АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції - Волокітіна
Доповідач - Андрієнко А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович
В.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10 жовтня 2014 року у справі за
скаргою ОСОБА_2 на дії старшого
державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Аввакумової
Юлії Олександрівни, старшого
державного виконавця ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві Черухи
Олександра Миколайовича,
заінтересована особа ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання дій та
бездіяльності неправомірними,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду із
скаргою, в якій просив визнати дії та
бездіяльність старшого державного
виконавця ВДВС Деснянського РУЮ
м.Києва Аввакумової Ю.О. в частині
винесення постанови про повернення
виконавчого документа без вирішення
питання про зняття арешту з майна та
заборони на його відчуження, скасувати
арешт на майно, що належить ОСОБА_2,
зобов'язати старшого державного
виконавця ВДВС Деснянського РУЮ
м.Києва Черуху О.М. зняти арешт та
заборону відчуження майна, виключити
запис з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів рухомого майна
щодо накладення арешту та заборони
відчуження будь-якого майна, що
належить ОСОБА_2

Свої вимоги мотивував тим, що на
виконанні відділу Державної
виконавчої служби Деснянського
управління юстиції в м.Києві
перебувало виконавче провадження щодо
примусового виконання рішення
Шевченківського районного суду м.Києва
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» заборгованості в
розмірі 236 099 грн 59 коп. 10.09.2013 року
старшим державним виконавцем
Аввакумовою Ю.О. відкрите виконавче
провадження. 24.10.2013 року винесено
постанову про накладення арешту на все
майно, що належить ОСОБА_2. 10.12.2013 року
постановою старшого державного
виконавця виконавчий документ
повернуто стягувану.

5.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся із
заявою про скасування арешту, на яку
старший державний виконавець
Деснянського ВДВС м.Києва Черуха О.М.
листом відмовив у знятті арешту, тому
він вважав, що його права порушено
діями державних виконавців ВДВС
Деснянського РУЮ м.Києва, які,
повертаючи виконавчий документ, мали
вирішити питання про скасування
арешту.

Ухвалою Шевченківського
районного суду м.Києва від 10 жовтня 2014
року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову ухвалу
про задоволення скарги, мотивуючи свої
вимоги тим, що суд неповно з'ясував
обставини справи, дав невірну оцінку
обставинам справи та порушив норми
матеріального права.

В суді апеляційної інстанції
старший державний виконавець Черуха
О.М. та представник стягувача проти
задоволення скарги заперечували.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлявся,
причини своєї неявки суду не повідомив.

На підставі ст.. 305 ч.2 ЦПК України
колегія суддів прийшла до висновку про
можливість розглянути скаргу за
відсутності апелянта.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обгрунтованість постановленої ухвали
в цій частині, колегія суддів прийшла
до висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2013 року
старшим державним виконавцем
Аввакумовою Ю.О. відкрите виконавче
провадження про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ КБ «Приват Банк» 236099, 59 грн.

Відповідно до ст.. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
підставою для зняття арешту з майна
боржника є закінчення виконавчого
провадження, що випливає з повного
фактичного виконання виконавчого
документа та сплати виконавчого збору
та витрат, пов'язаних із проведенням
виконавчих дій або скасування рішення
суду, що підлягало виконанню.

Повертаючи виконавчий лист
стягувачу, державний виконавець
керувався ст.. 47 п.7 Закону України «Про
виконавче провадження» , відповідно до
якого виконавче провадження
закривається, якщо боржник-фізична
особа чи майно боржника, розшук яких
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлені протягом року з дня
оголошення розшуку.

Тобто державним виконавцем
повернуто виконавчий лист стягувану не
у зв'язку із його виконанням, а у зв'язку
із тим, що протягом року майно боржника
не виявлено.

За цих обставин старшим
державним виконавцем правомірно не
було знято арешт з майна, оскільки
рішення суду про стягнення коштів, не
виконане.

Посилання скаржником на п.3.17
Наказу МУЮ від 2.04.2012 року № 5125 «Про
затвердження інструкції з примусового
виконання рішень» та ст.. 37 Закону
України «Про виконавче провадження» не
може бути прийнято судом до уваги,
оскільки зазначені норми закону на
момент розгляду справи та вчинення дій
державними виконавцями втратили свою
чинність.

Враховуючи викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що ухвала
суду є законною та обґрунтованою та не
підлягає скасуванню з підстав,
зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 312
ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 10 жовтня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: