Справа № 2-293/10 Головуючий у І
інстанції Кравченко Л.М.Провадження №
22-ц/780/6699/14 Доповідач у 2 інстанції
Журба С.О.Категорія 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Даценко
Л.М., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Химинець
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, товариства з
обмеженою відповідальністю „Продекс"
про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вказаною позовною заявою, яку
мотивував наступним:

20 січня 2005 року між ним та ОСОБА_4 було
укладено договір позики, відповідно до
якого він передав ОСОБА_4 грошові кошти
у розмірі 60000 (шістдесят тисяч) доларів
США, які він зобов'язався повернути
протягом двох років (в березні 2007 року),
що підтверджується відповідною
розпискою. Оскільки ОСОБА_4 умов
договору позики не виконав, він
звернувся до суду за захистом своїх
прав. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
Ухвалою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 05 березня 2010 року залучено до
участі у справі в якості
правонаступника після померлого
ОСОБА_4 його дружину ОСОБА_2.

З урахуванням уточнень позовних вимог
позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2
борг з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення в сумі 723 567,00
грн. та три відсотки річних від
простроченої суми в розмірі 37 242,00 грн.,
а всього - 760 809,00 грн.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 жовтня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу в
розмірі 479 700,00 грн., витрати на сплату
судового збору в сумі 1700,00 грн., витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 120,00 грн., а
всього 481 520,00 грн. В іншій частині
позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, представник ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, неповноту та
неправильність встановлення обставин,
що мають значення для її вирішення,
просив рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі. Обґрунтував скаргу
тим, що судом незаконно були частково
задоволені позовні вимоги, оскільки не
було взято до уваги ту обставину, що у
відповідності до укладеного між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 договору, у випадку
невиконання боржником прийнятого на
себе зобов'язання до ОСОБА_3 в рахунок
погашення боргу переходить належна
ОСОБА_4 частка у статутному капіталі
ТОВ „Продекс" у розмірі 50%, що становить
75000,00 грн. При цьому зобов'язання
вважається виконаним. Також в якості
іншої підстави для задоволення
апеляційної скарги апелянт посилався
на положення ст.1282 ЦК України, згідно
яких на спадкоємців покладається
обов'язок задовольнити вимоги
кредиторів повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Оскільки на даний час за зобов'язаннями
померлого з відповідача як його
спадкоємця стягнуто заборгованість у
розмірі, що перевищує вартість
спадщини, вважає висновки суду такими,
що не ґрунтуються на положеннях закону.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. В той же час
оскаржуване рішення не відповідає
зазначеним вимогам.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
згідно боргової розписки 20.01.2005 р.
позивач надав, а ОСОБА_4 отримав в борг
грошові кошти у розмірі 60000 доларів США
в гривневому еквіваленті на два роки з
виплатою 1% в місяць на залишкову суму
боргу з виплатою 2000,00 доларів США
щомісячно до 01.03.2006 р., а решту - рівними
частинами до 01.03.2007 р. Договір позики
набирає сили з моменту державної
реєстрації в новій редакції статутного
фонду ТОВ «Продекс» з виділенням
ОСОБА_4 50% частки даного фонду.

01.02.2005р. державним реєстратором
проведено державну реєстрацію статуту
ТОВ «Продекс» у новій редакції, за яким
ОСОБА_4 як засновник товариства бере
участь у формуванні статутного фонду
за рахунок внесків у розмірі 50%, що
становить 75000,00 грн. і дорівнює 50%
голосів у загальних зборах учасників.
Тобто з 01.02.2005 р. договір позики вступив
в силу і підлягав виконанню. В той же
час взяті на себе зобов'язання ОСОБА_4
не виконав, борг не повернув. 18.06.2008 р.
ОСОБА_4 помер. З врахуванням
викладеного суд першої інстанції
прийшов до висновку про те, що отримані
ОСОБА_4 від позивача кошти підлягають
стягненню на користь останнього із
спадкоємця боржника, а саме з
відповідача. В той же час з наведеними
висновками суду першої інстанції
колегія суддів Апеляційного суду
Київської області погодитися не може.

Як вбачається з наданих до суду двох
свідоцтв про право на спадщину від 19
лютого 2009 року з витягами про їх
реєстрацію у спадковому реєстрі, а
також витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно від 05.01.2009 року
успадковане відповідачем після смерті
ОСОБА_4 майно складається з житлового
будинку із спорудами вартістю 616 048,00
грн., земельної ділянки вартістю 5501,89
грн. та двох грошових банківських
вкладів вартістю 0,01 грн. кожен.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип
змагальності сторін в цивільному
процесі, який полягає в тому, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, прямо встановлених Законом.
Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях. За
таких умов суд може приймати та
покладати в основу рішення по справі
лише ті обставини, які були доведені
сторонами.

Наявності іншого майна, що увійшло до
спадкової маси після ОСОБА_4, в ході
розгляду справи доведено не було. Таким
чином (оскільки іншого доведено не
було) колегія суддів приймає, що
загальна вартість успадкованого
відповідачем майна складає 621549,91 грн.

У відповідності до положень ст. 1282 ЦК
України спадкоємці зобов'язані
задовольнити вимоги кредитора
повністю, але в межах вартості майна,
одержаного у спадщину.

30 липня 2010 року рішенням Оболонського
районного суду м. Києва з ОСОБА_2 на
користь ПАТ „ОТП Банк" стягнуто 1 252
151,70 грн. в якості виконання зобов'язань
ОСОБА_4, а саме погашення отриманого
останнім кредиту. На даний час рішення
суду частково виконане. За таких умов,
із врахуванням обставин справи та
положень ст. 1282 ЦК України, зважаючи на
те, що вимоги позивача виходять за межі
вартості успадкованого відповідачем
майна, колегія суддів приходить до
висновку, що відповідальність
спадкоємця за зобов'язаннями померлого
на даний час вичерпана, відтак вимоги
позивача не підлягають до задоволення.
В той же час суд першої інстанції на
вказані обставини увагу не звернув.

Згідно до ст. 309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

За результатами розгляду справи
колегія суддів приходить до висновку,
що вказані порушення призвели до
неправильного вирішення судом першої
інстанції справи, а тому його рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 09 жовтня 2014 року скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позову про стягнення грошових коштів
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: