РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10032/14-ц

пр. № 2/759/3955/14

30 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарях Прохоренко К.М.,
Захарчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
вселення та визначення порядку
користування квартирою,

в с т а н о в и
в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про вселення в квартиру АДРЕСА_1;
визначення порядку користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши йому у
користування кімнату загальною площею
13, 4 кв.м (приміщення №2), а кімнату
загальною площею 17, 9 кв.м (приміщення
№3), всі підсобні приміщення, в тому
числі кухню площею 7, 1 кв. м (приміщення
№5), ванну кімнату площею 2, 2 кв. м
(приміщення №6), вбиральню площею 1, 1 кв.
м (приміщення №7), вбудовану шафу, тобто,
кладовку, площею 1, 1 кв. м (приміщення
№8), коридор площею 7, 5 кв. м (приміщення
№1) залишити в загальному користуванні;
стягнення судових витрат по справі в
розмірі 243 грн. 60 коп.

При цьому, посилається на те, що вказана
квартира належить їм, сторонам по
справі, на праві спільної часткової
власності по 1/2 частині кожному,
зокрема, відповідачу на підставі
свідоцтва про приватизацію квартири, а
йому на підставі заповіту та рішення
Святошинського райсуду м. Києва від
25.11.2013 р. по спору по спадщині. Спірна
квартира складається з трьох кімнат
загальною жилою площею 41, 7 кв. м. В
квартирі проживає відповідач, який є
його рідним братом, який не пускає його
до квартири, замінив вхідний замок,
відключив дверний дзвінок та змінив
номер мобільного телефону і його
неодноразові спроби потрапити до
квартири були марними. Відповідач
завжди проживав у спірній квартирі з
матір'ю, займав окрему кімнату розміром
10, 4 кв. м, а матір, яка померла в 2012 р.,
займала окрему кімнату розміром 13, 4 кв.
м. Тому, він вирішив захистити свої
законні права в судовому порядку.
Встановлення порядку користування
квартирою в подальшому може бути
єдиним способом усунення підстав
виникнення конфліктних ситуацій між
співвласниками.

В ході розгляду справи ОСОБА_1
неодноразово уточнював позовні вимоги
і в остаточній редакції просить
вселити його в квартиру АДРЕСА_1;
визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши йому у
користування кімнату жилою площею 10, 2
кв.м (приміщення №5), ОСОБА_2 виділити у
користування кімнату жилою площею 13, 4
кв.м (приміщення №3) з лоджією, а кімнату
загальною площею 17, 9 кв. м (приміщення
№4) з передпокоєм (приміщення №2),
підсобні приміщення, в тому числі кухню
площею 7, 1 кв. м (приміщення №6), ванну
кімнату площею 2, 1 кв. м (приміщення №7),
вбиральню площею 1, 1 кв. м (приміщення
№8), вбудовану шафу площею 1, 1 кв. м
(приміщення №9), коридор площею 6, 0 кв. м
(приміщення №1) залишити в загальному
користуванні, й стягнути з ОСОБА_2 на
його користь судові витрати по справі в
розмірі 243 грн. 60 коп., понесені за
сплату судового збору при подачі
позову до суду.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечує, пояснивши, що вся квартира
повинна знаходитись у спільному
користуванні сторін по справі, бо вони
є рідними братами, без закріплення за
кожним із них конкретних кімнат.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
представників позивача, з'ясувавши
обставин справи, заслухавши показання
свідків, дослідивши письмові докази по
справі, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Судом встановлено, що спірним жилим
приміщенням є трикімнатна ізольована
квартира АДРЕСА_1. В квартирі
зареєстрований та проживає відповідач
по справі ОСОБА_2 Квартира становить
загальну площу 60, 7 кв. м і складається з
трьох кімнат загальною жилою площею 41, 5
кв.м, у тому числі кімнат жилою площею:
10, 2 кв.м, 17, 9 кв.м, 13, 4 а також допоміжних
приміщень. Квартира сторонам по справі
належить на праві спільної часткової
власності: позивачу на підставі
заповіту від 31.07.2003 р. від ОСОБА_3 і
рішення Святошинського райсуду м.
Києва від 25.11.2013 р., відповідачу на
підставі свідоцтва про право на житло
(приватизацію), в рівних частках-по 1/2
частині кожному. Сторони між собою
перебувають у родинних відносинах як
рідні брати (а.с.5-14).

Згідно ст.356 ЦК України власність двох
чи більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю.

Згідно ст.358 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Як зазначено в п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 4 жовтня 1991
р. №7 (із змінами і доповненнями) "Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
власності громадян на жилий будинок",
якщо виділ частки будинку в натурі
неможливий, суд має право за
пред*явленим позовом визначити порядок
користування окремими приміщеннями. В
цьому випадку окремі підсобні
приміщення (кухня, коридор та ін.)
можуть бути залишені в загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності. загальному
користуванні учасників спільної
часткової власності. Як вбачається з
пояснень сторін, між ними існують
суперечки в користуванні квартирою як
спільним майном.

