Справа № 1304/2-1544/11
Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький
Провадження № 22-ц/783/6131/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шумська
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючий суддя:
Шумська Н.Л.

судді:
Струс Л.Б., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі:
представники ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» на
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 11 грудня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Відкритого
акціонерного товариства «Райфайзен
Банк Аваль», ОСОБА_7, треті особи -
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Відділ державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання виконавчого
напису нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому просила визнати виконавчий напис
№1000, вчинений приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 про звернення стягнення
на квартиру АДРЕСА_1 таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 11 грудня 2013 року позов
ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного
товариства «Райфайзен Банк Аваль»,
ОСОБА_7, треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Відділ державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню задоволено;
визнано виконавчий напис №1000, вчинений
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
про звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1 таким, що не підлягає
виконанню; стягнуто солідарно з
Відкритого акціонерного товариства
«Райфайзен Банк Аваль», ОСОБА_7 на
користь ОСОБА_5 судові витрати по
справі в розмірі 45 гривень 50 копійок.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 13 березня 2014 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» відхилено; рішення
Галицького районного суду м. Львова від
11 грудня 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 20 серпня 2014 року
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задоволено частково;
ухвалу Апеляційного суду Львівської
області від 13 березня 2014 року
скасовано, а справу направлено на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 11 грудня 2013 року оскаржено
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». В
апеляційній скарзі покликається на
його незаконність та
необґрунтованість, на порушення норм
матеріального та процесуального права,
на неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи та на
невідповідність висновків обставинам
справи. Зокрема зазначає, що ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» були надані
нотаріусу всі необхідні документи для
вчинення виконавчого напису
відповідно до вимог законодавства, а
доказів, які б свідчили, що на момент
вчинення виконавчого напису боржник не
мав заборгованості перед Банком або ж
її розмір був іншим, позивачем не
надано. Вказує, що збільшення суми
заборгованості боржника у виконавчому
написі, визначеної станом на 22.05.2009р.
відносно заборгованості, визначеної
вимогою про усунення порушень станом
на 30.03.2009р., зумовлене нарахуванням
процентів за користування кредитними
коштами та пені і передбачене ч. 1 ст. 7
Закону України «Про іпотеку» та п. 283
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 03.03.2004 р. N20/5,
відповідно до яких визначення у
спірному виконавчому написі
заборгованості станом на дату
звернення Банку до приватного
нотаріуса із заявою про вчинення
виконавчого напису є правомірним.
Просить рішення Галицького районного
суду м. Львова від 11 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовлено повністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, перевіривши
відповідно до ст. 303 ЦПК України
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, з врахуванням
обов'язкових тлумачень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ в ухвалі від 20.08.2014 року, колегія
суддів вбачає підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 09.06.2006 року між
Акціонерним поштово-пенсійним банком
«Аваль», правонаступником якого є ВАТ
«Райфайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8,
ОСОБА_5 укладено договір іпотеки в
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором №014/08-5/12901-СК,
укладеним між Банком та ОСОБА_8,
предметом якого є квартира АДРЕСА_1
(а.с.7-9).

За зверненням Банку 25.05.2009 року
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
вчинено оспорюваний виконавчий напис,
зареєстрований в реєстрі за №1000, про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- квартиру АДРЕСА_1, яка належить
позивачу ОСОБА_5 на праві власності (а.с.
11).

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про
нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах
між підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного
року.

Згідно із ч. 2 п. 284 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусом України», затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
№ 20/5 від 03.03.2004 року, нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
розміру сум, що підлягають стягненню за
виконавчим написом і не потребують
додаткового доказування у випадках,
якщо подані для вчинення виконавчого
напису документи передбачені
«Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості
провадиться у безспірному
порядку», затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 4 п. 283 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», вчинення
виконавчого напису в разі порушення
основного зобов'язання та (або) умов
іпотечного договору здійснюється
нотаріусом після спливу тридцяти днів
з моменту одержання іпотекодавцем та
боржником, якщо він є відмінним від
іпотекодавця, письмової вимоги про
усунення порушень.

За змістом п.284 вказаної Інструкції та
ст.87 Закону України «Про нотаріат»,
заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення заборгованості
проводиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, а дії нотаріуса при
вчиненні виконавчого напису мають бути
спрямовані на перевірку безспірності
заборгованості.

Відповідно до п. 1 Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від 29
червня 1999 року №1172, для одержання
виконавчого напису подаються: а)
оригінал нотаріально посвідченої
угоди, що передбачає сплату грошових
сум, передачу або повернення майна, а
також право звернення стягнення на
заставлене майно; б) документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Таким чином, з системного аналізу
вказаних вище норм законодавства
вбачається, що безспірність документу,
відповідно до якого вчиняється
виконавчий напис, перевіряється
наступним чином: боржник повинен бути
повідомлений не менш, ніж за 30 днів до
вчинення виконавчого напису про
порушення кредитних зобов'язань та
ліквідувати допущені порушення чи
оскаржити виставлену вимогу у судовому
порядку або виставити заперечення
кредитору. Якщо жодна із цих дій не
виконана, заборгованість вважається
безспірною.

Матеріалами справи підтверджується, що
ВАТ «Райфайзен Банк Аваль» 30.03.2009 року
направляв ОСОБА_5 вимогу-повідомлення
про порушення забезпеченого іпотекою
зобов'язання за кредитним договором та
необхідність погашення заборгованості
на суму 43 969,28 доларів США (а.с.43), яке
отримано 21.04.2009 року особою, зазначеною
як «Ольшанський» (а.с.44, 248). Таким чином,
Банком дотримано процедуру
повідомлення боржника, що передує
вчиненню нотаріального напису.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду
про залишення без змін рішення суду
першої інстанції про задоволення
позову та визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню,
касаційний суд в ухвалі від 20.08.2014року
зауважує, що нотаріус при вчиненні
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки не
встановлює права та обов»язки
учасників правовідносин, а лише
перевіряє наявність документів з
врахуванням положень Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України та Переліку
документів, за якими стягнення
заборгованості проводиться у
безспірному порядку, за якими
стягнення заборгованості проводиться
у безспірному порядку, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України.

Відтак, судом першої інстанції
неправильно зроблено висновок про те,
що відсутні були підстави для вчинення
виконавчого напису, оскільки нотаріусу
було подано необхідний перелік
документів, відповідно до
затвердженого КМУ Переліку, зокрема
оригінал нотаріально посвідченої
угоди, документи, що підтверджують
безспірність заборгованості та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції помилково
виходив з того, що нотаріус, вчиняючи
виконавчий напис, не переконався
належним чином у безспірності розміру
сум, що підлягають стягненню за
виконавчим написом, оскільки
виконавчий напис вчинено на більшу
суму заборгованості, ніж ту, що
зазначалась у письмовій вимозі ОСОБА_5,
оскільки правовими нормами зобов'язано
нотаріуса перевіряти наявність
безспірної заборгованості за
договором, а не давати оцінку розміру
нарахованої заборгованості.

Крім того, направлення боржнику вимоги
про погашення заборгованості чи
дострокове виконання зобов»язання
повністю не припиняє правовідношення
сторін, дія договору продовжується, що
тягне нарахування відсотків та
штрафних санкцій, та відповідно, зміну
суми боргу у разі невиконання чи
прострочення зобов'язання.

Відтак, колегія суддів погоджується з
доводами апеляційної скарги про
порушення норм матеріального права, що
полягає у помилковому тлумаченні
правових норм, а також про
невідповідність висновків суду
обставинам справи, що є самостійними
підставами скасування рішення суду.

На підставі п.3,4ч.1ст.309 ЦПК, колегія
суддів скасовує рішення суду першої
інстанції, ухвалює нове про відмову у
позові повністю, оскільки позивач не
довів ті обставини, на які він
покликався як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ч.1ст. 309, ч.2
ст. 314, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 11 грудня 2013 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у позові
ОСОБА_5 до Відкритого акціонерного
товариства «Райфайзен Банк Аваль»,
ОСОБА_7, треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_9,
Відділ державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню відмовити
повністю.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення й
може бути оскаржене протягом 20-ти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Н.Л. Шумська

Судді:
Л.Б. Струс

М.М. Шандра