Справа № 367/5467/14-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Ірпінський міський суд
Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Резняк Н,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,3-і особи
ОСОБА_3,ОСОБА_4 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком шляхом
позбавлення права користування
житловим приміщенням та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,3-і особи
ОСОБА_3,ОСОБА_4,служба у справах дітей
Ірпінської міської ради про вселення

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із
позовом,відповідно до якого
зазначив,що 02.03.2002 року його матір
ОСОБА_5, відповідно до договору
довічного утримання, передала йому у
власність житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію обтяження від 22.07.2014 року
власником житлового будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1.

Відповідно довідки з Ірпінського КЖЕП
«Ірпінь» Ф.З, в будинку АДРЕСА_1
зареєстровані повнолітні: позивач -
ОСОБА_1, діти позивача - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, неповнолітні онуки позивача
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

28.07.2001 року його син - ОСОБА_3 одружився
із відповідачкою - ОСОБА_2. В подальшому,
від даного шлюбу в них народилося двоє
дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які були зареєстровані з
його згоди у вищезазначеному будинку, а
саме за адресою: АДРЕСА_1.

В січні 2010 року його син та ОСОБА_2
розійшлися та почали жити окремо один
від одного, а 07.10.2010 року рішенням
Ірпінського міського суду Київської
області шлюб між його сином - ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 було розірвано. Після
розірвання шлюбу за взаємною згодою
батьків, його онук - ОСОБА_10 залишився
проживати разом із батьком, тобто з
ОСОБА_3, а онука - ОСОБА_8 із матір'ю -
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2.

Таким чином, його онука - ОСОБА_8, яка
зареєстрована в АДРЕСА_1, фактично не
проживає за даною адресою з січня 2010
року, а фактично проживає разом із
матір'ю, тобто відповідачкою, за
адресою: АДРЕСА_2.

Починаючи з січня 2010 року, ОСОБА_8
жодного разу навіть не відвідувала
його будинок.

Позивач зазначає,що він неодноразово
звертався до відповідачки - ОСОБА_2 з
листами, в яких просив виписати її
дочку ОСОБА_8 з його будинку, однак
письмової відповіді так і не отримав.

Позивач просить визнати ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право
на користування житловою площею, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду
зустрічну позовну заяву,відповідно до
якої зазначила,що позивач за основним
позовом ОСОБА_1 - власник АДРЕСА_1 та
дідусь ОСОБА_8. Згідно довідки по ф.З від
08.09.2014 в будинку зареєстровані: позивач
ОСОБА_1, його діти ОСОБА_3, ОСОБА_4, мій
син ОСОБА_10, 2003 р.н., син ОСОБА_3 - ОСОБА_9,
2012 р.н. та моя донька ОСОБА_8, 2006 р.н.

Донька ОСОБА_8 є членом сім»ї власника
житла. Зараз ОСОБА_8 не мешкає в АДРЕСА_1
так як власник будинку чинить їй
перешкоди в користуванні житлом за
призначенням, не допускає її в будинок,
вона не має ключа від будинку та
вхідної хвіртки, вона-позиваачка, як
законний представник неповнолітньої
доньки, також не має ключів, власник
будинку не визначив їй житлове
приміщення для проживання.

Крім того, доньці ОСОБА_1 чинить
перешкоди в користуванні житлом так як
дозволив заселитися в будинок
співмешканці ОСОБА_3 - батька ОСОБА_8, а
також її двом неповнолітнім дітям.

Поросить усунути перешкоди в
користуванні житлом - АДРЕСА_1 її
неповнолітній доньці ОСОБА_8, 2006 р.н. та
вселити її в АДРЕСА_1.

Представник позивача за основним
позовом ОСОБА_15 основний позов
підтримав,зустрічний не визнав та
пояснив,що позивач за основним позовом
є власником будинку АДРЕСА_1.ОСОБА_8 у
зазначеному будинку не проживає та не
проживала.Рішенням суду визначено її
місце проживання із матір»ю ОСОБА_2,яка
має свою власність в
смт.Коцюбинське.Тому просить
задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила
право на користування житловою площею,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.У
зустрічному позові просить відмовити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засіданні основний позов не
визнала,зустрічний підтримала та
просила його задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_13 у
судовому засіданні основний позов не
визнала,зустрічний позов підтримала та
пояснила,що ОСОБА_8 є неповнолітньою,у
будинку АДРЕСА_1 вона ніколи не
проживала ,а разом із своїми батьками
проживала у будинку АДРЕСА_3.Після того
як батьки дитини розлучились,речі
дитини були викинуті на вулицю.Після
проведення ремонту у будинку №67 та
після переселення сім»ї ОСОБА_8 у даний
будинок,відповідачку про дані
обставини ніхто не повідомив,не
визначив дитині кімнату для
проживання,не було надано ключі від
будинку.У зв»язку із викладеними
обставинами вважає,що ОСОБА_8 із
поважних причин не проживає у будинку
АДРЕСА_1,просить задовольнити позов
ОСОБА_2 ,вселити дитину у зазначений
будинок,а у позові ОСОБА_1 відмовити.

3-і особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове
засідання не з»явились,ОСОБА_3 подав
заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Представники служби у справах дітей
Ірпінської міської ради заперечували
проти основного позову,посилаючись на
ті обставини,що позивач у позовній
заяві не мотивував підстави для
визнання ОСОБА_8 такою,що втратила
право користування житловою площею у
будинку АДРЕСА_1.Зазначили,що будинок
має велику житлову площу,у будинку
проживає батько дитини,який також
повинен опікуватись своєю дочкою.

Суд,заслухавши пояснення учасників
процесу,покази свідка,дослідивши
письмові докази по справі,вважає позов
ОСОБА_1 таким,що не підлягає до
задоволення та позов ОСОБА_2 таким,що не
підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України "Кожна
особа має право у
порядку,встановленому цим
Кодексом,звернутися до суду за
захистом своїх порушених,невизнаних
або оспорюваних прав,свобод чи
інтересів.У випадках,встановлених
законом,до суду можуть звертатися
органи та особи,яким надано право
захищати права,свободи та інтереси
інших осіб,або державні чи суспільні
інтереси".

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України
"Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб,поданим відповідно до
цього Кодексу,в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб,які беруть участь у справі".

Відповідно до ст.. 60 ЦПК
України"Кожна сторона зобов"язана
довести ті обставини,на які вона
посилається як на підставі своїх вимог
і заперечень,крім
випадків,встановлених ст.. 61 цього
Кодексу".

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України
"Обставини,встановлені судовим
рішенням у цивільній,господарській або
адміністративній справі,що набрало
законної сили,не доказуються при
розгляді інших справ,у яких беруть
участь ті самі особи або особа,щодо
якої встановлено ці обставини".

У судовому засіданні встановлено,що
згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію обтяження від 22.07.2014 року
власником житлового будинку, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1.Наведені обставини
стверджуються копією витягу (а.с.)

Відповідно довідки з Ірпінського КЖЕП
«Ірпінь» Ф.З, в будинку АДРЕСА_1
зареєстровані повнолітні: позивач -
ОСОБА_1, діти позивача - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, неповнолітні онуки позивача
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9Наведены
обставини стверджуються довыдкою (а.с.)

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що 28.07.2001 року ОСОБА_3
одружився із відповідачкою - ОСОБА_2.
Від даного шлюбу в них народилося двоє
дітей: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які були зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_1 зі згоди власника
даного будинку,а саме позивача по
справі,що не заперечується сторонами
по справі.

Крім того,у судовому засіданні було
встановлено,що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
розлучились,що стверджується копією
рішення суду від 07.10.2010р. У 2012р ОСОБА_3
звернувся до суду із позовом про
визначення місця проживання його дітей
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 із ним за адресою АДРЕСА_1
.Рішенням Ірпінського міського суду
від 17.09.2012р ОСОБА_3 у позові було
відмовлено.Ріенням апеляційного суду
Київської області від 15.11.2012р рішення
Ірпінського міського суду від 17.09.2012р
було скасовано ,ухвалено нове
рішення,яким було визначено місце
проживання сина ОСОБА_10 з батьком
ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1,в решті позов
було залишено без змін.Наведені
обставини справи стверджуються
матеріалами цивільної справи №
1013/4141/2012,оглянутими у судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 405 ч 2 ЦК України
"Член сім"ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім"ї без поважних
причин понад один рік,або якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом".

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України
"Власник
володіє,користується,розпоряджається
своїм майном на власний розсуд".