Кімната жилою площею 10, 2 кв. м, яку
просить позивач по справі виділити у
його користування, є ізольованою, і не
перевищує по метражу кімнату жилою
площею 13, 4 кв. м, яку позивач просить
виділити у користування відповідачу, і
яка також є ізольованою, і цим не
порушує право останнього.

Тому, при таких обставинах
встановлення порядку користування
квартирою, коли ОСОБА_1 можливо
виділити в користування кімнату в 10, 2
кв. м, а відповідачу кімнату в 13, 4 кв. м, а
кімнату площею 17, 9 кв. м залишити в
спільному користуванні, то такий
порядок користування житлом є
доцільним і буде відповідати дійсним
обставинам справи, коли законні права
відповідача по справі ОСОБА_2 не будуть
порушуватись, і йому виділяється
кімната з лоджією. При цьому, допоміжні
приміщення (місця загального
користування) квартири необхідно
залишити у спільному користуванні як
необхідні для нормального
співмешкання в квартирі співвласників
та їх обслуговування.

Згідно ст. 386 ЦК України власник, який
має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Суд критично відноситься до заперечень
відповідача про те, що визначення
порядку користування квартирою по
варіанту позивача не вирішить суті
спору, бо варіант позивача по справі у
користуванні квартирою є найбільш
приближеним до ідеальних умов
проживання сторін у квартирі,
відповідач по справі зустрічний позов
про встановлення порядку користування
квартирою не подавався.

Як зазначено в п.14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
р. №20 (із змінами і доповненнями) "Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності"
квартира, яка є спільною сумісною чи
спільною частковою власністю, на
вимогу учасника (учасників) цієї
власності підлягає поділу в натурі,
якщо можливо виділити сторонам
ізольовані жилі та інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватися як окремі квартири
або які можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

ОСОБА_1 є співвласником спірної
квартири, він не бажає припинення його
права на частку у спільній власності,
бажає проживати в квартирі, в якій
проживав в дитинстві та в молоді роки
разом з батьками та братом,
відповідачем по справі, тому його не
можна позбавляти можливості та права
проживання в спірній квартирі й права
користування цим жилим приміщенням,
отже він має всі законні підстави
користуватися своєю часткою у спільній
власності, з правом проживання в
квартирі. При цьому, суд виходить також
і з того, що частка позивача у спільній
частковій власності є значною.

Оскільки ОСОБА_1 не може вільно
вселитися в квартиру, і йому в цьому
чиняться перешкоди з боку відповідача
шляхом недопуску в квартиру, через
відсутність ключів від вхідних дверей
квартири, підтвердженням чому є
звернення ОСОБА_1 до Святошинського РУ
ГУ МВС України в м. Києві від 10.06.2014 р.,
показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, дані в судовому засіданні, тому
вселення позивача повинно відбутися в
судовому порядку, а відповідача
необхідно зобов*язати не чинити
перешкод в користуванні квартирою.

Суд при визначенні порядку
користування квартирою виходить із
первинних базових
документів-технічного паспорту на
квартиру, що знаходиться у власності,
виготовленого Київським міським бюро
технічної інвентаризації від 1996 р., в
якому зазначені всі приміщення
квартири, з метражем та плануванням
(а.с.58-60).

Підсобні приміщення квартири
необхідно залишити у загальному
користуванні сторін як необхідні для
нормального співпроживання осіб в
квартирі та їх обслуговування.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати по
справі у розмірі 243 грн. 60 коп., які були
сплачені як судовий збір при подачі
позову до суду (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.356, 358, 386, 391 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88,
212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш
и в:

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши у
користування: ОСОБА_1 кімнату жилою
площею 10, 2 кв.м (приміщення №5 по плану
квартири), ОСОБА_2 кімнату жилою площею
13, 4 кв.м (приміщення №3 по плану
квартири) з прилягаючою до неї лоджією,
кімнату загальною площею 17, 9 кв. м
(приміщення №4 по плану квартири) з
передпокоєм (приміщення №2 по плану
квартири), підсобні приміщення, в тому
числі кухню площею 7, 1 кв. м (приміщення
№6 по плану квартири), ванну кімнату
площею 2, 1 кв. м (приміщення №7 по плану
квартири), вбиральню площею 1, 1 кв. м
(приміщення №8 по плану квартири),
вбудовану шафу площею 1, 1 кв. м
(приміщення №9 по плану квартири),
коридор площею 6, 0 кв. м (приміщення №1
по плану квартири) залишити в
загальному користуванні сторін.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь ОСОБА_1 судові витрати по
справі в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя