Справа № 341/1148/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2713/2014
Головуючий у 1 інстанції Максимчин Ю.Д.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого: Меленко О.Є.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.

з участю: апелянта ОСОБА_2, його
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
голови Більшівецької селищної ради про
неправомірність надання права на
переміщення і закриття прохідної
доріжки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Галицького районного суду
від 17 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Галицького районного суду від
17 листопада 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 до голови Більшівецької
селищної ради про неправомірність
надання права на переміщення і
закриття прохідної доріжки -
відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неповне з'ясування судом обставин
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального і процесуального права.

Зазначає, що проживає в квартирі
АДРЕСА_1 Галицького району
Івано-Франківської області. З часу його
вселення і до 2011 року, до вказаного
будинку вела пішохідна доріжка, яка
комісією селищної ради на основі
неправомірної заяви жильців будинку
була перенесена в інше місце. Такі дії
відповідача, на думку апелянта є
неправомірними, оскільки прилегла до
будинку територія селищній раді на
передавалась.

Також ОСОБА_2 вважає, що пішохідна
доріжка була перенесена селищною радою
з ініціативи іншої мешканки будинку -
ОСОБА_4 через особисті неприязні
відносини з ним.

З цих підстав рішення суду першої
інстанції, апелянт просив скасувати, та
ухвалити нове рішення, яким його позов
задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник вимоги підтримали з тих же
мотивів, що зазначені в апеляційній
скарзі, просили про її задоволення.

Голова Більшівецької селищної ради,
будучи належно повідомленими про
розгляд справи, в судове засідання не
з'явився.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2 та його представника,
дослідивши письмові матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення частково, виходячи з
наступного.

За змістом ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Виходячи з ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

З матеріалів справи, зокрема позовної
заяви, вбачається, що підставою
звернення ОСОБА_2 до суду було прийняте
на сесії Більшівецької селищної ради
від 15.04.2011 року рішення про надання
ОСОБА_4 права на перенесення прохідної
доріжки, якому передував акт комісії
про перевірку території подвір'я від
15.04.2011 року, складений за участю
селищного голови ОСОБА_5. Саме дії
сільського голови, як і рішення сесії
Більшівцівської сільської ради від
15.04.2011 року «Про затвердження акту
комісії…» позивач просив визнати
неправомірними, про що зазначено у
позовній заяві.

Як пояснив в суді апеляційної
інстанції сам ОСОБА_2, позовних вимог
він не змінював, а звертаючись до суду з
даним позовом не вказував в порядку
якого судочинства слід розглядати
спір.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо:
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно п.1 ч.2 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 визначено
відповідачем голову Більшівецької
селищної ради, а спір стосується дій та
рішень Більшівецької селищної ради та
її голови ОСОБА_5, саме як суб'єкта
владних повноважень, то спір повинен
був вирішуватись в порядку
адміністративного, а не цивільного
судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження в справі з підстав,
передбачених ст. 205 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.1 ст.205 ЦПК України
передбачено, що суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Враховуючи те, що даний спір не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства, ухвалене судом першої
інстанції рішення слід скасувати, а
провадження в справі закрити.

Керуючись ст.ст.205, 307, 310, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія судів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Галицького районного суду від
17 листопада 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до голови Більшівецької селищної ради
про неправомірність надання права на
переміщення і закриття прохідної
доріжки - закрити.

Ухвала набирає чинності з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: В.А. Девляшевський

А.Ю. Малєєв