Справа № 369/7363/13 Головуючий у І
інстанції Дубас Т. В. Провадження №
22-ц/780/7072/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 47
УХВАЛА

Іменем України

22 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Воробйової Н.С., Верланова
С.М.,при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Києво - Святошинського
районного суду Київської області від 05
листопада 2014 року за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, третя особа: Орган опіки та
піклування Петропавлівсько -
Борщагівської сільської ради, що діє в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа:
Орган опіки та піклування
Петропавлівсько - Борщагівської
сільської ради, що діє в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7 про
встановлення факту спільного
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання права
власності, мотивуючи свої вимоги тим,
що вона з ОСОБА_8 відповідачки
проживали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з 2002 по день його смерті, що
сталася ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому посилалася на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син,
батьком якого на підставі спільної
заяви від 08 липня 2009 року є ОСОБА_8 Увесь
цей час вони вели спільне господарство.

ОСОБА_8 протягом їх спільного життя
займався вантажоперевезеннями
будівельних матеріалів, а в 2008 році
заснував підприємство ТОВ
«Будспецтехніка», засновником і
директором якого був до смерті.

Вважає, що оскільки покійний проживав з
нею однією сім'єю, вів з нею спільне
господарство, мав спільний бюджет, то
вказане майно набуто ними спільно і є
їх спільною сумісною власністю.

Уточнюючи та збільшуючи позовні
вимоги, остаточно просила встановити
факт проживання однією сім'є ОСОБА_8 із
ОСОБА_5 в період з 2002 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати право власності
на ? частку спільного майна подружжя, та
виділити їй в натурі транспортні
засоби на загальну суму 779 076,91 грн.:
транспортний засіб марки «КАМАЗ», 2008
року випуску, модель 65116-020 (сідловий
тягач-Е), державний номер НОМЕР_1, що
належав ОСОБА_8 на підставі свідоцтва
про реєстрації НОМЕР_29, вартістю 179 012,35
грн.; транспортний засіб марки «КАМАЗ»,
2008 року випуску, модель 65115-018 (вантажний
самоскид-С), державний номер НОМЕР_2, що
належав ОСОБА_8 на підставі свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_28, вартістю 178 828,19
грн.; транспортний засіб марки «ВАЗ», 2010
року випуску, модель 210934-20, державний
номер НОМЕР_3, що належав ОСОБА_8 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_27, вартістю 36 223,04 грн.;
транспортний засіб причіп-платформа
марки «KOGEL», модель SNJ 24;
(Н/причіп-платформа - Е), 1994 року випуску,
державний номер НОМЕР_4, о належав
ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про
реєстрацію НОМЕР_26, вартістю 77 247,25 грн.;
транспортний засіб марки «МАЗ», модель
551605 (самоскид-С), 2007 року випуску,
державний номер НОМЕР_5, кузов № НОМЕР_6,
що належав ОСОБА_8 на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_25,
вартістю 264 359,00 грн.; транспортний засіб
марки «КАМАЗ», модель 5320 (вантажний
самоскид-С), 1988 року випуску, державний
номер НОМЕР_23, що належав ОСОБА_8 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_24, вартістю 43407,08 грн., а також
просила визнати грошові кошти на
особових рахунках в банках ПАТ «Приват
Банк», ПАТ «ПроКредит Банк», ПАТ
«УкрСиббанк» на ОСОБА_8 об'єктом права
спільної сумісної власності та визнати
за позивачкою право власності на ?
грошових коштів на особових рахунках
ОСОБА_8 в банках ПАТ «Приват Банк», ПАТ
«ПроКредит Банк», ПАТ «УкрСиббанк».

Рішенням Києво - Святошинського
районного суду Київської області від 05
листопада 2014 року в задоволені
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин справи, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
не було доведено факту спільного
проживання з ОСОБА_8 однією сім'єю, на
час надбання спірного майна.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
згідно листа Києво - Святошинського РЕВ
ДАІ при УДАІ ГУМВС України в Київській
області № 469 від 26.07.2013 р. за ОСОБА_8, 1976
року народження, за час його життя
зареєстровані наступні транспортні
засоби: 27.03.2005 р. зареєстровано
автомобіль марки ЗИЛ 133ГЯ, 1989 року
випуску, державний номер НОМЕР_22,
підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії КГС № 000409 від
04.12.2003 року; 09.12.2005 р. зареєстровано
автомобіль марки КАМАЗ 5511, 1989 року
випуску, державний номер НОМЕР_7,
підстава для реєстрації біржова угода
№ 004643 від 07.12.2005 року; 20.07.2006 р.
зареєстровано автомобіль марки ЗАЗ
110557, 2006 року випуску, державний номер
НОМЕР_8, підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії ЄГП № 044596 від
20.07.2006 року; 22.02.2007 р. зареєстровано
автомобіль марки МАЗ 551605, 2007 року
випуску, державний номер НОМЕР_9,
підстава для реєстрації довідка
рахунок серії ЄГП № 426810 від 22.02.2007 року;
03.02.2006 р. зареєстровано автомобіль
марки ОДАЗ 9370, 1990 року випуску,
державний номер НОМЕР_10, підстава для
реєстрації довідка-рахунок серії КІВ №
097382, від 03.02.2006 року; 21.03.2008 р.
зареєстровано автомобіль марки КАМАЗ
65115-018, 2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_2, підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії ЦБР № 246972 від
21.03.2008 року; 11.08.2008 року зареєстровано
автомобіль марки KOGEL SNJ24, 1994 року
випуску, державний номер НОМЕР_11,
підстава для реєстрації біржова угода
серії УФ № 208050780 від 07.05.2008 року; 06.01.2009
року зареєстровано автомобіль марки
КАМАЗ 65116-020, 2008 року випуску, державний
номер НОМЕР_12, підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії ДДР № 719130 від
18.12.2008 року; 21.07.2010 р. зареєстровано
автомобіль марки КАМАЗ 551, 1989 року
випуску, державний номер НОМЕР_13,
підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії КІМ № 153947 від
20.07.2010 року; 20.08.2010 року зареєстровано
автомобіль марки ВАЗ 210934, 2010 року
випуску, державний номер НОМЕР_21,
підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії КІМ № 236632 від
18.08.2010 року; 18.02.2010 р. зареєстровано
автомобіль марки КАМАЗ 5320, 1988 року
випуску, державний номер НОМЕР_14,
підстава для реєстрації
довідка-рахунок серії КІМ № 3503992 від
28.01.2011 року.

