22-ц/775/1387/2014(м)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м.
Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Песоцької Л.І.,

Сороки Г.П.,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Маріуполі
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 11
квітня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
про стягнення заборгованості з
індексації заробітної плати з
компенсацією,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом, посилаючись на те, що
з 01 червня 1994 року по 04 травня 2011 року
працювала у відповідача публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» і під час роботи
при виплаті заробітної плати їй не
виплачувались суми індексації
заробітної плати. Просила стягнути з
відповідача на її користь суми
індексації заробітної плати за період
з 01 березня 2003 року по 04 травня 2011 року з
компенсацією втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати.

Під час розгляду справи позивачка
уточнила свої вимоги та просила
стягнути з відповідача індексацію
заробітної плати з компенсацією втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків її виплати за період з 01
березня 2003 року по липень 2006 року в сумі
1 070 грн. 60 коп.

Рішенням Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
11 квітня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
на користь ОСОБА_2 заборговану
індексацію заробітної плати з
компенсацією за період з березня 2003
року по липень 2006 року в сумі 1 070 грн. 60
коп. з утриманням ПАТ «ММК ім. Ілліча» з
цієї суми передбачених законом
податків та обов'язкових платежів при
її виплаті.

Стягнуто з публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
на користь держави судовий збір у
розмірі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі публічне
акціонерне товариство «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення і неправильне
застосування судом норм матеріального
права.

Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання
апеляційного суду не з'явилася, про час
і місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, тому суд
відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
розглянув справу без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
Новгородської В.В., яка просила
апеляційну скаргу задовольнити,
вивчивши письмові матеріали справи в
межах апеляційного оскарження та
обговоривши доводи скарги, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції повно, всебічно і
об'єктивно встановив обставини справи,
дав оцінку наданим доказам і дійшов до
обґрунтованого висновку про те, що
позивачці протягом березня 2003 року -
липня 2006 року відповідач не
нараховував індексацію заробітної
плати яка підлягає стягненню разом з
компенсацією втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати.

Цей висновок суду є правильним і
підтвердженим дослідженими в судовому
засіданні доказами, які надані
сторонами.

В рішенні суду ці докази наведені і
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України
їм дана належна правова оцінка.

Згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна
плата підлягає індексації.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оплату праці» (далі за текстом - Закон №
108/95- ВР) в період між переглядом розміру
мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку із
порушенням строків її виплати,
відповідно до ст. 34 Закону № 108/95- ВР
провадиться відповідно до індексу
зростання цін на споживчі товари і
тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 з 01 червня 1994 року по 04 травня 2011
року перебувала у трудових відносинах
з публічним акціонерним товариством
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», що
підтверджується відповідними записами
в трудовій книжці (а.с. 10-13). За цей
період їй нараховувалась та
виплачувалась заробітна плата, але не
нараховувалась індексація заробітної
плати. Сума індексації заробітної
плати з компенсацією втрати її частини
у зв'язку з несвоєчасною виплатою за
період з березня 2003 року по липень 2006
року становить в загальній сумі 1 070 грн.
60 коп. (а.с. 20, 25).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про
індексацію грошових доходів громадян»,
індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078, що дає
можливість частково або повністю
відшкодувати подорожчання споживчих
товарів та послуг. Об'єктом індексації
грошових доходів населення є оплата
праці як грошовий дохід громадян,
одержаний ними в гривнях на території
України і який не має разового
характеру.

Структуру заробітної плати визначено
ст. 2 Закону України «Про оплату праці»,
якою передбачено існування основної
заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - винагорода
за працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість та за
особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантійні та
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством, премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції із статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року № 5 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27 січня
2004 року за № 114/8713.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», підприємства, установи і
організації всіх форм власності та
господарювання здійснюють компенсацію
громадянам втрати частини доходів у
випадку порушення встановлених
строків їх виплати, у тому числі з вини
власника або уповноваженого ним органу
(особи).

