Києво-Святошинський районний суд
провадження № 2-о/369/187/14
РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Ковальчук Л.М.

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за заявою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися із заявою про розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що 20 липня 2007
року вони уклали шлюб, який був
зареєстрований Центральним відділом
реєстрації шлюбів в м. Києві з
Державним центром розвитку сім'ї актів
громадянського стану. Від шлюбу вони
маю спільну дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом останніх років між ними
сімейне життя не склалося, оскільки
вони мають різні погляди на життя.
Постійне зясув»ання особистих
відносин між ними негативно впливає на
виховання їхньої дитини.

Згідно вимог ч. 1 ст. 109 СК України
подружжя, яке має дітей, має право
подати до суду заяву про розірвання
шлюбу разом із письмовим договром про
те, з ким із них будуть проживати діти,
яку участь у забезпеченні умов їхнього
життя братиме той з батьків, хто буде
жити окремо, також про умови здійснення
ним права на особисте виховання дітей.

У відповідності до вимог ст. 109 СК
України між ними було укладено договір
про розірвання шлюбу за спільною
заявою подружжя, яке має дітей та
договір між батьками про сплату
алміентів на утримання дитини.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 просили розірвати між ними шлюб.

Суд, дослідивши письмові докази,
вважає, що заява підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 109 Сімейного
кодексу України подружжя, яке має
дітей, має право подати до суду заяву
про розірвання шлюбу разом із
письмовим договором про те, з ким
будуть проживати діти, яку участь у
забезпеченні умов їхнього життя
братиме той з батьків, хто буде
проживати окремо, а також про умови
здійснення ним права на особисте
виховання дітей.

Судом встановлено, що з 20 липня 2007
року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу
подружжя має дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, видане відділом реєстрації
актів цивільного стану Дніпровського
РУЮ у м. Києві 08 жовтня 2011 року,
реєстраційний запис № 2792.

Їхнє подружнє життя виявилось
неможливим, оскільки вони мають різні
характери та погляди на життя, в сім'ї
часто виникали непорозуміння,
спільного господарства вони не ведуть,
шлюбних відносин не підтримують.
Збереження сім'ї між ними є неможливим.

У відповідності до вимог ст. 109 СК
України між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 21 жовтня 2014
року був укладений Договір при
розірвання шлюбу за спільною заявою
подружжя, яке має дітей.

Як вбачається з умов укладеного 20
жовтня 2014 року Договору між батьками
про сплату аліментів на утримання
дитини, посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 та
зареєстрованого в реєстрі за № 3748,
сторони добровільно домовилися про
спосіб виконання батьками обов'язку
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Відповідно до умов
укладеного 21 жовтня 2014 року Договору
при розірванні шлюбу за сіпльною
заяврю подружжя, яке має дітей сторони
домовилися про те, з ким буде проживати
їхня спільна дитина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яку участь у забезпеченні
умов її життя братиме той з батьків, хто
буде проживати окремо від дитини,
визначено умови особистого виховання,

Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України
у порядку окремого провадження
розглядаються також справи про
розірвання шлюбу за заявою подружжя,
яке має дітей.

Таким чином, враховуючи викладене та
встановивши дійсну волю сторін,
відсутність при цьому порушень їхніх
особистих та майнових прав, а також
прав їхніх дітей, суд дійшов висновку,
що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу є неможливим, а тому
заява про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 104, 109 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 208, 212-215, 218, 234 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
зареєстрований Центральним відділом
реєстрації шлюбів в м. Києві з
Державним центром розвитку сім'ї актів
громадянського стану 20 липня 2007 року,
актовий запис за № 1626, розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
осіб, які брали участь у справі, під час
проголошення судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.