У судовому засіданні було
встановлено,що неповнолітня ОСОБА_8,2006
р.н була зареєстрована у буд.АДРЕСА_1 з
2006р,але у даному будинку не проживала,а
разом із своїми батьками ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 проживала у АДРЕСА_3.Наведені
обставини справи стверджуються у
судовому засіданні поясненнями сторін
по справі,показами свідка ОСОБА_14

Також,у судовому засіданні було
встановлено,що з 2010р неповнолітня
ОСОБА_8,2006р.н разом із своєю матір»ю
ОСОБА_2 стала проживати у
смт.Клавдієво-Тарасове.У даному
населеному пункті неповнолітня
ОСОБА_8,2006р.н відвідувала дошкільний
заклад «Білочка».Наведені обставини
стверджуються матеріалами цивільної
справи № 1013/4141/2012.

Тобто,у судовому засіданні достовірно
було встановлено,що неповнолітня
ОСОБА_8,2006р.н не проживає у буд.АДРЕСА_1
більше року.

Однак,суд вважає,що неповнолітня
ОСОБА_8,2006р.н не проживає у буд.АДРЕСА_1 з
поважних причин.

Як уже зазначалось, ОСОБА_8,2006р.н є
малолітньою особою,яка не досягла на
даний час десятирічного віку.

Відповідно до ст.29 ч 4. ЦК України
«Місцем проживання фізичної особи,яка
не досягла десяти років,є місце
проживання її батьків або одного із
них,з ким вона проживає,опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров»я,в якому
вона проживає. Ч 6 . Фізична особа може
мати кілька місць проживання».

Як уже зазначалось раніше,між батьками
малолітньої ОСОБА_8 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у
2010р було розірвано шлюб.Після
розірвання шлюбу неповнолітній син
подружжя ОСОБА_10,2003р.н залишився
проживати з батьком ОСОБА_3 в АДРЕСА_1,а
неповнолітня ОСОБА_8,2006р.н стала
проживати із матір»ю ОСОБА_2 у
смт.Клавдієво-Тарасове.Наведені
обставини справи стверджуються
матеріалами цивільної справи №
1013/4141/2012.У послідуючому між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 виник спір з приводу місця
проживання дітей,відповідно до якого
ОСОБА_3 просив визначити місце
проживання із ним в АДРЕСА_1,однак
рішенням апеляційного суду Київської
області від 15.12.2012р було визначено
місце проживання лише сина ОСОБА_10 з
батьком ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1,в
іншій частині у позові ОСОБА_3 було
відмовлено рішенням Ірпінського
міського суду від 17.09.2012р.Тобто місце
проживання неповнолітньої ОСОБА_8,2006р.н
залишилось із її матір»ю ОСОБА_2 у
смт.Клавдієво-Тарасове.Наведені
обставини справи стверджуються
матеріалами цивільної справи №
1013/4141/2012 та поясненнями сторін по
справі.

Враховуючи викладені обставини
справи,враховуючи вік неповнолітньої
ОСОБА_8,2006р.н та положення ст.. 29 ЦК
України,суд вважає,що неповнолітня
ОСОБА_8,2006р.н з поважних причин не
проживає у будинку АДРЕСА_1 Київської
області,а тому відсутні
підстави,передбачені ст.. 405 ч 2 ЦК
України для визнання її такою,що
втратила право користування житловою
площею у зазначеному житловому
будинку.А тому суд відмовляє ОСОБА_1 у
позовних вимогах про визнання
ОСОБА_8,2006р.н такою,що втратила право
користування житловою площею у будинку
АДРЕСА_1 Київської області.

Щодо зустрічної позовної заяви
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1 Київської області ОСОБА_8,2006р.н
та про її вселення у даний будинок,то
суд вважає даний позов безпідставним
та таким,що не підлягає до
задоволення,поскільки суду не було
надано доказів тих обставин,що
ОСОБА_8,2006р.н чиняться перешкоди у
вселенні та користуванні даним
будинком .Тому суд відмовляє ОСОБА_2 у
зустрічних позовних вимогах.

На підставі ст.405 ч 2 ЦК
України,керуючись ст..3,10,60,61,213,215 ЦПК
України,суд, -

в и р і ш и в :

ОСОБА_1 у позові відмовити.

ОСОБА_2 у позові відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
через Ірпінський міський суд шляхом
подачі апеляційної скарги на протязі 10
днів.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

З мотивованим рішенням суду сторони
зможуть ознайомитись 27.12.2014р.

Суддя: С. І. Оладько