АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/5151/14-ц 22-ц/774/2100/К/14
Справа № 212/515/14
Провадження 22-ц/774/2100/К/14
інстанції Водоп*янов С.М.
Категорія № 26 (4)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Михайлів Л.В.,
Зубакової В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника відповідача
Літовченко Тетяни Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_3, який діє за довіреністю
в інтересах ОСОБА_4 на рішення
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 04 вересня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди, у
зв'язку зі смертю працівника внаслідок
професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
(ПАТ «Криворізький залізорудний
комбінат») та просила суд стягнути з
відповідача на її користь у
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю чоловіка у зв'язку з
професійним захворюванням, 220000 грн.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Кривого Рогу від 04 вересня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі
представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що,
відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_4 з тих підстав, що нею не
доведено, що вона, як дружина померлого
ОСОБА_5, на день його смерті проживала з
ним однією сім*єю, суд першої інстанції
не взяв до уваги, що ці обставини
необхідно доводити лише у тому разі,
коли позов заявлено особою, яка
обґрунтовує свої вимоги проживанням
однією сім*єю з померлим, а не є його
дружиною.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач просить її відхилити, а
рішення суду, як законне та
обгрунтоване, на його думку, залишити
без змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не
оспорюється, що в період з жовтня 1967
року по травень 1997 року чоловік
позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5, працював на
шахті «ім. Гвардійська» ПО
«Кривбасруда» (на теперішній час
Публічне акціонерне товариство
«Криворізький залізорудний комбінат)
електрослюсарем та бурильником.

У зв'язку з тривалою працею в умовах
впливу шкідливих факторів у чоловіка
позивача ОСОБА_5 викликло захворювання
- пиловий бронхіт 1 ст. з
бронхосистичним синдромом, емфізема
легенів 1 ступеню, яке за результатами
розслідування було визнано
професійним захворюванням.

Відповідно до Акту розслідування
професійного захворювання від 26.01.1996
року причиною виникнення професійного
захворювання у чоловіка позивача було
визнано його роботу протягом 18 років 5
місяців в умовах тривалого впливу
шкідливих факторів, зокрема пилу та
шуму, рівень яких перевищував гранично
- допустиму концентрацію.

Актом розслідування професійного
захворювання встановлено, що за період
роботи чоловіка позивача ОСОБА_5
керівництво відповідача не виконувало
вимоги в частині створення на робочих
місцях належних, безпечних і здорових
умов праці відповідно до вимог
нормативних актів з охорони праці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік позивача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер.

Висновком експертної комісії
Комунального закладу «Обласний центр
медичної соціальної експертизи»
головного управління охорони здоров'я
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації № 19 від 10.04.2009 року
встановлено причинний зв'язок смерті
чоловіка позивача ОСОБА_5 зі
встановленим йому за життя професійним
захворюванням, що підтверджується
довідкою серії ДНА-03 № 000264 від 10.04.2009
року.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4
посилалася на те, що смертю її чоловіка
ОСОБА_5 внаслідок професійного
захворювання їй завдано моральної
шкоди.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів того, що на
момент смерті її чоловіка ОСОБА_5 вона
проживала разом з ним, що дає їй право
на відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів не може погодитися з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
відшкодування моральної шкоди є
способом захисту цивільних прав та
інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч. 2
цієї статті.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України
встановлює загальне правило,
відповідно до якого відповідальність
за заподіяння моральної шкоди настає
за наявності загальної підстави -
наявності моральної (немайнової) шкоди,
а також за наявності всіх основних умов
відповідальності, а саме:
неправомірної поведінки, причинного
зв'язку та вини заподіювача.

Частиною 2 статті 1168 ЦК України
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Право кожного на належні, безпечні і
здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43
Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України
«Про охорону праці», роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці. Роботодавець
несе безпосередню відповідальність за
порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що
забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника
або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми
закону, вбачається, що право на
відшкодування моральної шкоди
чоловікові, дружині, батькам, дітям, а
також особам, які проживали з померлим
однією сім*єю виникає у разі, якщо
встановлено причинний зв'язок між
смертю фізичної особи та ушкодженням
здоров*я на виробництві.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно свідоцтва про одруження позивач
ОСОБА_4 з 17.02.1965 року перебувала у шлюбі
з ОСОБА_5 (а.с.12).