Статтею 2 цього Закону передбачено, що
компенсація громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати (далі - компенсація)
провадиться у разі затримки на один і
більше календарних місяців виплати
доходів, нарахованих громадянам за
період починаючи з дня набрання
чинності цим Законом. Під доходами у
цьому Законі слід розуміти грошові
доходи громадян, які вони одержують на
території України і які не мають
разового характеру: пенсії; соціальні
виплати; стипендії; заробітна плата
(грошове забезпечення) та інші.

Згідно ст. 3 Закону компенсації
обчислюється шляхом множення суми
нарахованого, але не виплаченого
громадянину доходу за відповідний
місяць (після утримання податків і
обов'язкових платежів) на індекс
інфляції в період невиплати доходу
(інфляція місяця, за який виплачується
доход, до уваги не береться.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду із позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно рішенню Конституційного Суду
України від 15 жовтня 2013 року № 1-18/2013,
положення частини другої статті 233 КЗпП
України Кодексу законів про працю
України слід розуміти так, що у разі
порушення законодавства про оплату
праці працівник має право звернутися
до суду з позовом про стягнення сум
індексації заробітної плати та
компенсації втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням строків її
виплати як складових належної
працівнику заробітної плати без
обмеження буд-яким строком незалежно
від того, чи були такі суми нараховані
роботодавцем.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати і у разі
порушення законодавства про її
виплату, працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком.

Наявність факту порушення трудового
законодавства в частині невиплати
позивачці індексації заробітної плати
відповідачем визнана і
підтверджується матеріалами справи, у
тому числі, розрахунком сум індексації
заробітної плати та компенсації у
зв'язку з порушенням строків їх виплати
з березня 2003 по липень 2006 року в сумі 1 070
грн. 60 коп. складається із суми
індексації 527 грн.04 коп. і компенсації
за несвоєчасну сплату - 543 грн. 56 коп.
(а.с. 23).

Доказів проведення індексації
заробітної плати позивачки в
зазначений судом період шляхом
підвищення заробітної плати,
відповідачем, як суду першої інстанції,
так і апеляційному суду не надано.

Оскільки позивачка повністю
погодилася з розміром визначеної
відповідачем суми заборгованості,
просила стягнути саме цю суму, рішення
суду не оскаржила, колегія суддів
переглядаючи справу в межах заявленого
позову та доводів апеляційної скарги,
погоджується з рішенням суду щодо
розміру заборгованості суми
індексації заробітної плати та
компенсації за несвоєчасну сплату, яку
відповідач винен сплатити позивачці.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності заборгованості з
індексації заробітної плати та
компенсації у зв'язку з порушенням
строків їх виплати є безпідставними,
оскільки доповнення до Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078, якими
передбачено застосування
випереджаючого методу розрахунку сум
індексації, внесені постановою
Кабінету Міністрів України від 17
травня 2006 року № 690 «Про внесення змін
до Порядку проведення індексації
грошових доходів населення», яка
набрала чинності з 25 травня 2006 року, і
на правовідносини, які виникли до
набрання чинності цих доповнень, не
розповсюджуються.

Крім того, відповідач не надав доказів
щодо проведення індексації заробітної
плати позивача, у тому числі і із
застосуванням випереджаючого методу
розрахунку сум індексації.

Тому посилання апелянта на те, що
підприємство періодично підвищувало
заробітну плату своїм працівникам, тим
самим з 2003 року застосовував
випереджаючий метод розрахунку сум
індексації, є також безпідставними.

З урахуванням зазначеного, рішення
суду відповідає вимогам ст. ст. 10, 60, 213-215
ЦПК України, ст. 233 КЗпП України, ст. 2
Закону України «Про оплату праці» ст.
ст. 1, 10 Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», Закону
України «Про компенсацію громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати»,
підстав для його скасування не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи і
суперечать закону.

Переглядаючи рішення суду в межах
заявленого позову та доводів
апеляційної скарги колегія суддів не
вбачає підстав для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» - відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 11
квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді