Справа № 352/1864/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2196/2014
Головуючий у 1 інстанції Струтинський
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів:
Горблянського Я.Д., Соколовського В.М.,

секретаря: Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, за
апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Тисменицького районного
суду від 16 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

20 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулася в
суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення
розміру аліментів на утримання
неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
рішенням Івано-Франківського міського
суду від 21.09.2005 року ухвалено стягувати
з відповідача на її користь аліменти на
утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі по 45 грн.
на кожну дитину щомісячно.

Посилаючись на те, що визначений розмір
аліментів є недостатнім для
задоволення потреб дітей, які постійно
зростають, змінився прожитковий
мінімум для дітей відповідного віку та
на даний час її матеріальний стан
погіршився, просила позов
задовольнити, збільшити розмір
стягуваних аліментів та стягувати з
відповідача аліменти в розмірі по
1 200 грн. на кожну дитину щомісячно і
до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Тисменицького районного суду
від 16 вересня 2014 року позов задоволено
частково та ухвалено стягувати з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 600 грн. на кожну дитину
щомісячно, починаючи з 20.08.2014 року та до
досягнення дітьми повноліття. Стягнуто
з ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. судового збору в
дохід держави.

Відкликано з ДВС в Городенківському
районі виконавчий лист №2-8339 від 21.09.2005
року.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць звернено до негайного
виконання.

В апеляційній скарзі на дане рішення
ОСОБА_3 посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Зазначає, на даний час він роботою не
забезпечений, не має постійного
заробітку та не може сплачувати
визначений судом розмір аліментів на
утримання дітей, чого суд першої
інстанції не врахував. Крім того,
заборгованості по сплаті аліментів у
нього немає.

У зв'язку з викладеним, просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягувати з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 аліменти в розмірі по 400 грн. на
кожну дитину.

ОСОБА_2 у поданій нею апеляційній
скарзі на рішення, в частині стягнення
з ОСОБА_3 на її користь аліментів на
утримання неповнолітніх дітей в
розмірі 600 грн. на кожну дитину
щомісячно, посилається на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Суд не взяв до уваги, що кожного місяця
на утримання однієї дитини вона
витрачає від 2 500 грн. до 3 000 грн. і,
встановленого Законом України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»,
прожиткового мінімуму для дитини віком
від 6 до 18 років - 1286 грн. не вистачає для
нормального фізичного та духовного
розвитку дітей, оскільки інфляційні
процеси в країні систематично виходять
за межі прогнозованого рівня інфляції,
що має наслідком зростання цін на
найнеобхідніші продукти харчування та
речі.

ОСОБА_3 отримує неофіційний дохід, так
як на обліку в центрі зайнятості не
перебуває, не сплачує податок та єдиний
соціальний внесок.

Посилаючись на наведене, просила
змінити рішення в частині розміру
аліментів, які повинні стягуватися з
відповідача та стягувати з ОСОБА_3 на її
користь аліменти в розмірі 1200 грн.
щомісячно на кожну дитину.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 свою
апеляційну скаргу підтримав, а
апеляційну скаргу ОСОБА_3 заперечив.

ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 свою
апеляційну скаргу підтримали, а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечили.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши письмові матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку про часткове задоволення
апеляційних скарг з наступних підстав.

Встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
батьками сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 21 вересня 2005 року стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
твердому грошовому розмірі по 45 грн. на
кожну дитину щомісячно.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 30 січня 2006 року виправлено
описку, допущену в резолютивній
частині рішення Івано-Франківського
міського суду від 21 вересня 2005 року
щодо розміру стягуваних аліментів,
замість «стягувати 90 грн. щомісячно на
двох дітей» виправлено на «стягувати
по 90 грн. на кожну дитину щомісячно».

Відповідно до ст.192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Право визначення підстав і предмета
позову належить позивачеві (ст. ст. 3, 10,
31 ЦПК України).

Звертаючись до суду з позовом про
збільшення розміру аліментів, ОСОБА_2
просила змінити розмір аліментів з тих
підстав, що на даний час її
матеріальний стан погіршився і
визначений розмір аліментів є
недостатнім для задоволення потреб
дітей, які постійно зростають, крім
того, змінився прожитковий мінімум для
дітей відповідного віку.

Як пояснив в засіданні апеляційного
суду представник ОСОБА_2, позивачка з
2007 року по 2013 рік перебувала на
роботі за кордоном, на даний час
повернулася в Україну, не працює, а тому
коштів на утримання неповнолітніх
дітей не вистачає.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Враховуючи, що змінився матеріальний
стан позивачки, вона не працює, коштів,
які виплачує відповідач на утримання
дітей, недостатньо, суд першої
інстанції в врахуванням вимог ч. 1 ст. 182
СК України прийшов до правильного
висновку про наявність правових
підстав для збільшення розміру
аліментів та стягнення їх у розмірі по
600 грн. щомісячно на кожну дитину.

Доводи позивачки про те, що визначений
судом розмір аліментів є недостатнім,
тому що змінився прожитковий мінімум
для дітей відповідного віку і
інфляційні процеси в державі мають
наслідком зростання цін не
заслуговують на увагу, оскільки розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК
України, а сама лише зміна законодавчо
встановленого мінімального розміру
аліментів не є підставою для зміни
розміру стягуваних аліментів.

Посилання на те, що ОСОБА_3 отримує
неофіційний дохід належними доказами
не підтверджено.

Не заслуговують на увагу і доводи
відповідача про те, що він не працює, а
тому немає можливості надавати
аліменти в збільшеному розмірі,
оскільки відповідач будучи особою
працездатного віку спроможний
сплачувати аліменти у визначеному
розмірі.

Рішення суду в цій частині ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Разом з тим, суд першої інстанції
присуджуючи стягнення аліментів у
збільшеному розмірі, починаючи з 20
серпня 2014 року, тобто з дня подачі
позову, що передбачено ч. 1 ст. 191
СК України, яка визначає присудження
аліментів, не врахував, що зміна їх
розміру регулюється положеннями ст. 192
СК України, і аліменти у новому розмірі
повинні сплачуватися з дня набрання
рішенням законної сили.

У зв'язку з цим, рішення суду першої
інстанції в частині присудження
аліментів у збільшеному розмірі,
починаючи з 20 серпня 2014 року слід
змінити та стягнути аліменти у новому
розмірі з дня набрання рішенням
законної сили.

Оскільки аліменти у зміненому розмірі
стягуються з дня набрання чинності
рішенням суду, відсутні підстави і для
звернення стягнення рішення суду в
межах суми платежу за один місяць до
негайного виконання, а тому рішення
суду в цій частині підлягає до
скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Тисменицького районного суду
від 16 вересня 2014 року в частині
присудження аліментів у збільшеному
розмірі, починаючи з 20 серпня 2014 року
змінити та стягувати аліменти у новому
розмірі з дня набранням рішенням
законної сили.

Рішення в частині звернення стягнення
аліментів у межах суми платежу до
негайного виконання за один місяць
скасувати.

В решті рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
Я.Д. Горблянський

В.М. Соколовський