АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3119/2014
інстанції: Корецький Д.Б.
Доповідач: Майданік В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року листопада місяця 04 дня
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2, діючого в інтересах публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра", на рішення Суворовського
районного суду м.Херсона від 18 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" про захист
прав споживачів, визнання незаконними
дій, дострокове розірвання кредитного
договору, -

В С Т А Н О В И Л А:

27 травня 2013 року ОСОБА_4, діюча в
інтересах ОСОБА_3, звернулась до суду з
позовом, в якому просила: визнати
неправомірними дії ПАТ "Комерційний
банк "Надра" (далі - банк, відповідач, ПАТ
КБ "Надра") щодо неналежного надання
банківських послуг; розірвати
достроково кредитний договір,
укладений 31.07.2006 року між банком та
ОСОБА_3, врахувавши платежі, здійснені
позичальником, як погашення тіла
кредиту; зобов'язати банк перерахувати
всі платежі, здійснені за вказаним
кредитним договором, в рахунок
погашення тіла кредиту; виключити з
Державного реєстру іпотек запис про
державну реєстрацію договору іпотеки
від 31.07.2006 року; покласти на ПАТ КБ
"Надра" судові витрати.

Позов обґрунтований тим, що 31.07.2006
року між ОСОБА_3 та банком укладено
кредитний договір, відповідно до якого
банк зобов'язався надати у кредит
грошові кошти шляхом й на умовах,
визначених договором, в розмірі 66100,00
Євро для придбання нерухомого майна, з
терміном погашення до 31.07.2031 року під 8%
річних. Того ж дня між ними було
укладено договір іпотеки для
забезпечення виконання позичальником
зобов'язань по вказаному кредитному
договору; предметом іпотеки зазначено
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею
36,5кв.м. Вважає, що кредитний договір є
дискримінаційним, не містить
достовірної інформації про банківську
послугу, суперечить ряду норм чинного
законодавства, зокрема, Закону України
"Про захист прав споживачів" щодо
письмового повідомлення про кредитні
умови, щодо детального розпису
загальної вартості кредиту для
споживача. Зазначила, що банк не
дотримався вимог ст.47 Закону України
"Про банки і банківську діяльність"
щодо зміни процентної ставки,
безпідставно нарахував пеню, порушив
порядок черговості погашення вимог за
грошовим зобов'язанням. Вказане слід
вважати істотним порушенням банком
умов кредитного договору, що в силу ч.2
ст.651 ЦК України є підставою для
розірвання договору.

Рішенням Суворовського районного
суду м.Херсона від 18 вересня 2014 року
позов задоволено частково. Суд вирішив
розірвати достроково кредитний
договір від 31.07.2006 року, укладений між
сторонами, врахувавши платежі,
здійснені позичальником, як погашення
тіла кредиту; зобов'язати банк
перерахувати всі платежі, здійснені за
вказаним кредитним договором в рахунок
погашення тіла кредиту. В іншій частині
позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діюча в
інтересах ПАТ КБ "Надра", просить
рішення суду скасувати, а в задоволені
позову відмовити, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права. Зокрема,
зазначила, що суд не врахував, що
судовим рішенням від 15.07.2011 року
стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку
заборгованість за вказаним вище
кредитним договором в сумі 76910,63 Євро,
що еквівалентно 811715,90грн. Вважає, що
судово-економічна експертиза, на яку
посилався суд, та матеріали справи не
містять доказів істотного порушення
банком умов договору, відповідно до
яких договір може бути достроково
розірваним. Також вказала, що суд не
врахував, що ОСОБА_3 під час укладання
кредитного договору добровільно взяв
на себе зобов'язання за кредитним
договором, був належним чином
повідомлений про умови договору, про що
свідчать його підписи та часткове
виконання умов кредитного договору.

Таким чином, рішення суду в частині
відмови в задоволенні позову не
оскаржується.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Задовольняючи позов на підставі Закону
України "Про захист прав споживачів",
ст.ст.215, 203, 230, 514, 651, 652, 1054, 1055 ЦК України,
суд виходив з того, що спірний договір
не містить: посилання на порядок
повідомлення позичальника про суми
заборгованості в разі прострочення
платежів; графіку погашення кредиту;
даних про суми з мінімального платежу,
які саме ідуть на погашення кредиту,
які є відсотками, що позбавляє
можливості позичальника розраховувати
фактичну щомісячну заборгованість по
кредиту та відсотках. Також суд виходив
з відсутності доказів, що
підтверджували б повідомлення
позичальника про сукупну вартість
кредиту, вартості послуг з оформлення
кредиту.

Однак до таких висновків суд дійшов з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, що на підстав п.4
ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення та
ухвалення нового.

З матеріалів в справи та встановлених
судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до кредитного договору
№804/6/07/2006/978к/1903 від 31.07.2006 року ВАТ КБ
"Надра" (після зміни найменування - ПАТ
КБ "Надра") надає ОСОБА_3 у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти у сумі 66100,00 Євро в
порядку і на умовах, визначених цим
договором, а саме під 8% річних строком
до 31.07.2031 року (п.1.1, 1.3.1, 1.4). Цільове
використання кредиту: для проведення
розрахунків по договору
купівлі-продажу від 31.07.2006 року, за яким
ОСОБА_3 придбав у власність нерухоме
майно - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1
(п.1.2) (а.с.7-8).

Згідно укладеним між сторонами
договором іпотеки від 31.07.2006 року в
забезпечення виконання даного
кредитного договору позивач передав
банку в іпотеку вказану вище квартиру
(а.с.9-10).

Рішенням Суворовського районного суду
м.Херсона від 15.07.2011 року, яке набрало
законної сили, у справі за позовом ПАТ
КБ "Надра" до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ "Надра" про
розірвання договору кредиту, договору
іпотеки - позов банку задоволено (а.с.55).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку
заборгованість за кредитним договором
№804/6/07/2006/978к/1903 від 31.07.2006 року в сумі
76910,63 Євро, що еквівалентно 811715грн.90коп.

Судовим рішенням встановлено, що
заборгованість в сумі 76910,63 Євро
складається з пені 43,87 Євро (462,10грн),
заборгованості по сплаті відсотків -
3922,99 Євро (41322,90грн.); плата за управління
кредиту - 2873,60 Євро (30267,02грн.); штраф за
порушення умов кредитного договору -
6610,00 Євро (69626,57грн.) та заборгованість
за кредитом - 63460,78 Євро (670037,31грн).

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_3
відмовлено. При цьому ОСОБА_3
обґрунтовував свій позов настанням
світової кризи, обставинами,
передбаченими ст.652 ЦК України (а.с.55).

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Згідно ж ст.599 вказаного Кодексу
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Вимоги Закону України "Про захист прав
споживачів" спірним договором були
дотримані, оскільки банком були надані
послуги позивачу у вигляді надання
кредитних коштів, плата за
користування якими та умови повернення
чітко визначені кредитним договором,
зокрема, встановлено мінімальну суму
щомісячного платежу в розмірі 709,74 Євро
(п.3.3.2), визначено порядок нарахування
відсотків (п.3.4), розмір та періоди
виплати плати за управління кредитом
(п.1.3.2) та інші права і обов'язки сторін.

Таким чином, всі виплати, які
нараховані банком та відображені в
судовому рішенні, передбачені умовами
кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Разом з тим, матеріали справи не
містять доказів зміни банку в
односторонньому порядку процентної
ставки за користування кредитом або
інших доказів істотного порушення умов
договору.

Проведена у справі судова економічна
експертиза від 18.08.2014 року не містить в
собі висновків про недотримання банком
умов даного кредитного договору
(а.с.163-170).

При цьому колегія суддів враховує, що
згідно підписаної ОСОБА_3 заяви, при
отриманні кредиту в іноземній валюті,
він був обізнаний про валютні ризики
під час виконання зобов'язань та
ознайомлений з усіма умовами отримання
кредиту (а.с.54).

Не можуть бути прийняті до уваги
посилання позивача щодо
дискримінаційності умов кредитного
договору по відношенню до
позичальника, того, що кредитний
договір не містить достовірної
інформації про банківські послуги,
оскільки ОСОБА_3 належним чином
ознайомився з умовами кредитного
договору та добровільно на них
погодився, що підтверджується його
заявою. Крім того, вказане
спростовується дослідженими вище
положеннями кредитного договору.

Не можуть бути задоволеними й вимоги
про врахування платежів, здійснених
позичальником, як погашення тіла
кредиту, оскільки сума заборгованості
та її складові обчислені відповідно до
умов договору, крім того встановлені
вказаним вище судовим рішенням від
15.07.2011 року.

Суд же на вказане уваги не звернув, не
дав оцінки зібраним у справі доказам,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Тому колегія суддів вважає, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають, а рішення суду на підставі
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України в частині
задоволення позову слід скасувати і
увалити в цій частині нове про відмову
в задоволені позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь банку
підлягають стягненню судові витрати в
сумі 121,80грн.

Керуючись ст.88, ст.303, 307, п.4 ч.1 ст.309
ЦПК України, на підставі ст.ст. ч.1 ст.598,
599, 651 ЦК України, п.17 постанови №5 від 30
березня 2012 року Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ ?Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин?,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в
інтересах публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Надра",
задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м.Херсона від 18 вересня 2014 року
скасувати в частині задоволення позову
про: розірвання достроково кредитного
договору від 31.07.2006 року, укладеного між
ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_3, врахування
платежів, здійснених позичальником, як
погашення тіла кредиту, зобов'язання
банку перерахувати всі платежі,
здійснені за вказаним кредитним
договором, в рахунок погашення тіла
кредиту. Ухвалити в цій частині нове
рішення, яким в позові відмовити.

В решті вказане рішення в апеляційному
порядку не переглядалось, як таке, що не
оскаржувалось.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" судовий збір в
розмірі 121,80грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і на нього може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
моменту його проголошення.

Головуючий: судді: