Справа № 2-42/11
Номер провадження № 4-с/438/8/2014
У Х В А Л А

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ

20 листопада 2014 року

м. Борислав

Суддя Бориславського
міського суду Львівської області
Посисень Л.М., розглянувши скаргу
ОСОБА_1 (Оршак) Іванівни на протиправні
дії державного виконавця
Бориславського міського управління
юстиції Львівської області, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (Оршак) Іванівною у суд поштою
надіслано скаргу на протиправні дії
державного виконавця Бориславського
міського управління юстиції
Львівської області, в якій просить суд:
визнати постанову №44677719 від 18.08.2014р. не
правомірною; зобов'язати відділ ДВС
Бориславського міського управління
юстиції Львівської області МУЮ у
Львівській області відкрити виконавче
провадження по примусовому виконанню
рішення суду від 15.11.2012р. у справі
№2/1301/22/2012р., №2-42/2011р. Поновити права
спадкоємців переселеної родини.

ОСОБА_1 (Оршак) Іванівна у своїй скарзі
покликається на те, що 15.11.2012р.
Бориславським міським судом винесене
рішення у справі № 2/1301/22/2012р.№2-42/2011р.
задоволено частково позов ОСОБА_2:
визнано недійсним договір дарування
від 05.04.1963р., укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Судом умисно не видано
виконавчого листа, а лише рішення,
мотивуючи що цього достатньо. ( лист від
29.09.2014р. №2/1301/22/2012.

На підставі недійсного договору
дарування від 05.04.1963р. виданого
Бориславською державною нотаріальною
конторою, яка відмовляється виконувати
рішення суду від 15.11.2012р. у справі №
2/1301/22/2012р.№2-42/2011р. задоволено частково
позов ОСОБА_2: визнано недійсним
договір дарування від 05.04.1963р.
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме
добровільно скасувати всі завідомо
незаконні рішення та
правовстановлюючі документи, які були
видані органами влади та Бориславською
державною нотаріальною конторою, що
призвело до порушення прямих
конституційних прав та законних
інтересів спадкоємців переселеної
родини ОСОБА_3 примусово переселені
згідно Міждержавної угоди від 09.09.1944р.,
а саме які залишили майно в Польщі і
примусово переселені в 1945р. в Україну.

Постановою державного виконавця
Дубика Юрія Ярославовича, від 18.08.2014р.
відмовлено у відкритті виконавчого
провадження з тих підстав, що рішення
суду від 15.11.2012р. у справі № 2/1301/22/2012р.
№2-42/2011р. не являється виконавчим
документом примусового виконання по
якому здійснюється державною
виконавчою службою. Відмовлено у
прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання.

Заява про примусове виконання подана
18.08.2014р.

Вважає такі дії посадової особи
Державної виконавчої служби
незаконними, дії державного виконавця
необґрунтованими та такими, що
порушують вимоги частин ст.14 ЦПК
України, та порушують права та законні
інтереси спадкоємців переселеної
родини. Ст. 14 ЦПК від 18.03.2004 № 1618-ІV
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом. Обов'язковість судового
рішення не позбавляє осіб, які не брали
участі у справі, можливості звернутися
до суду, якщо ухваленим судовим
рішенням порушуються їхні права,
свободи чи інтереси.

В супереч вимог ст.11 обов'язки і права
державних виконавців Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець наділений достатніми
правами та обов»язками, однак він
умисно при виконанні службових
повноважень, порушив присягу, поставив
під сумнів рішення суду від 15.11.2012р. і
неправильно визначив боржника у даній
справі - завідомо незаконне рішення -
договір дарування від 05.04.1963р.
протиправно було складено
Бориславським державним нотаріусом
боржником.

Всупереч п.8 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець умисно не звернувся до суду,
який видав рішення, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
виконавчого документа, про
встановлення, чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення; і в
супереч вимог п.9) Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець умисно не звернувся до
державного спеціального органу
Бориславського державного нотаріуса,
який видав неправомірний договір
дарування від 05.04.1963р., укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з вимогою про його
скасування та поновлення прав і
законних інтересів спадкоємців
переселеної родини. Оскільки на
підставі недійсного договору
державними органами було протиправно
видано ряд незаконних інших
правовстановлюючих документів, що і
призвело до порушення прав і законних
інтересів спадкоємців переселеної
родини протягом тривалого часу з 1963р.
до 2014р.

Рішення суду від 15.11.2012р., підписане
суддею та скріплений печаткою суду,
вступило в законну силу, обов»язкове до
виконання, а тому підстави для відмови
у відкритті виконавчого провадження
відсутні.

Постанова від 18.08.2014р. ВП № 44677719 видана
державним виконавцем Дубиком Ю.Я.
заступником начальника відділу
державної виконавчої служби
Бориславського міського управління
юстиції суперечить вимогам ст. 19, 41, 55, 124
Конституції України та порушує права
та законні інтереси в Україні. З
порушенням процесуальних та
матеріальних норм та процесуальних
термінів. Постанова винесене 18.08.2014р., а
скерована 05.11.2014р. (штамп на конверті)
Отримала постанову 07.11.2014р.

Відповідно до вимог Закону України "Про
державну виконавчу службу", до частини
другої статті 4 цього Закону державний
виконавець є представником влади і
здійснює примусове виконання судових
рішень, постановлених іменем України,
та рішень інших органів (посадових
осіб), виконання яких покладено на
державну виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

Згідно ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень тау спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Ст.41 Конституція України право
приватної власності надувається в
порядку, визначеному законом. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
права власності. Право приватної
власності є непорушним.

Відповідно до частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов 'язковими до виконання на всій
території України.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов 'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Отже, виконання судових рішень у
цивільних справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного
захисту сторін виконавчого
провадження при проведенні виконавчих
дій є судовий контроль за виконанням
судових рішень у цивільних справах,
який передбачає, зокрема, можливість
здійснення певних процесуальних дій у
виконавчому провадженні лише з дозволу
суду, а також обов 'язок суду розглянути
скарги на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби й позови, що
виникають із відносин щодо примусового
виконання судових рішень.

У відкритті провадження у цивільній
справі за скаргою ОСОБА_1 (Оршак)
Іванівни на протиправні дії державного
виконавця Бориславського міського
управління юстиції Львівської області
– слід відмовити, оскільки вказану
скаргу не належить розглядати в
порядку цивільного судочинства.

Згідно вимог ч.1 ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Із скарги та доданих до неї документів
встановлено, що скаржник ОСОБА_1 (Оршак)
Іванівна не є стороною виконавчого
провадження.

Частиною четвертою ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження"
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

З врахуванням
наведеного та

керуючись ч.1 ст.383, п.1 ч.2 ст.122 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті
провадження у цивільній справі за
скаргою ОСОБА_1 (Оршак) Іванівни на
протиправні дії державного виконавця
Бориславського міського управління
юстиції Львівської області.

Ухвалу про відмову у
відкритті провадження у справі
надіслати скаржнику ОСОБА_1 (Оршак)
Іванівні разом із скаргою та всіма
доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу
може бути подана апеляційному суду
Львівської області через
Бориславський міський суд Львівської
області протягом п»яти днів з дня
отримання копії даної ухвали.

Суддя: