Справа № 369/6573/14-ц
Провадження № 2/369/2864/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08.10.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Ковальчук Л.М.,

при секретарі
Рябець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації,
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, про визнання права на
продовження приватизації та одержання
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку в порядку спадкування
за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до Києво-Святошинського
районного суду Київської області із
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації Київської
області про визнання права на
продовження приватизації та одержання
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку в порядку спадкування
за заповітом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_6.

Після її смерті відкрилася спадщина, і
спадкоємцями першої черги за законом є
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ще за життя ОСОБА_6 склала на ім'я ОСОБА_1
заповіт, який було посвідчено
секретарем Шпитьківської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області та відповідно до
якого все майно, на яке вона буде мати
право, вона заповіла ОСОБА_1

Окрім того, Києво-Святошинським
районним судом Київської області було
затверджено мирову угоду, відповідно
до якої за ОСОБА_6 було визнано право на
земельну частку (пай) кварталу АДРЕСА_1
згідно з сертифікатом на право на
земельну частку (пай) серії КВ № 0273518,
виданого КСП «Шпитьківське»
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святощинського району Київської
області ОСОБА_7 30 березня 2000 року.

На підставі ухвали суду та відповідної
заяви, складеної за життя ОСОБА_6, їй, як
власниці земельної частки (паю),
розпорядженням Києво-Святошинської
районної державної адміністрації
Київської області № 692 від 09 вересня 2013
року було надано дозвіл на розробку
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) для ведення
особистого селянського господарства,
за рахунок земель КСП «Шпитьківське»
(багаторічні насадження), в
адміністративних межах Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області.

Для реалізації наданих вказаним
розпорядженням прав ОСОБА_6 звернулася
до землевпорядної організації ДП
«Київський інститут землеустрою» для
виготовлення технічної документації
та уклала з даним підприємством
договір № 4209 від 28 жовтня 2013 року.

У процесі виконання своїх зобов'язань
ДП «Київський інститут землеустрою»
щодо виготовлення технічної
документації із землеустрою було
визначено реальний розмір земельної
ділянки - 0,2154 га та складено частково
необхідну технічну документацію, проте
в подальшому ОСОБА_6 померла, тому не
можна було завершити роботи до кінця,
внаслідок чого ОСОБА_8 так і не отримала
правовстановлюючого документу на
зазначену землю.

У встановлені законодавством строки
ОСОБА_1 звернулася до державного
нотаріуса для отримання свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
земельну ділянку площею 0,2154 га, цільове
призначення - для ведення особистого
селянського господарства, за рахунок
земель КСП «Шпитьківське», в
адміністративних межах Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Киїсвької області, але нотаріус
відмовила у вчиненні вказаної
нотаріальної дії у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на вказану земельну
ділянку.

Також ОСОБА_1 зазначала, що ще не
використала своє конституційне право
на приватизацію із земель комунальної
та державної власності або за рахунок
земель сільськогосподарських
підприємств.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просила визнати за нею в порядку
спадкування за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 право на
продовження приватизації та одержання
на своє ім'я правовстановлюючого
документу на земельну ділянку площею
0,2154 га, цільове призначення для ведення
особистого селянського господарства,
за рахунок земель КСП «Шпитьківське»
(багаторічні насадження), в
адміністративних межах Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, до суду надійшла заява
про розгляд справи у відсутності
позивача, в якій вона поданий позов
підтримала у повному обсязі та просила
його задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явилася, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, до суду надійшла заява
відповідача, у якій вона просила справу
розглянути у її відсутності, позов
визнала та просила його задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3
не з'явилася, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, до суду надійшла заява
відповідача, у якій вона просила справу
розглянути у її відсутності, позов
визнала та просила його задовольнити.

В судове засідання представник
відповідача Києво-Святошинської
районної державної адміністрації
Київської області в судове засідання
не з'явився, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області в судове
засідання не з'явився, про дату, час і
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, до суду надано заяву
про розгляд справи у відсутності
представника сільської ради.

Суд, вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_6, що підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1.
Померла ОСОБА_6 доводилась матір'ю
позивачки ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3
та свідоцтвом про шлюб ОСОБА_1 серії
НОМЕР_2. Також померла доводилась
матір'ю відповідачу ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 та свідоцтвом
про одруження серії НОМЕР_5, а також
матір'ю відповідача ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_6 та свідоцтвом
про одруження серії НОМЕР_7.

З матеріалів справи вбачається, що 09
вересня 2013 року Києво-Святошинська
районна державна адміністрація
Київської області видала
розпорядження № 692 «Про надання
дозволу на розробку документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) громадянці України ОСОБА_6,
власниці земельної частки (паю), для
ведення особистого селянського
господарства, за рахунок земель КСП
«Шпитьківське» (багаторічні
насадження), в адміністративних межах
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району»,
відповідно до якого ОСОБА_6 як власниці
земельної частки (паю) було надано
дозвіл на розробку документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) площею 0,21 га (багаторічні
насадження) для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель КСП «Шпитьківське» в
адміністративних межах Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району. Роботи з розробки вказаної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) вирішено
розпочати після укладення договору із
землевпорядною організацією, яка має
ліцензію на їх виконання, і вказану
розроблену документацію необхідно
надати для затвердження до
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації.

Відповідно до вимог ст. 25 ЗК України при
приватизації земель державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ і організацій
земельні ділянки передаються
працівникам цих підприємств, установ
та організацій, працівникам державних
та комунальних закладів освіти,
культури, охорони здоров'я,
розташованих на території відповідної
ради, а також пенсіонерам з їх числа з
визначенням кожному з них земельної
частки (паю). Рішення про приватизацію
земель державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій приймають
органи виконавчої влади або органи
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень за клопотанням
працівників цих підприємств, установ
та організацій.

Відповідно до положень ст. 118 ЗК України
встановлено порядок безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами, і така приватизація
відбувається на підставі заяви
зацікавленого громадянина до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до наданих
повноважень.

В матеріалах справи міститься технічна
документація із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для ведення особистого
селянського господарства, складена ДП
«Київський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою» на
замовлення ОСОБА_6 за договором № 4209
від 28 жовтня 2013 року.

У відповідності до вимог ст. 12 Закону
України «Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)» оформлення державних актів на
право власності на земельну ділянку
власникам земельних часток (паїв)
здійснюється землевпорядною
організацією, яка виконала
землевпорядні роботи щодо виділення
земельних часток (паїв) у натурі (на
місцевості).

Також в матеріалах справи наявний Акт
про погодження меж та передачу на
зберігання межових знаків власнику
земельної ділянки ОСОБА_6, для ведення
особистого селянського господарства
(пай) в межах Шпитьківської сільської
ради Києво-Святошинського району
Київської області, відповідно до якого
28 жовтня 2013 року було погоджено та
передано на зберігання межі наданої
земельної ділянки загальною площею 0,2154
га для ведення особистого селянського
господарства (пай), і такі межові знаки
в кількості 5 штук передані в натурі (на
місцевості) землевласниці, на яку
накладено відповідальність за їх
збереження.

Відповідно до висновку Управління
Держземагенства у
Києво-Святошинському районі Київської
області на надану земельну ділянку
площею 0,2154 га для ведення особистого
земельного господарства (пай) в межах
Шпитьківської сільської ради
встановлено заборону на зміну
цільового призначення та заборону
відчуження земельної ділянки згідно з
законом.

З свідоцтва про право на земельну
частку (пай) серії КВ № 0273518 вбачається,
що на підставі рішення
Києво-Святошинської РДА від 16 березня
2000 року № 128 земельна ділянка розміром
1,8 в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі
належить ОСОБА_7, і вказаний сертифікат
зареєстровано 16 травня 2000 року у Книзі
реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за № 50.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України
«Про порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)»
право на земельну частку (пай) мають:
колишні члени колективних
сільськогосподарських підприємств,
сільськогосподарських кооперативів,
сільськогосподарських акціонерних
товариств, у тому числі створених на
базі радгоспів та інших державних
сільськогосподарських підприємств, а
також пенсіонери з їх числа, які
отримали сертифікати на право на
земельну частку (пай) у встановленому
законодавством порядку;
громадяни-спадкоємці права на земельну
частку (пай), посвідченого
сертифікатом.

З довідки виконавчого комітету
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 29 листопада 2007 року
вбачається, що покійному чоловікові
ОСОБА_6, ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3,
актовий запис № 54, була виділена
земельна частка (пай) під багаторічними
насадженнями № 688 площею 0,21 га біля
АДРЕСА_2. Як стверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_8, ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 72 років.

Відповідно до вимог п. «б», «в», «г», «ґ»
ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі безоплатної
передачі із земель державної і
комунальної власності, приватизації
земельних ділянок, що були раніше
надані у користування, прийняття
спадщини або виділення в натурі (на
місцевості) належної їм земельної
частки (паю).

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 21
лютого 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_9, ОСОБА_10 про
поновлення строку прийняття спадщини
та про визнання права власності
затверджено мирову угоду між ОСОБА_6,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на наступних умовах:
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнають за ОСОБА_6
право власності на земельну частку
(пай) кварталу АДРЕСА_1 згідно з
сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серії КВ № 0273518, виданого
КСП «Шпитьківський» Шпитьківської
сільської ради ОСОБА_7 30 березня 2000 року
та грошові внески на ім'я ОСОБА_7 на
особовому рахунку НОМЕР_9 у філії
ощадбанку № 5399 в с. Шпитьки
Києво-Святошинського району Київської
області з нарахованими відсотками і
компенсаційними виплатами, а сама
ОСОБА_6 не заперечувала проти такого
визнання.

Так, відповідно до наявного в
матеріалах спадкової справи заповіту
ОСОБА_6 від 25 жовтня 2006 року вбачається,
що на випадок своєї смерті ОСОБА_6
зробила наступне розпорядження, що все
майно, де б воно не було і з чого б воно
не складалося, і все те, що буде
належати їй на день смерті і на що вона
за законом матиме право, ОСОБА_6
заповідає своїй дочці ОСОБА_1. Вказаний
заповіт було нотаріально посвідчено
секретарем виконкому Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області Шлейченко К.М.
25 жовтня о 15 год. 35 хв. 2006 року. Окрім
того, на тексті заповіту наявна
відмітка секретаря Шпитьківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області Шлейченко К.М.
про те, що станом на 23 червня 2014 року
вказаний заповіт не змінено та не
скасовано.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ст. 1236 ЦК України
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому.

Правила ст. 1251 ЦК України встановлюють
можливість посвідчення заповіту, за
винятком секретного, уповноваженою
посадовою особою органу місцевого
самоврядування, якщо у населеному
пункті немає нотаріуса.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
померла ОСОБА_6 склала заповіт на
користь своєї дочки ОСОБА_1,
посвідчений секретарем Шпитьківської
сільської ради, що відповідає вимогам
чинного законодавства.

Відповідно до довідки Виконавчого
комітету Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області № 935 від 23 червня 2014 року
вбачається, що померла ОСОБА_6 з 22 січня
1988 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
постійно проживала та була
зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів спадкової справи № 91 до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6
вбачається, що її дочка ОСОБА_1 24 червня
2014 року звернулася до Першої Київської
обласної державної нотаріальної
контори із заявою про видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
посилаючись на те, що все своє майно
померла ОСОБА_6 заповідала ОСОБА_1
відповідно до заповіту, посвідченого
Шпитьківською сільською радою
Києво-Святошинського району Київської
області 25 жовтня 2006 року за реєстровим
№ 234.

24 червня 2014 року державний нотаріус
Першої Київської обласної державної
нотаріальної контори ОСОБА_12,
розглянувши документи по спадковій
справі № 91 за 2012 рік до майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 та заяву ОСОБА_1 про
видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на земельну
ділянку площею 0,2154 га, цільове
призначення - для ведення особистого
селянського господарства (пай у КСП
«Шпитьківське»), відмовила ОСОБА_13 у
видачі вказаного свідоцтва через
відсутність у неї правовстановлюючого
документу на спадкове майно, а саме
Державного акту на право власності на
земельну ділянку.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 11 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків може бути настання або
ненастання певної події.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Положення ч. 1 ст. 1223 ЦК України
встановлюють, що право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з вимогами ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, спадкоємиця померлої ОСОБА_6 за
заповітом ОСОБА_1 звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, але їй було відмовлено у
зв'язку із відсутністю
правовстановлюючого документа.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» при вирішенні
спору про спадкування права на
земельну частку (пай) основним
документом, що посвідчує таке право, є
сертифікат про право на земельну
частку (пай). Окрім того, у вказаній
Постанові роз'яснено, що сертифікати на
право на земельну частку (пай) є
дійсними до виділення власникам таких
часток (паїв) у натурі (на місцевості)
земельних ділянок та видачі їм
державних актів на право власності на
землю.

Відповідно до п. 17 Перехідних положень
ЗК України сертифікати на право на
земельну частку (пай), отримані
громадянами, вважаються
правовстановлюючими документами при
реалізації ними права вимоги на
відведення земельної частки (паю) в
натурі (на місцевості) відповідно до
законодавства.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про порядок виділення в
натурі (на місцевості) земельних
ділянок власникам земельних часток
(паїв)» основним документом, що
посвідчує право на земельну частку
(пай), є сертифікат на право на земельну
частку (пай), виданий районною (міською)
державною адміністрацією.

З листа Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16
травня 2013 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» вбачається, що якщо
спадкодавець не набув права власності
на земельну ділянку згідно з вимогами
ст. 125 Земельного кодексу України, проте
розпочав процедуру приватизації
земельної ділянки відповідно до
чинного законодавства України, а
органами місцевого самоврядування
відмовлено спадкоємцям у завершенні
процедури приватизації, то спадкоємці
мають право звертатися до суду із
відповідними позовами про визнання
відповідного права в порядку
спадкування - права на завершення
приватизації та одержання державного
акта про право власності на землю на
ім'я спадкоємця, а не права власності на
земельну ділянку.

Із вказаного листа також вбачається, що
набуття права власності на земельну
ділянку та перехід права власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
має місце за наявності наступних
юридичних фактів у їх сукупності:
ухвалення рішення компетентного
органу про передачу у власність
земельної ділянки спадкодавцю,
укладення спадкодавцем правочинів
щодо набуття права власності на
земельні ділянки; виготовлення
технічної документації на земельні
ділянки; визначення меж земельної
ділянки в натурі; погодження із
суміжними землевласниками та
землекористувачами; одержання у
встановленому порядку Державного акта
на землю; реєстрація права власності на
земельну ділянку.

Так, оскільки спадкодавиця ОСОБА_6
розпочала процедуру приватизації
земельної частки (паю), що
підтверджується рішенням виконавчого
комітету Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, розробленою технічною
документацією для виділення земельної
частки в натурі (на місцевості) та актом
погодження меж земельної ділянки, то
суд дійшов висновку про правомірність
вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права
на продовження приватизації земельної
ділянки та одержання
правовстановлюючого документу,
оскільки така вимога не суперечить
чинному законодавству України, а до
моменту завершення приватизації та
отримання державного акту
правовстановлюючим документом на
земельну частку (пай) є саме сертифікат
на право на земельну частку (пай), а тому
така вимога позивача ОСОБА_1 підлягає
задоволенню.

Керуючись до п. 11 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», ст. 1, ч. 1 ст. 2,
ст. 12 Закону України «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)», ст. 25, ч.1 ст. 81, ст. 118
Земельного кодексу України, ч. 6 ст. 11,
ст. 1216, ч. 1 ст. 1218, ч. 1 ст. 1223, ст.ст. 1233, 1236,
1251, 1297 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на
продовження приватизації та одержання
на своє ім'я правовстановлюючого
документу на земельну ділянку площею
0,2154 га, з цільовим призначенням - для
ведення особистого селянського
господарства, за рахунок земель КСП
«Шпитьківське» (багаторічні
насадження), в адміністративних межах
Шпитьківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_6.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Л.М. Ковальчук