Згідно листа Державної інспекції
сільського господарства в Київській
області вбачається, що за ОСОБА_8
зареєстрована наступна техніка:
екскаватор гусеничний HYDREMA R1100,
державний номер НОМЕР_20, 2001 року
виготовлення на підставі свідоцтва від
12.03.2010 року; екскаватор БОРЕКС-2201,
державний номер НОМЕР_19, 2006 року
виготовлення, на підставі свідоцтва
від 26.10.2006 року; екскаватор колісний ATLAS
1304, державний номер НОМЕР_18, 1994 року
виготовлення, на підставі свідоцтва
від 19.11.2008 року; екскаватор ЕО-2103,
державний номер НОМЕР_17, 2007 року
виготовлення, на підставі свідоцтва
від 05.02.2007 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7, батьками
якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_8, який визнав
себе батьком 08 липня 2009 року, що
підтверджується свідоцтвом серія
НОМЕР_16.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що було
зроблено відповідний актовий запис №
74, та підтверджується свідоцтвом Серія
НОМЕР_15.

Так, в своїх позовних вимогах ОСОБА_5
просить встановити факт її проживання
однією сім'єю з ОСОБА_8 в період з 2002
року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
посилається на те, що вказане майно та
кошти набуті за час їх спільного з
померлим проживання однією сім'єю, та
ведення спільного господарства, а тому
дане майно та кошти належать їм на
праві спільної сумісної власності.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позивачем не доведено у судовому
засіданні наявність між нею і ОСОБА_8
усталених відносин притаманних
подружжю саме в період з січня 2004 року
по ІНФОРМАЦІЯ_1, та не надано доказів
про спільне проживання, ведення
спільного господарства, наявність
спільного бюджету, не надано доказів
своєї участі у набутті спільно з
померлим спірного майна.

Такі висновки суду першої інстанцї
відповідають обставинам справи та
вимогам закону, і судова колегія
погоджується з ними виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки. Сім'я
створюється на підставі шлюбу,
кровного споріднення, усиновлення, а
також на інших підставах, не
заборонених законом і таких, що не
суперечать моральним засадам
суспільства.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Проживання однією сім'єю жінки
та чоловіка без шлюбу не є підставою
для виникнення у них прав та обов'язків
подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу
шлюб є підставою для виникнення прав та
обов'язків подружжя.

Так, статтею ст. 74 СК України
передбачено, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

У п. 20 постанови пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
роз'яснено: під час застосування ст. 74
СК України, яка регулює поділ майна
осіб, що проживають у фактичних шлюбних
відносинах, судам необхідно врахувати,
що правило зазначеної норми
поширюється на випадки, коли чоловік та
жінка не перебувають у будь-якому
іншому шлюбі й між ними склалися
усталені відносини, що притаманні
подружжю.

З урахуванням зазначеного, вирішуючи
спір про поділ майна, необхідно
установити як обсяг спільного нажитого
майна, так і з'ясувати час та джерела
його придбання, а вирішуючи питання про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має
установити факти: спільного проживання
однією сім'єю; спільний побут; взаємні
права та обов'язки (ст. ст. 3, 74 СК
України).

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Виходячи з вищевикладеного місцевий
суд співставивши покази свідків з
іншими доказами у справі і давши їм
належну правову оцінку, прийшов до
правильного висновку про те, що
позивачем не доведено у судовому
засіданні наявність між нею і ОСОБА_8
усталених відносин притаманних
подружжю, а саме спільне проживання,
ведення спільного господарства,
спільний бюджет, існування між ними
взаємних прав та обов»язків.

Що ж стосується доводів апеляційної
скарги, щодо визнання померлим сина
позивачки своїм сином і внесення про це
даних у свідоцтво про його народження у
2009 році та наданих суду фотокарток, то
колегія суддів їх розцінює критично,
оскільки ці обставини не свідчать про
спільне проживання, ведення спільного
господарства, наявність спільного
бюджету та існування між ними взаємних
прав та обов»язків, а доводять лише
факт спілкування позивачки з померлим
та наявність між ними близьких
стосунків.

Крім того, колегія суддів також
критично ставить до показів свідків з
боку позивача, оскільки вони не змогли
достовірно підтвердити суду, що
позивач та померлий дійсно вели
спільне господарство, мали взаємні
права та обов»язки, в період з січня 2004
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали разом,
мали спільний бюджет.

Таким чином, судова колегія вважає, що
докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження суду першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Києво - Святошинського
районного суду Київської області від 05
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С. Воробйова

С.М. Верланов