Справа № 163/2569/14-ц
Провадження № 2/163/351/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року
Любомльський районний суд Волинської
області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

при секретарі - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Любомль
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа на стороні
відповідачів, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
- ОСОБА_4 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з
зазначеним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
третя особа на стороні відповідачів,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - ОСОБА_4, у якому
просила визначити їй додатковий строк
у два місяці для подання до
Любомльської нотаріальної контори
заяви про прийняття спадщини, що
відкрилась після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін -
ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась
спадщина, яка складається з грошових
вкладів. Спадкоємцями за законом після
смерті ОСОБА_5 є його діти - сторони по
справі. На час відкриття спадщини
позивач проживала окремо від
спадкодавця та у встановлений законом
термін до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини не
звернулась. Вказує, що строк для
прийняття спадщини вона пропустила з
поважних причин, оскільки батько не
повідомляв про наявність у нього
грошових вкладів в банку, а про
існування спадкової маси після смерті
батька, зокрема, грошових вкладів,
позивача повідомили працівники
Ощадбанку через листоношу, однак уже по
закінченню встановленого
шестимісячного строку для подання
заяви до нотаріальної контори. Також
зазначає, що спадкоємців, які б
прийняли спадщину та могли б дати
письмову згоду на подання заяви про
прийняття спадщини немає, а тому вона
вимушена звернутись до суду із
зазначеним позовом.

В судове засідання сторони не
з'явились.

Позивач та відповідачі подали в
канцелярію суду заяви про розгляд
справи у їх відсутності, при цьому,
позивач зазначив, що позовні вимоги
підтримує повністю, а відповідачі -
позов визнають та просили його
задовольнити.

Третя особа на стороні відповідачів,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, - ОСОБА_4 належним чином
була повідомлена про час та місце
розгляду справи, відповідно до вимог
ст. ст. 74, 76 ЦПК України, однак в судове
засідання не з'явилась, заяв чи
клопотань щодо суті позову та
процедури його розгляду, в тому числі
про відкладення, не подала.

За таких обставин, розгляд справи
здійснювався за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, без фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197
ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підставний та підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Копією свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого повторно 29.01.2013 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Любомльського районного управління
юстиції Волинської області,
стверджено, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

З копії довідки, виданої Римачівською
сільською радою Любомльського району
Волинської області 18.09.2014 року за №767,
встановлено, що після смерті ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилось
спадкове майно - грошові вклади, що
знаходяться у філії Любомльського
відділення №1002/-89/040 ВАТ Державний
Ощадбанк України у Волинській області.
На день смерті ОСОБА_5, по місцю його
проживання та реєстрації в АДРЕСА_1,
була зареєстрована співмешканка -
ОСОБА_4 (а.с.3 на звороті).

Та обставина, що позивач є дочкою
спадкодавця ОСОБА_5 доводиться копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_2,
виданого 29.05.1975 року Римачівською
сільською радою Любомльського району
Волинської області (а.с.4).

Отже, судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після
смерті батька - ОСОБА_5.

З повідомлення Любомльської державної
нотаріальної контори Волинської
області від 21.10.2014 року №660/01-16 та
інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру №38690074 від 21.10.2014 року
встановлено, що після смерті 05 лютого
2012 року ОСОБА_5 спадкова справа
нотконторою не заводилась (а.с.15-16).

Таким чином, вищенаведене свідчить про
те, що інших спадкоємців, які б
претендували на спадкове майно
померлого ОСОБА_5, окрім позивача,
немає.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України встановлено
шестимісячний строк для прийняття
спадщини, який починається з часу
відкриття спадщини.

Позивач у строки, визначені ст.1270 ЦК
України, заяви про прийняття спадщини
після смерті батька ОСОБА_5 до
нотаріальної контори не подала, що,
окрім її доводів, викладених в позовній
заяві, також стверджується
вищевказаним повідомленням
Любомльської державної нотаріальної
контори Волинської області від 21.10.2014
року №660/01-16 та інформаційної довідки
зі Спадкового реєстру №38690074 від 21.10.2014
року.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Причиною невчасного звернення до
нотаріального органу із заявою про
прийняття спадщини позивач вказує на
її необізнаність з наявністю спадкової
маси після смерті батька, що на думку
суду, як наслідок, призвело до її
пасивної поведінки з приводу
необхідності вчинення дій згідно ст.1270
ЦК України.

Враховуючи позицію відповідачів, які
позов визнали, суд, в силу ст.ст.60, 61 ЦПК
України, вважає доведеними обставини
на які посилається позивач, як такі, що
не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову, суд,
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

З урахуванням наведених та
проаналізованих доказів, а також
обставин справи, суд вважає наведені
позивачем причини пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини
поважними, що є підставою для
визначення додаткового строку для
подання нею заяви про прийняття
спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, ч.4
ст.174, ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України, на
підставі ст. ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України,
суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, як спадкоємцю
за законом після смерті ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк
для подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини - 2 (два)
місяці, який рахувати з дня набрання
рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Любомльський районний суд
Волинської області в десятиденний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які беруть участь у справі, але
не були присутні під час проголошення
рішення - протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуюча: суддя

А.Л.Гайдук