У період з жовтня 1967 року по травень 1997
року чоловік позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5,
працював на шахті «ім. Гвардійська» ПО
«Кривбасруда» (на теперішній час
Публічне акціонерне товариство
«Криворізький залізорудний комбінат)
електрослюсарем та бурильником.

У зв'язку з тривалою працею в умовах
впливу шкідливих факторів у чоловіка
позивача ОСОБА_5 викликло захворювання
- пиловий бронхіт 1 ст. з
бронхосистичним синдромом, емфізема
легенів 1 ступеню, яке за результатами
розслідування було визнано
професійним захворюванням.

Відповідно до Акту розслідування
професійного захворювання від 26.01.1996
року причиною виникнення професійного
захворювання у чоловіка позивача було
визнано його роботу протягом 18 років 5
місяців в умовах тривалого впливу
шкідливих факторів, зокрема, пилу та
шуму, рівень яких перевищував гранично
- допустиму концентрацію.

Актом розслідування професійного
захворювання встановлено, що за період
роботи чоловіка позивача ОСОБА_5
керівництво відповідача не виконувало
вимоги в частині створення на робочих
місцях належних, безпечних і здорових
умов праці відповідно до вимог
нормативних актів з охорони праці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік позивача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 помер.

Висновком експертної комісії
Комунального закладу «Обласний центр
медичної соціальної експертизи»
головного управління охорони здоров'я
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації № 19 від 10.04.2009 року
встановлено причинний зв'язок смерті
чоловіка позивача ОСОБА_5 зі
встановленим йому за життя професійним
захворюванням, що підтверджується
довідкою серії ДНА-03 № 000264 від 10.04.2009
року.

У зв'язку зі смертю чоловіка позивачу
ОСОБА_4 спричинено моральну шкоду, яка
полягає у тому, що вона втратила рідну
людину, тому постійно перебуває у
напруженому психічному стані, адже
думки про смерть чоловіка не залишають
її навіть до теперішнього часу. Смерть
чоловіка змусила позивача корінним
чином змінити своє життя, адже станом
на теперішній час вона змушена
самостійно заробляти собі на життя,
самостійно облаштовувати свій побут,
на що вона витрачає весь свій час, якій
раніше використовувала на власні
справи. Отже, смерть чоловіка позивача
ОСОБА_4, ОСОБА_5, вимагає від неї
додаткових зусиль на організацію свого
життя.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що за наявності доказів
причинно-наслідкового зв'язку між
смертю чоловіка позивача ОСОБА_5 та
встановленням йому професійного
захворювання, висновок суду першої
інстанції про відсутність правових
підстав для задоволення позову ОСОБА_4
є помилковим.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає за необхідне рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 про стягнення з ПАТ
«Кривбасзалізорудком» моральної
шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди
колегія суддів враховує глибину
фізичних і душевних страждань
позивача, те, що ці страждання у неї
довічні, ступінь вини відповідача у
встановленні померлому ОСОБА_5
професійного захворювання та
наявності причинно-наслідкового
зв'язку між професійним захворюванням
та смертю ОСОБА_5, а також виходить з
засад розумності, виваженості та
справедливості, що узгоджується з
роз"ясненнями, що містяться у п. 9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" від 31 березня 1995
року № 4, де вказано, що розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
ОСОБА_3, який діє за довіреністю в
інтересах ОСОБА_4 задовольнити
частковго, рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про стягнення з
ПАТ «Кривбасзалізорудком» на користь
ОСОБА_4 моральної шкоди у зв'язку зі
смертю її чоловіка внаслідок
професійного захворювання у сумі 30000
грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір у сумі 243,60
грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє за
довіреністю в інтересах ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 04 вересня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди у
зв'язку зі смертю працівника внаслідок
професійного захворювання
задовольнити частково

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» на користь ОСОБА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
моральну шкоду у сумі 30000 (тридцять
тисяч) грн.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний
комбінат» на користь держави судовий
збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60
коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: