Справа № 367/4685/14-ц Головуючий у І
інстанції Пархоменко О.В.Провадження №
22-ц/780/6825/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 38
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Журби С.О.,

при секретарі: Бевзюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 23 жовтня 2014 року
за позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради, третя особа - ОСОБА_2 про
продовження строку для прийняття
спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду із позовом до Київської міської
ради, третя особа - ОСОБА_2 про
продовження строку для прийняття
спадщини, посилаючись на те, що вона є
рідною сестрою по батьку ОСОБА_3, який
народився у 1940 році у місті Києві; що
підтверджується рішенням Народного
суду м. Ірпінь Київської області від 26
грудня 1975 року, яким встановлено що
вона є донькою ОСОБА_4, 1905 року
народження, а також, що ОСОБА_3 є сином
ОСОБА_4, 1905 року народження. Відповідно
до даного рішення вона та ОСОБА_3
отримали спадщину після смерті батька,
а саме по 1/8 частині будинку АДРЕСА_2,
тобто, їй та ОСОБА_3 на праві спільної
часткової власності (по 1/8 частині)
належить будинок АДРЕСА_2; з 1987 року
ОСОБА_3 не з'являвся в будинку та від
нього не надходило жодних відомостей.

Позивачка зазначала, що вона
зверталася до Ірпінського міського
відділу ГУ МВС України в Київській
області для розшуку брата, але органи
міліції не встановили місце
перебування брата та не виявили
актових записів про смерть;
правоохоронні органи встановили, що
ОСОБА_3 неодноразово притягався до
кримінальної відповідальності,
останній раз був звільнений з місць
позбавлення волі у 1985 році, зловживав
алкогольними напоями та вів
антигромадський спосіб життя. 30 липня
2013 року рішенням Ірпінського міського
суду Київської області ОСОБА_3
оголошений померлим. У жовтні 2013 року
вона дізналася, що ОСОБА_3 помер у 1999
році, що підтверджено рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 15 жовтня 2013 року у справі № 367/3753/13-ц.
Для отримання свідоцтва про смерть
ОСОБА_3 Голосіївське районне
управління юстиції в місті Києві
затребувало свідоцтво про народження
померлого; з метою поновлення актового
запису про народження ОСОБА_3 вона
зверталася до реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м.
Києві, однак їй було повідомлено, що в
ході проведеної перевірки за наявними
довідково-пошуковими матеріалами
актового запису про реєстрацію
народження ОСОБА_3 не виявлено.

Зазначала, що 19 березня 2014 року у справі
№ 367/1129/14-ц Ірпінський міський суд
Київської області встановив факт
родинних відносин між померлим та нею,
а саме, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3;
01 липня 2014 року Ірпінський міський суд
виправив допущені в ухвалі Ірпінського
міського суду Київської області від 19
березня 2014 року описки. Тобто вона з
поважних причин пропустила строк для
прийняття спадщини, оскільки вживала
активних дій для розшуку померлого, з
яким спілкувалася останній раз у 1987
році, зверталася до правоохоронних
органів, але про смерть дізналася лише
у жовтні 2013 року.

Вказувала, що вона звернулася до
державної нотаріальної контори за
останнім зареєстрованим місцем
проживання ОСОБА_3 (АДРЕСА_1), та
нотаріус роз'яснив, що для подачі заяви
потрібно в судовому порядку продовжити
строк для прийняття спадщини та надати
копію рішення суду, яке набрало
законної сили. Зважаючи на той факт, що
вона розшукувала брата та про його
смерть дізналася лише у жовтні 2013 року,
строк для прийняття спадщини
пропущений з поважних причин.

В зв'язку із цим ОСОБА_1 просила
продовжити їй строк для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на три місяці з дня
набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 23 жовтня 2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 звернулась з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, що були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4.
Рішенням Народного суду м. Ірпеня
Київської області від 26 грудня 1975 року
у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про розподіл спадкового
майна та встановлення факту визнання
батьківства встановлено факт того, що
ОСОБА_9, 1905 року народження, українець,
визнавав ОСОБА_5 своєю рідною дочкою;
визнано по праву на спадщину за ОСОБА_5,
за ОСОБА_8, за ОСОБА_6, за ОСОБА_7 право
власності на 1/8 частину будинку АДРЕСА_2
в смт. Буча за кожним. На підставі
даного рішення суду за ОСОБА_5
зареєстровано право власності на 1/8
частину будинку АДРЕСА_2 в смт. Буча.

Згідно Інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) від 05.09.2014 року, виданої
другою Київською державною
нотаріальною конторою інформація щодо
заповіту ОСОБА_7 відсутня; згідно
інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтві про право на
спадщину) від 05.09.2014 року, виданої
другою Київською державною
нотаріальною конторою інформація щодо
спадкової справи після смерті ОСОБА_7
відсутня. Згідно Інформаційної довідки
зі Спадкового реєстру
(заповіти/спадкові договори) від 08.09.2014
року, виданої другою Київською
державною нотаріальною конторою
інформація щодо заповіту ОСОБА_3
відсутня; згідно інформаційної довідки
зі Спадкового реєстру (спадкові справи
та видані на їх підставі свідоцтві про
право на спадщину) від 08.09.2014 року,
виданої другою Київською державною
нотаріальною конторою інформація щодо
спадкової справи після смерті ОСОБА_3
відсутня.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується рішенням Ірпінського
міського суду Київської області від 21
травня 2014 року по справі № 367/2063/14-ц за
заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи -
Бучанська міська державна нотаріальна
контора, Відділ державної реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Голосіївського районного
управління юстиції в м. Києві про
встановлення факту, що має юридичне
значення.

У відповідності до ст. 550 ЦК УРСР строк
для прийняття спадщини, встановлений
статтею 549 цього Кодексу, може бути
продовжений судом, якщо він визнає
причини пропуску строку поважними.
Спадщина може бути прийнята після
закінчення зазначеного строку і без
звернення до суду при наявності згоди
на це всіх інших спадкоємців, які
прийняли спадщину.

У відповідності до ст. 1272 ЦК України
якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За письмовою згодою
спадкоємців, які прийняли спадщину,
спадкоємець, який пропустив строк для
прийняття спадщини, може подати заяву
про прийняття спадщини нотаріусу за
місцем відкриття спадщини. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

У відповідності до п. п. 4, 5 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК України
цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.
Правила книги шостої Цивільного
кодексу України застосовуються також
до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом.

Як встановлено судом, рідний брат
позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
існує спір щодо спадкового майна після
смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні встановлено, що
після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини ніхто не звертався; будь-яких
доказів того, що позивачка зверталася
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, але нотаріусом їй було
відмовлено у прийнятті такої заяви та
рекомендовано звернутися до суду із
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення, суду не надано, а
тому посилання позивачки у позовній
заяві на такі обставини є
безпідставними .

Листом Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013 року №
24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування"
роз'яснено, що судом не можуть бути
визнані поважними такі причини
пропуску строку для подання заяви про
прийняття спадщини як юридична
необізнаність позивача щодо строку та
порядку прийняття спадщини,
необізнаність особи про наявність
спадкового майна, похилий вік,
непрацездатність, незнання про
існування заповіту, встановлення судом
факту, що має юридичне значення для
прийняття спадщини (наприклад,
встановлення факту проживання однією
сім'єю), невизначеність між
спадкоємцями хто буде приймати
спадщину, відсутність коштів для
проїзду до місця відкриття спадщини,
несприятливі погодні умови.

Постановляючи рішення, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що причини пропуску
строку для прийняття спадщини не є
поважними.

За таких обставин, суд дійшов
правильного висновку про відмову у
позові.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дав належну оцінку
зібраним доказам, вірно послався на
закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог, а тому, відповідно до
ст.303 ЦПК України, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307-308, 313 -315, 316,319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 23 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: