Грос Бау» з
заявленими вимогами не погодився і
пояснив суду, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ніколи не був працівником даного
товариства, а лише з жовтня 2013 року до
моменту його загибелі 08 травня 2014 року
виконував різні будівельні роботи на
підставі договору підряду. Проте, цей
договір не зберігся, оскільки згорів
під час пожежі в побутовому вагончику
08.05.2014 року. Він зобов'язався виплатити
батькам загиблого допомогу на
поховання кошти в розмірі 33000 грн., про
що надав їм відповідну розписку.

Свідок ОСОБА_3 (виконроб товариства з
обмеженою відповідальністю «Грос Бау»)
показав суду, що знав загиблого ОСОБА_2
з вересня 2013 року, який працював на
Київській ГРЕС по монтажу паркану. Всі
працівники отримували від нього
безпосередні вказівки щодо виконання
робіт. З ними перед роботами
роботодавцем проводились інструктажі
з охорони праці та пожежної безпеки.

Свідок ОСОБА_4 показав суду, що він
працював різноробочим ТзОВ «Грос Бау»
і підписував з останнім договір
підряду на початку травня 2014 року, акту
виконаних робіт він не підписував. Всі
працівники, в тому числі ОСОБА_2,
отримували від ТзОВ «Грос Бау»
періодично авансом кошти по 200 грн.
кожному на харчування та дрібні
витрати.

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків, дослідивши письмові докази
справи, суд встановив наступне.

Син заявника, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
працював у ТзОВ «Грос Бау» з жовтня 2013
року і виконував різні будівельні та
ремонтні роботи. Офіційно трудові
відносини між сторонами не були
оформлені. На момент настання
нещасного випадку, 08 травня 2014 року,
ТзОВ «Грос Бау» виконувало роботи з
улаштування огорожі забороненої зони
на підставі договору з ПАТ
«Укргідроенерго» від 17.12.2012 року №30Г.

Син заявника разом з іншими
працівниками проживали в побутовому
вагончику поряд з місцем виконання
робіт. Приблизно о 0 год. 05 хв. 08 травня
2014 року внаслідок короткого замикання
самовільно встановленої роботодавцем
ТзОВ «Грос Бау» електромережі у
самовільно встановленому та
облаштованому під житло побутовому
вагончику виникла пожежа, від якої
загинуло три працівника товариства
ОСОБА_2, ОСОБА_5 і ОСОБА_6

За даним фактом загибелі вказаних осіб
відкрито кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000645, в якому
заявник визнаний потерпілим.

Обставини та причини настання
нещасного випадку на даний час
встановлені та підтверджуються копією
акту спеціальної комісії
Держгірпромнагляду у Київській
області та м. Києві від 18.09.2014 року. Як
визначила спеціальна комісія
Держгірпромнагляду з боку ТзОВ «Грос
Бау» всупереч законодавству «не
проводились протиаварійні,
приймально-здавальні і профілактичні
випробування та вимірювання
електроустановок згідно з правилами і
нормами, а також технічний огляд
електроустановок, у тому числі у
вагончику, який згорів».

У поясненнях, зафіксованих у даному
акті, а також листом ДПІ
Шевченківського району м. Києва від
03.07.2014 р. №396/Я/1702 директор ТзОВ «Грос
Бау» ОСОБА_7 підтверджував факт
допущення ОСОБА_2 до роботи і виконання
ним робіт з жовтня 2013 року до моменту
настання нещасного випадку 08.05.2014 року.
Даний факт також підтвердили допитані
судом свідки ОСОБА_3 та частково ОСОБА_4

Посилання директора ТзОВ «Грос Бау» на
те, що укладений з ОСОБА_2 у жовтні 2013
року цивільно-правовий договір підряду
згорів під час нещасного випадку у
вагончику, в якому проживали з останнім
робітники ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8,
сприймаються судом критично, оскільки
юридична адреса товариства, за якою
воно є зареєстрованим, знаходиться в
Шевченківському районі м. Києва, а
побутовий вагончик, як посилається
директор ОСОБА_7 у поясненнях
(викладених в особистій думці, доданій
до акту комісії з розслідування
нещасного випадку) товариству взагалі
не належав. Тому, документація ТзОВ
«Грос Бау» повинна були знаходитись
виключно за адресою, за якою
підприємство здійснює свою статутну
діяльність, тобто по АДРЕСА_1.

Крім того, передбачена законодаством
звітність з приводу укладення та
виконання цивільно-правових договорів
підряду даним товариством до
податкових органів не подавалась, що є
підтвердженням їх фактичної
відсутності та спростуванням
твердження представника
заінтересованої особи про укладення з
загиблим сином заявника договору
підряду на виконання певних робіт.

Наказом Міндоходів і зборів України
від 21.01.2014 року №49 затверджено форму
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма № 1ДФ) та Порядку
заповнення та подання податковими
агентами Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (у 4 кварталі
2013 року діяв наказ Державної
податкової адміністрації України від 24
грудня 2010 року № 1020 "Про затвердження
форми Податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма № 1ДФ)
та Порядку заповнення та подання
податковими агентами Податкового
розрахунку сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, і сум утриманого з них
податку"). Затверджена законодавством
форма №1-ДФ подається господарюючими
суб'єктами щоквартально.

Кількість осіб, які працювали за
цивільно-правовими договорами
відображається у відповідній графі
"Працювало за цивільно-правовими
договорами" у верхній частині форми
№1-ДФ. Форма №1-ДФ з відомостями про
всіх осіб, з якими ТзОВ «Грос Бау»
уклало цивільно-правові договори,
повинна була подаватись до податкового
органу щоквартально, а саме у 4 кварталі
2013 року та у 1,2 кварталах 2014 року. Однак,
згідно листа Шевченківської ДПІ у м.
Києві від 03.07.2014р. №396/Я/1702 товариством
податок на доходи фізичних осіб не
нараховувався та не сплачувався до
бюджету і виплати ОСОБА_2 згідно
звітності форми №1-ДФ відсутні.

Крім того, з наданих Шевченківською
державною податковою інспекцією м.
Києва на вимогу суду звітів ТзОВ «Грос
Бау» за формою №1-ДФ, що подавались ним
у 4 кварталі 2013 року та 1,2 кварталах 2014
року вбачається, що товариство з жовтня
2013 року не укладало жодного цивільного
правового договору.

Із наданої директором ТзОВ «Грос Бау»
ОСОБА_7 23 травня 2014 року власноруч
написаної розписки на ім'я ОСОБА_1
вбачається, що в строк до 23 жовтня 2014
року він зобов'язується батьку
загиблого ОСОБА_2 виплатити кошти в
розмірі 33 300 (тридцять три тисячі
триста) грн.. Дані кошти суд в
сукупності з іншими добутими в
судовому засіданні доказами розцінює
як заборгованість по заробітній платі
останньому за шість місяців роботи. З
цього витікає, що його середньомісячна
заробітна плата складала 5500 грн..

До того ж, показання свідка ОСОБА_3 в
судовому засіданні вказують на те, що
всі робітники отримували від нього
безпосередні вказівки щодо виконання
робіт, проходили інструктажі з охорони
праці і працювали згідно правил
внутрішнього розпорядку товариства. В
той же час відносини підряду
передбачають самостійне забезпечення
підрядниками себе роботою та
самостійного визначення порядку
виконання робіт та відпочинку.

Показання свідка ОСОБА_4 вказують на те,
що він як і інші працівники отримував
від керівництва товариства
безпосередні вказівки щодо виконання
робіт, проходив інструктажі з охорони
праці і працював згідно правил
внутрішнього розпорядку товариства, а
також отримував плату за виконану
роботу.

Матеріали розслідування містять в собі
письмові підтвердження, надані
замовником будівельних робіт філією
«Каскаду Київських ГЕС та ГАЕС» ПАТ
«Укргідроенерго», факту перебування у
трудових відносинах з ТзОВ «Грос Бау»
всіх осіб, що виконували роботи, а саме:
листи ТзОВ «Грос Бау» від 08.01.2014 р. та
від 30.04.3014 р. містять прохання на допуск
персоналу товариства, а саме
робітників (ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_5.) на правах відряджених
на територію Київської ГАЕС.

Із наданих Територіальним управлінням
Держгірпромнагляду у Київській
області та м. Києві завірених копій
пояснювальних записок від 21.05.2014 р.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що вони,
всупереч твердженню заінтересованої
особи про їх роботу на за договором
підряду, все ж таки працювали в ТзОВ
«Грос Бау».

Відповідно до ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Статтями 839,
840 ЦК України передбачено, що підрядник
зобов'язаний виконати роботу,
визначену договором підряду, із свого
матеріалу і своїми засобами, якщо інше
не встановлено договором. В договорах
підряду передбачено надання
підряднику засоби праці, належні
замовнику. Однак, згадані норми
передбачають можливість надання лише
матеріалу замовника, а не засобів
праці. При цьому, підрядник організує
процес виконання робіт самостійно але
замовник має право перевіряти хід і
якість робіт у будь-який час не
втручаючись у діяльність підрядника
(ст. 849 ЦК України). В даному випадку
заінтересованою особою проводилася
організація робіт, про що свідчать:
проведення інструктажу, замовлення
перепусток та інш..

Аналізуючи наведене суд приходить
до висновку про відсутність
цивільно-правових відносин.

Відповідно до частин 1, 3 та 4 статті 24
КЗпП України трудовий договір
укладається, як правило, в письмовій
формі. Укладення трудового договору
оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.
Трудовий договір вважається укладеним
і тоді, коли наказ чи розпорядження не
були видані, але працівника фактично
було допущено до роботи.

Таким чином, фактичний допуск до роботи
вважається укладенням трудового
договору незалежно від того, чи було
прийняття на роботу належним чином
оформлене, якщо робота провадилась за
розпорядженням чи з відома власника
або уповноваженого ним органу.

Істотні умови трудового договору
визначені положеннями ст. 21 КЗпП
України, до яких належить визначення
характеру роботи, для виконання якої
укладається трудовий договір, розмір
заробітної плати, місце роботи, час
початку дії трудового договору,
тривалість цього строку, та трудова
функція, яку буде виконувати працівник
(найменування професії).

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, застосувавши
системний аналіз наведених правових
норм в сукупності зі встановленими
обставинами справи, суд приходить до
висновку, що є достатні дані для
встановлення факту перебування ОСОБА_2
у трудових відносинах з ТзОВ «Грос
Бау», які не були належним чином
оформлені, та його середньомісячної
заробітної плати в розмірі 5500 грн.

На підставі ст.ст. 837, 839, 840, 849 ЦК України,
ст.ст. 21, 24 КЗпП України, керуючись ст.ст.
256-259, 223, 294-296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у трудових відносинах
товариством з обмеженою
відповідальністю «Грос Бау» на момент
нещасного випадку 08.05.2014 року на посаді
різноробочого з заробітною платою в
розмірі 5550 грн. в місяць..

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Таращанський
районний суд Київської області до
Апеляційного суду Київської області .
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:О. М. Василенко