Справа № 363/2971/13 Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/6751/14 Доповідач у 2 інстанції
ТаргонійКатегорія 26 24.12.2014
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участю секретаря: Черепинець
А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс Банк» та апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги,
колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2013 року ПАТ КБ «Правекс Банк»
звернувся до суду з вказаним позовом, у
якому просив стягнути солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором від 08 жовтня 2008
року у розмірі 105 497 грн. 39 коп., яка
складається із тіла кредиту 52 948 грн.,
пені на суму несплаченого кредиту 10 097
грн. 80 коп., відсотків за користування
коштами 30 956 грн. 51 коп., пені на суму
несплачених відсотків 11 495 грн. 08 коп.

В обґрунтування позову зазначав, що 08
жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір,
відповідно до умов якого остання
отримала кредит у розмірі 70 600 грн зі
сплатою 20,49 % річних, на строк з 08 жовтня
2008 року по 8 жовтня 2012 року. У
забезпечення виконання зобовязань
ОСОБА_1, між банком та ОСОБА_2 08 жовтня
2008 року було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого ОСОБА_2 взяла
на себе зобов'язання нести солідарну
майнову відповідальність за виконання
ОСОБА_1 кредитних зобовязань.

Зобов'язання за вказаним кредитним
договором ОСОБА_1 належним чином не
виконала, а тому банк звернувся до суду
за захистом свого порушеного права.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 25 грудня 2013
року позов ПАТ КБ «Правекс-Банк»
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ПАТ КБ «Правекс Банк»
заборгованість за кредитним договором
від 08 жовтня 2008 року у розмірі 105 497 грн.
39 коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат. У задоволенні решти
позовних вимог ПАТ КБ «Правекс Банк»
відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданій в січні
2014 року, відповідачка ОСОБА_1 просила
рішення суду першої інстанції
скасувати з підстав неповного
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків суду дійсним обставинам
справи, та ухвалити нове рішення, яким
відмовити позивачу в стягненні з неї
заборгованості по кредитному договору.

Зокрема, в обґрунтування апеляційної
скарги зазначила, що суд першої
інстанції виніс рішення без її участі,
позбавивши її права скористатися
правовою допомогою фахівця та подати в
судове засідання ряд письмових
доказів. Зазначає, що проживає у
віддаленому селі, в якому немає
поштового вузла зв'язку, повістки та
листи надходять з великим запізненням.
Вважає що суд першої інстанції порушив
норми процесуального та матеріального
права, яке є обов'язковою підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Вважає, що суд не врахував її
матеріальний становище та ту
обставину, що за короткий час трагічно
загинули її близькі люди.

Також зазначає, що із-за відсутності
коштів вона з листопада 2009 року
перестала сплачувати заборгованість
за кредитним договором, однак, суд не
врахував вказані обставини, не
врахував судову практику та не
застосував до спірних правовідносин
строки позовної давності.

В апеляційній скарзі, поданій в січні
2014 року, позивач ПАТ КБ «Правекс-Банк»
просив рішення суду першої інстанції
скасувати з підстав порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, неповного з'ясування обставин,
що мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
дійсним обставинам справи, та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу ПАТ КБ
«Правекс-Банк» обґрунтовує тим, що
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник. Також вказує, що договір
поруки № 969-032/08Р від 08.10.2008 року набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та діє до 08.10.2015 року про що
зазначено в самому договорі.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 08 квітня 2014 року рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
скасовано та ухвалено нове, яким
стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «ПРАВЕКС БАНК»
заборгованість - 105 497,39грн. за кредитним
договором № 969-032/08Р від 08.10.2008 року,
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1 054,00грн. та витрати по сплаті
за розміщення оголошення у газеті про
виклик відповідачів до суду у розмірі
420,00 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 15 жовтня 2014 року
рішення Апеляційного суду Київської
області від 08 квітня 2014 року скасовано,
а справу передано на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

При проведенні нового апеляційного
розгляду, колегія суддів апеляційного
суду, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення учасників
судового процесу, перевіривши
матеріали цивільної справи та
обговоривши доводи апеляційних скарг,
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ
«ПРАВЕКС БАНК» та відмову в
задоволенні скарги ОСОБА_1, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує
наступні питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин (ч. 1 ст. 214 ЦПК України).

Разом із тим рішення суду першої
інстанції даним вимогам закону не
відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог та стягуючи
кредитні кошти лише з позичальника, суд
першої інстанції виходив з того, що
позичальник взяті на себе кредитні
зобов'язання належним чином не виконує,
а правові наслідки для солідарного
стягнення з поручителя заборгованості
за кредитним договором відсутні,
оскільки порука припинилась на
підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Проте колегія не погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
зроблені за неповного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
та неправильного застосування судом
норм матеріального та процесуального
права.

Як встановлено судом, 08 жовтня 2008 року
між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір, за умовами
якого ОСОБА_1 отримала у кредит кошти у
розмірі 70 600 грн. строком користування
до 08 жовтня 2012 року із сплатою 20,49%
річних.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишалася, та
сплати процентів, належних за
договором.

Станом на 24 січня 2013 року ОСОБА_1 має
кредитну заборгованість перед банком у
розмірі 105 497 грн. 39 коп., яка складається
із: непогашеного кредиту - 52 948 грн.; пені
на суму непогашеного кредиту - 10 097 грн.
80 коп.; несплачених відсотків за
користування коштами - 30 956 грн. 51 коп.;
пені на суму несплачених відсотків - 11495
грн. 08 коп.

Також 08 жовтня 2008 року між банком та
ОСОБА_2 укладено договір поруки, за
умовами якого ОСОБА_2 взяла на себе
зобов'язання відповідати перед банком
за виконання ОСОБА_1 кредитних
зобов'язань до 08 жовтня 2012 року.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки,
поручитель зобов'язується у випадку
невиконання або неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, виконати за нього
зобов'язання перед кредитором на
умовах, у порядку і у строки,
встановлені кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Як вбачається з п. 4.1 договору поруки,
даний договір набуває чинності з
моменту його підписання сторонами і
діє до 08 жовтня 2015 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_2 про стягнення з неї
заборгованості солідарно, суд першої
інстанції виходив з положень ч. 4 ст. 559
ЦК України, та встановив, що строк дії
договору поруки припинив свою дію.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції не погоджується
та вважає обґрунтованими доводи
апеляційної скарги ПАТ КБ
«Правекс-Банк» щодо солідарного
стягнення заборгованості з
відповідачів за кредитним договором,
оскільки банк звернувся до суду 26
березня 2013 року, тобто, в межах строку
дії договору поруки.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо
порушення судом норм процесуального
права та розгляду справи без її участі,
оскільки вказані обставини не є
підставою для скасування рішення.

Крім того, не заслуговують на увагу
посилання ОСОБА_1 на не застосування
судом першої інстанції строків
позовної давності до спірних
правовідносин, так як вона припинила
виплачувати кошти по договору позики
ще 27 вересня 2009 року, а банк звернувся
до суду лише 02 квітня 2013 року.

Як встановлено судом, строк дії
кредитного договору закінчується 08
жовтня 2012 року, а банк звернувся до суду
з позовом 26 березня 2013 року, що
вбачається з поштового штемпеля на
конверті з матеріалами позову.

Встановлено, що 22 червня 2010 року ОСОБА_1,
уклала з банком додаткову угоду якою
визнала, що має заборгованість перед
банком по кредиту в розмірі 52 948 грн.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України,
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дій, що
свідчать про визнання нею свого боргу.

Оскільки ОСОБА_1 визнала у додатковій
угоді борг, то строк позовної давності
перервався і почав перебіг з 22 червня
2010 року та не закінчився до часу
звернення до суду.

В той же час, позовні вимоги ПАТ КБ
«ПРАВЕКС БАНК» в частині стягнення з
відповідачів пені підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Стягнення неустойки (пені, штрафу)
обмежується останніми 12 місяцями перед
зверненням кредитора до суду, а
починається з дня (місяця), з якого вона
нараховується, у межах строку позовної
давності за основною вимогою.

Згідно з розрахунком заборгованості за
кредитним договором, банком нараховано
позивачу пеню за неналежне виконання
умов кредитного договору на суму
непогашеного кредиту в розмірі 10 097,80
грн. за період з 11.01.2011р. по 20.05.2012, а
також на суму несплачених відсотків в
розмірі 11 495,08 грн. за період з 12.01.2010р. по
20.05.2012р.

Частиною третьою статті 267 ЦК України
передбачена можливість застосування
позовної давності, у тому числі й
спеціальної, лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення рішення
судом.

Приймаючи до уваги, що відповідач при
зверненні до суду першої інстанції з
заявою про перегляд заочного рішення
подав заяву про застосування строку
позовної давності, колегія суддів
вважає за необхідне застосувати строк
позовної давності щодо пені
нарахованої за межами річного строку
позовної давності.

Таким чином, до солідарного стягнення з
відповідачів на користь позивача
підлягає пеня нарахована за 12 місяців,
починаючи з 26.03.2012 року. Згідно поданого
банком розрахунку, пеня нараховувалась
лише до 20 травня 2012 року, таким чином до
стягнення підлягає пеня, нарохована з
березня 2013 по 20 травня 2012 року: пеня на
суму непогашеного кредиту в розмірі
516,73 грн. та пеня на суму несплачених
відсотків в розмірі 110, 96 грн.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновків, що відповідно
до ст. 309 ЦПК України рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про солідарне стягнення
заборгованості по кредитному договору
з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, із застосуванням
строку позовної давності щодо пені,
нарахованої за межами річного строку
позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись
303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, ч. 2 ст.
258, ст. ст. 559, 1049, 1050, 1054 ЦК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Правекс-Банк» - задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 25 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове, яким позов
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Правекс-Банк»
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Правекс-Банк» заборгованість за
кредитом в сумі 52 948 (п'ятдесят дві
тисячі дев'ятсот сорок вісім гривень)
гривень 00 копійок, заборгованість по
процентам в сумі 30 956 (тридцять тисяч
дев'ятсот п'ятдесят шість) гривень 51
копійка, пеню на суму непогашеного
кредиту в розмірі 516 (п'ятсот
шістнадцять) гривень 73 копійок та пеню
на суму несплачених відсотків в
розмірі 110 (сто десять) гривень 96
копійок, а всього стягнути 84 532
(вісімдесят чотири тисячі п'ятсот
тридцять дві) гривень 20 копійок.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Правекс-Банк» судовий збір в розмірі 1
054 грн. та витрати по сплаті за
розміщення оголошення у газеті про
виклик відповідачів до суду у розмірі
420 грн., а всього 1474 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: