Сквирський районний суд Київської
Справа № 376/2332/14-ц
Провадження № 2/376/1094/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
Сквирський районний суд Київської
області

у складі: головуючого - судді Ярошенко
С.М.,

при секретарі - Ткаченко В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сквира справу за позовом
ОСОБА_1 до Сквирської міської ради про
визнання права власності,

встановив:

Позивач просить визнати, за
набувальною давністю, право власності
на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею
26,10 кв.м, житловою площею 14,20 кв.м, та
складається з житлової кімнати площею
14,20 кв.м, кухні площею 8,40 кв.м, санвузла
площею 3,50 кв.м, посилаючись на те, що
06.08.2003 року позивач, як працівник
структурного підрозділу орендного
державно-кооперативного тресту
«Білоцерківсільбуд», отримала дозвіл
на вселення в житлову кімнату №12, яка
знаходиться на 2-му поверсі будинку
АДРЕСА_1.

23.05.1996 року Пересувна механізована
колона №18, як структурний підрозділ
орендного державно-кооперативного
тресту «Білоцерківсільбуд»,
перетворена у ВАТ «ПМК №18».

22.10.2009 року, в зв'язку з ліквідацією ВАТ
«ПМК №18», Сквирська міська рада
прийняла рішення про прийняття у
власність територіальної громади
міста Сквира ІІ та ІІІ поверхи будинку
АДРЕСА_1.

Згідно рішень виконавчого комітету
Сквирської міської ради № 30 від 04.03.2010
року, № 131 від 30.06.2011 року та № 137 від
30.06.2011 було надано дозвіл на перебудову
житлових кімнат другого поверху
будинку АДРЕСА_1 в окремі квартири.

У серпні 2013 року виготовлений
технічний паспорт на житлові
приміщення другого поверху будинку
АДРЕСА_1.

З 2003 року позивач проживає у даній
квартирі, проводить поточні та
капітальні ремонти, сплачує комунальні
послуги.

Позивач усудове засідання не з'явилася,
звернулася до суду з письмовою заявою,
в якій просить ухвалити рішення в її
відсутності, позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, звернувся до суду з письмовою
заявою, в якій просить ухвалити рішення
в його відсутності, позов визнає,
заперечень не має.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 06.08.2003 року
ОСОБА_1, як працівник структурного
підрозділу орендного
державно-кооперативного тресту
«Білоцерківсільбуд», отримала дозвіл
на вселення в житлову кімнату №12, яка
знаходиться на 2-му поверсі будинку
АДРЕСА_1.

23.05.1996 року Пересувна механізована
колона №18, як структурний підрозділ
орендного державно-кооперативного
тресту «Білоцерківсільбуд»,
перетворена у ВАТ «ПМК №18».

22.10.2009 року, в зв'язку з ліквідацією ВАТ
«ПМК №18», Сквирська міська рада
прийняла рішення про прийняття у
власність територіальної громади
міста Сквира ІІ та ІІІ поверхи будинку
АДРЕСА_1.

Згідно рішень виконавчого комітету
Сквирської міської ради № 30 від 04.03.2010
року, № 131 від 30.06.2011 року та № 137 від
30.06.2011 було надано дозвіл на перебудову
житлових кімнат другого поверху
будинку АДРЕСА_1 в окремі квартири.

У серпні 2013 року виготовлений
технічний паспорт на житлові
приміщення другого поверху будинку
АДРЕСА_1.

З 2003 року позивач проживає у даній
квартирі, проводить поточні та
капітальні ремонти, сплачує комунальні
послуги.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути визнання права.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа,
яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває права
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.397 ЦК України фактичне
володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не випливає із
закону або не встановлено рішенням
суду.

У зв'язку з наведеним вище, суд
приходить до висновку про те, що в діях
позивача при вселенні в квартиру
АДРЕСА_1, була добросовісність, що є
обов'язковою умовою та юридично
значимим фактором.

Керуючись ст.10,60,131,212-215,218 ЦПК України,

ст.16,316,328,344,397 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, за набувальною
давністю, право власності на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 26,10 кв.м,
житловою площею 14,20 кв.м, та складається
з житлової кімнати площею 14,20 кв.м,
кухні площею 8,40 кв.м, санвузла площею 3,50
кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: С. М. Ярошенко