Ухвала

іменем україни

22 жовтня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич
М.К.,

Колодійчука В.М.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Пісочнянської сільської ради
Миколаївського району Львівської
області, приватної агрофірми
«Світанок» з участю третіх осіб:
Миколаївської районної адміністрації
Львівської області, Стрийського
державного комунального міжрайонного
бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки, управління
державного комітету земельних
ресурсів України у Миколаївському
районі Львівської області,
Миколаївського районного
реєстраційного відділу державного
комітету земельних ресурсів України,
про визнання рішення незаконним за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 4 серпня 2014 року,

встановила:

У квітні 2003 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, Пісочнянської
сільської ради Миколаївського району
Львівської області, приватної
агрофірми «Світанок» з участю третіх
осіб: Миколаївської районної
адміністрації Львівської області,
Стрийського державного комунального
міжрайонного бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
(далі - Стрийське ДКМБТІ та ЕО),
управління державного комітету
земельних ресурсів України у
Миколаївському районі Львівської
області, Миколаївського районного
реєстраційного відділу державного
комітету земельних ресурсів України,
про визнання рішення незаконним.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла

ОСОБА_5, яка є бабою позивача та ОСОБА_4,
після смерті якої залишилось спадкове
майно: будинок та земельна ділянка,
розташовані за адресою: АДРЕСА_2
земельна ділянка площею 0,232 га для
обслуговування будинку та присадибною
ділянкою, земельний пай у розмірі 2,07 га,
майновий пай у розмірі

1 735 грн, належному їй як члену приватної
агрофірми «Світанок». Згідно заповіту,
складеного 31 січня 1995 року, ОСОБА_5 усе
своє майно заповіла внукам: позивачу
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вважав, що він
фактично прийняв спадщину. Незважаючи
на заповіт, 20 вересня 1996 року
Пісочнянська сільська рада винесла
рішення та 19 квітня

1997 року, згідно якого видано свідоцтво
про право особистої власності на
будинок на ім'я ОСОБА_4 Крім того,
Пісочнянською сільською радою
останній видано сертифікат на право
власності на земельну частку, пай у
розмірі 2,07 га належного спадкодавцеві,
11 листопада

2002 року видано відповідачці державний
акт на право приватної власності на
земельну ділянку площею 0,232 га, належну
спадкодавцеві.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Рішенням Миколаївського районного
суду Львівської області від

21 жовтня 2013 року позов задоволено
частково.

Поновлено ОСОБА_3 строк позовної
давності звернення до суду.

Визнано незаконним рішення
Пісочнянської сільської ради
Миколаївського району Львівської
області №30 від 20 вересня 1996 року «Про
оформлення права власності на будинок
АДРЕСА_2 за ОСОБА_4», визнано недійсним
запис у реєстрі Стрийського МБТІ за №21
про реєстрацію спірного будинку за
ОСОБА_4

Визнано незаконним свідоцтво про право
особистої власності на жилий будинок
АДРЕСА_2 видане на ім'я ОСОБА_4

Визнано незаконним державний акт на
право приватної власності на земельну
ділянку площею 0,232 га у АДРЕСА_2 від 11
листопада 2002 року, видані ОСОБА_4

Визнано незаконними сертифікати на
земельний пай розміром 2,07 га, у тому
числі і сертифікат від 25 червня 2002 року,
видані Миколаївською
райдержадміністрацією Львівської
області на ім'я ОСОБА_4

Визнано поважною причину пропуску
ОСОБА_3 строку для прийняття спадщини
після смерті ОСОБА_5, зокрема: Ѕ частки
будинку по АДРЕСА_2; Ѕ частки земельної
ділянки площею 0,232 га в

АДРЕСА_2; Ѕ частки земельного паю у
приватній агрофірмі «Світанок», що
зареєстрована в АДРЕСА_1, площею 2,07 га; Ѕ
частки майнового паю ціною 1 735 грн, який
належав покійній відповідно до
свідоцтва від 1 жовтня 2003 року.

Продовжено ОСОБА_3 строк для подання
заяви про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_5 строком на 3 (три) місяці.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 4 серпня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд зазначав, що
приймаючи рішення за позовними
вимогами ОСОБА_3, місцевий суд не
врахував наявний позов, який заявлено
третьою особою із самостійними
вимогами ОСОБА_7, яка є матір'ю
відповідачки ОСОБА_4 та дочкою
спадкодавця ОСОБА_5 (а.с. 28, т. 1)

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 позов заявлено до суду 14 квітня
2003 року. Під час розгляду справи
позовні вимоги коригувалися. Остаточна
редакція вимог ним викладена в заявах
від

19 березня 2013 року та 16 квітня 2013 року ( а.
с. 13-22, 39-40, том. 4).

У червні 2003 року ОСОБА_7 звернулася з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, у якому
просила визнати недійсним заповіт від
31 січня 1995 року, складений ОСОБА_5 на
користь

ОСОБА_4, ОСОБА_3 з врахуванням її права
на обов'язкову частку в спадщині
незалежно від змісту заповіту,
оскільки на час смерті матері їй
виповнилося 56 років, а отже була
непрацездатною.

Ухвалою Миколаївського районного суду
Львівської області від

1 березня 2010 року, з посиланням на ст. 202
ЦПК України, без виділення позовних
вимог третьої особи в окреме
провадження, зупинено провадження у
справі в частині позову ОСОБА_7 до
встановлення правонаступника,
оскільки 8 жовтня 2008 року остання
померла.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦПК України
провадження у справі відновлюється
ухвалою суду за заявою особи, яка бере
участь у справі, або з ініціативи суду
після усунення обставин, що викликали
його зупинення.

Згідно зі ст. 37 ЦПК України у разі
смерті фізичної особи, припинення
юридичної особи, заміни кредитора чи
боржника у зобов'язанні, а також в інших
випадках заміни особи у відносинах,
щодо яких виник спір, суд залучає до
участі у справі правонаступника
відповідної сторони або третьої особи
на будь-якій стадії цивільного процесу.
Усі дії, вчинені в цивільному процесі
до вступу правонаступника, обов'язкові
для нього так само, як вони були
обов'язкові для особи, яку він замінив.

Однак, зупинивши провадження у справі
за позовом третьої особи, суд першої
інстанції після спливу строку для
прийняття спадини спадкоємцями ОСОБА_7
не вирішив питання про відновлення
провадження у цій частині вимог та не
з'ясував коло спадкоємців останньої,
отже її вимоги залишились не
вирішеними і процесуальне рішення по
розгляду позову не прийнято. З
врахуванням характеру цих вимог, їх
вирішення впливає на правильність
вирішення позову ОСОБА_3

Залишення не вирішеними позовні вимоги
ОСОБА_7 про визнання права на
обов'язкову частку у спадщині після
смерті матері ОСОБА_5, свідчить про
порушення норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

Зазначене вище свідчить про те, що при
вирішенні спору були порушені норми
процесуального права, що в силу ст. 338
ЦПК України є підставою для скасування
ухвалених вправі судових рішень з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Миколаївського районного суду
Львівської області від

21 жовтня 2013 року та рішення
апеляційного суду Львівської області
від

4 серпня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук Судді:В.С.
Висоцька М.К. Гримич В.М. Колодійчук
І.М. Фаловська