Провадження № 2/369/4104/14
РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Усатов Д.Д.

при секретарі
Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про визнання
права власності на житловий будинок в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 р. позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до відповідача
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання права власності
на житловий будинок в порядку
спадкування посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина
на спадкове майно, яке складається з
житлового будинку з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
та земельної ділянки площею 0,0785 га, які
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту, складеного
ОСОБА_3, позивач отримав у спадщину
земельну ділянку, площею 0,0785 га, надану
для обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю.

У визначений строк, ОСОБА_1 звернувся до
Вишневої міської державної
нотаріальної контори Київської
області для прийняття спадщини, але
державний нотаріус відмовив йому в
видачі свідоцтва про право власності
на спадковий будинок, оскільки
відповідно до ст. 182 ЦК України не було
проведено державної реєстрації майна.

Тому просив ухвалити рішення, яким
визнати визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач не з»явивсь,
надав до суду заяву про слухання справи
у його відсутність. Позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив суд
їх задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з»явився. Надав до суду
заяву про слухання справи у його
відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, позов
задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача - ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1 від 28.04.2011 року, яке видане
виконавчим комітетом Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина на спадкове майно, яке
складається з житлового будинку з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами та земельної ділянки,
площею 0,0785 га, які знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до заповіту, складеного
ОСОБА_3, позивач отримав у спадщину
земельну ділянку, площею 0,0785 га, надану
для обслуговування жилого будинку і
господарських будівель, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
державним актом на право приватної
власності на землю.

У визначений строк, ОСОБА_1 звернувся до
Вишневої міської державної
нотаріальної контори Київської
області для прийняття спадщини, але
державний нотаріус відмовив йому в
видачі свідоцтва про право власності
на спадковий будинок, оскільки
відповідно до ст. 182 ЦК України не було
проведено державної реєстрації майна.

Відповідно до п. 3.8. "Тимчасового
положення про порядок реєстрацій прав
власності на нерухоме майно" від 03.06.20012
року, яке набрало чинності з 21.06.2002 року
та діяло до 01 січня 2013 року, після
прийняття рішення про реєстрацію та
внесення запису до реєстру прав на
правовстановлюючому документі органом
БТІ ставилась відмітка (штамп) і
видавався витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, який є
невід'ємною частиною
правовстановлювального документа.
Такий витяг відсутній. Таким чином,
позивачу нотаріусом було
рекомендували звернутися до суду.

Будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав
померлому батьку позивача, що
підтверджується дублікатом Свідоцтва
про право власності, виданим державним
нотаріусом Першої київського обласної
державної нотаріальної контори ОСОБА_4
08 грудня 2011 року за реєстраційним
номером 2-634, взамін втраченого
свідоцтва про право власності,
виданого державним нотаріусом Першої
київської обласної державної
нотаріальної контори ОСОБА_5 05
листопада 1993 року за реєстраційним
номером 1-5896 та договором дарування ?
частини будинку від 05 листопада 1993
року.

На момент смерті батька позивача й по
час звернення до суду ОСОБА_1 проживає в
будинку АДРЕСА_1.

Він виготовив технічну документацію на
будинок, що підтверджується технічним
паспортом на садибний (індивідуальний)
житловий будинок від 04 лютого 2013 року,
виготовлений кмунальним підприємством
"Бюро технічної інвентаризації
Києво-Святошинської районної ради
Київської області".

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини іще
припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч. 3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину, а згідно ч. 2 ст. 16 ЦК
України способом захисту цивільних
прав та інтересів є визнання права.

За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

П. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р.
№7 "Про судову практику у справах про
спадкування" визначено, що відповідно
до статті 1225 ЦК України право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом. У порядку спадкування
можуть передаватися також право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут).

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
обґрунтованість та доведеність вимог
позивача, оскільки вони відповідають
вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 1216, 1218, 1220-1223 ЦК України, ст.ст. 10,
11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Д.Д.Усатов