Справа № 2/489/2651/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Ленінський районний суд м.
Миколаєва у складі судді:

головуючого судді - Тихонової
Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Семещенко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Науково - виробничий
комплекс газотурбобудування
«Зоря»-Машпроект» про визнання
незаконним наказу, скасування рішення
КТС,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2014р. ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до ДП
НВКГ«Зоря»-Машпроект» про визнання
незаконним наказу та скасування
рішення.

Позивач зазначав, що працює на
підприємстві на посаді техніка по
митним операціям.

Наказом начальника відділу
імпортної логістики ДП
НВКГ«Зоря»-Машпроект» № 3-06/2 -ОС від 12
серпня 2014 року позивачу зменшено
премію на 50% по результатам роботи за
липень 2014 року.

Підставою для такого зменшення
премії в наказі зазначено, що в липні 2014
року було виявлено порушення трудової
дисципліни, а саме: порушення деякими
працівниками правил внутрішнього
трудового розпорядку підприємства -
несвоєчасний прихід до роботи.

Позивач вважає, що зазначений наказ
порушує його права, так як винесений з
порушеннями КЗпП України.

Крім того, ОСОБА_1 звернувся до
КТС ДП НВКГ«Зоря»-Машпроект» з вимогою
скасувати наказ про зменшення премії. 22
серпня 2014 року рішенням КТС було
відмовлено в задоволенні скарги
позивача у зв'язку з втратою сили
наказу № 3-06/2 -ОС від 12 серпня 2014 року.

Посилаючись на те, що наказ
винесений з порушенням чинного
законодавства України, позивач просив
суд визнати оскаржуваний наказ
незаконним та скасувати рішення КТС ДП
НВКГ«Зоря»-Машпроект» від 22 серпня 2014
року. Визнати незаконними дії
начальника ВІЛ, щодо складання акту про
запізнення на роботі.

В судовому засіданні позивач та його
представник позов підтримали.

В судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав.

Заслухавши сторін, дослідивши
письмові докази, суд встановив
наступне.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач працює в ДП
НВКГ«Зоря»-Машпроект» на посаді
техніка.

Наказом начальника відділу
імпортної логістики ДП
НВКГ«Зоря»-Машпроект» № 3-06/2 -ОС від 12
серпня 2014 року позивачу зменшено
премію на 50% по результатам роботи за
липень 2014 року.

Підставою для такого зменшення
премії в наказі зазначено, що в липні 2014
року було виявлено порушення трудової
дисципліни, а саме: порушення деякими
працівниками правил внутрішнього
трудового розпорядку підприємства -
несвоєчасний прихід до роботи.

Наказом начальника відділу
імпортної логістики ДП
НВКГ«Зоря»-Машпроект» «Про виконавчу
дисципліну» № 5-06/2 -ОС від 18 серпня 2014
року наказ № 3-06/2 -ОС від 12 серпня 2014
року визнано втративши силу, тобто
скасований.

Виходячи зі змісту заявлених
позовних вимог та вимог статті 147 КЗпП
України, до юридичних фактів, які
підлягають встановленню судом
відповідно до статті 214 ЦПК України при
вирішенні спору про законність
накладення дисциплінарного стягнення
з підстав порушення трудової
дисципліни є: чи мав місце
дисциплінарний проступок (вина,
противоправна поведінка), який став
безпосередньо підставою для
накладення дисциплінарного стягнення;
чи передувала накладенню стягнення
процедура, передбачена статтею 149 КЗпП
України.

Виконання вимог, щодо режиму
робочого часу відноситься до трудових
обов'язків працівника. Виконання таких
обов'язків вважається порушенням
трудової дисципліни, за яке може бути
застосоване дисциплінарне стягнення,
передбачене статтею 147 КЗпП України.

Заходи дисциплінарного
стягнення передбачені статтею 147 КЗпП
України, до них належать догана та
звільнення.

Разом з тим, у відповідності до статті
149 КЗпП України до застосування
дисциплінарного стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
зажадати від порушника трудової
дисципліни письмового пояснення. При
обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинен
враховувати ступень тяжкості
вчиненого проступку і заподіяну ним
шкоду, обставини за яким вчинено
проступок і попередню роботу
працівника.

У разі відмови працівника від
дачі пояснень, такий факт
підтверджується відповідним актом за
підписом посадових осіб власника або
уповноваженого ним органу.

Стягнення оголошується в наказі
(розпорядженні) і повідомляється
працівникові під розписку.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на порушення
відповідачем вимог статті 148, 149 КЗпП
України.

Але, в судовому засіданні було
встановлено, що акти щодо фіксації
порушення трудової дисципліни з боку
позивача не складалися.

Частина 2 статті 2 Закону
України «Про оплату праці» визначає
структуру додаткової заробітної плати,
що включає доплати, надбавки, премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій.

Крім того, стаття 127 КЗпП
України передбачає обмеження
відрахувань із заробітної плати
працівника. Позбавлення працівника
заохочувальних виплат не є
відрахуванням від заробітної плати.
Працівник не отримає тільки те, що він
міг би отримати, якби добросовісно
працював або не порушував дисципліну.
Стаття 147 КЗпП України не містить
вказівки на грошові відрахування як
заходи дисциплінарного стягнення, а
тому є можливим застосування до
працівника запобіжних заходів
матеріального характеру. Тому
позбавлення працівників премії або
інших заохочувальних виплат не слід
ототожнювати із заходами
дисциплінарної чи матеріальної
відповідальності. Це запобіжні заходи
матеріального характеру, що мають
превентивний характер і пов'язані з
припиненням поведінки, яка не
відповідає законодавству про працю,
колективному або трудовому договору і
дезорганізує роботу підприємства.

Позбавлення працівника виплат
заохочувального характеру або
зниження їх розміру вказує на те, що в
його роботі чи дисципліні є певні
недоліки, а продовження такої
поведінки може призвести до
застосування заходів юридичної
відповідальності.

Таким чином, оскільки зниження
розміру премії не відноситься до
дисциплінарних стягнень, передбачених
статтею 147 КЗпП України, власник або
уповноважений ним орган не
зобов'язаний в разі прийняття рішення
про таке зменшення дотримуватися
процедури, передбаченої статтею 149 КЗпП
України.

Законодавством надано право
підприємствам самостійно визначати
умови і розміри преміювання. Однією із
складових частин оплати праці діючої
на підприємстві системи оплати праці є
Положення про преміювання. Вибір
показників і умов преміювання повинен
здійснюватися з урахуванням тих
завдань, які стоять пред кожним
структурним підрозділом.

Положенням про преміювання
повинні визначатися виробничі
упущення і інша провина, за які
працівники позбавляються премії
повністю або частково.

Право збільшення (зменшення)
розміру премії Положенням про
преміювання може надаватися керівнику
підприємства в односторонньому
порядку або за узгодженням з
профспілковим органом. Рішення про
зменшення розміру премій, у тому числі
у в зв'язку із допущеними працівником
виробничими упущеннями, керівник
підприємства має право прийняти
одноособово, якщо відповідним
Положенням про преміювання не
передбачене інше. Одним із таких
показників може бути порушення
працівником трудової дисципліни.

Відповідно до п. 4.8 Положення про
преміювання робітників ДП
НВКГ«Зоря»-Машпроект», затвердженого
наказом Генерального директора
підприємства № 234-01-П від 31.10.2013 року
«Про затвердження Положення про
преміювання за основні результати
виробничо - господарської діяльності»,
право встановлювати робітникам КТВ
мають право Генеральний директор -
Адміністрації; заступники
генерального директора; директора по
напрямкам; керівники структурних
підрозділів за узгодженням з
профспілковим комітетом.

Згідно із п. 1.9 додатку «Перелік
порушень і упущень, випадків за які
премія не нараховується повністю або
частково» до Положення про
преміювання робітників ДП
НВКГ«Зоря»-Машпроект», премія не
начисляється у випадку порушення
правил внутрішнього трудового
розпорядку без застосування
дисциплінарного стягнення за наказом
керівника структурного підрозділу.

З урахуванням вищенаведеного,
керівник структурного підрозділу -
начальник відділу імпортної логістики
ДП НВКГ«Зоря»-Машпроект» мав право
своїм наказом зменшити премію ОСОБА_1 у
випадку порушення правил внутрішнього
трудового розпорядку без застосування
дисциплінарного стягнення і
відповідно без виконання приписів
статті 149 КЗпП України.

Але, відповідно до змісту п.3
наказу керівника відділу імпортної
логістики ДП НВКГ«Зоря»-Машпроект»
«Про виконавчу дисципліну» № 5-06/2 -ОС
від 18 серпня 2014 року наказ № 3-06/2 -ОС
від 12 серпня 2014 року, щодо зменшення
премії ОСОБА_1 на 50% визнано втративши
силу.

Пунктом 1 наказу № 5-06/2 -ОС від 18
серпня 2014 року встановлено премію
ОСОБА_1 з застосуванням 0,5 % КТВ за
липень 2014 року.

Таким чином, права позивача не
порушені, оскаржуваний наказ № 3-06/2 -ОС
від 12 серпня 2014 року скасовано самим
начальником підрозділу та встановлено
премію позивачу. Отже, в задоволенні
позовних вимог щодо визнання
незаконним наказу необхідно відмовити
у в зв'язку з безпідставністю.

В задоволенні позовних вимог,
щодо скасування рішення КТС від 22.08.2014
року необхідно відмовити з наступних
підстав.

В ході розгляду скарги
позивача КТС було встановлено
наявність наказу керівника імпортної
логістики ДП НВКГ«Зоря»-Машпроект»
«Про виконавчу дисципліну» № 5-06/2 -ОС
від 18 серпня 2014 року, яким наказ про
зменшення премії позивачу визначено
таким що втратив силу. А тому
правомірно прийняв рішення про
відмову в задоволенні скарги.

Крім того, у відповідності до
статті 228 КЗпП України у разі незгоди з
рішення комісії по трудових спорах
працівник, чи власник або
уповноважений ним орган можуть
оскаржити її рішення до суду в
десятиденний строк з дня вручення їм
виписки з протоколу засідання комісії
чи його копії. Пропуск вказаного строку
не є підставою відмови в прийнятті
заяви. Визнавши причину пропуску
поважним, суд може поновити цей строк і
розглянути спор по суті. В разі коли
пропущений строк не буде поновлено,
заява не розглядається, і залишається в
силі рішення комісії по трудових
спорах.

Копію протоколу рішення КТС
від 22.08.2014 року позивач отримав цієї ж
датою, про що свідчить особистий підпис
ОСОБА_1 про його отримання.

З позовною заявою ОСОБА_1
звернувся до суду 22.09.2014 року, тобто з
порушенням строку передбаченого
статтею 228 КЗпП УКРаїни. Позивач не
просив суд поновити строк , доказів
поважності пропуску строку не надав.

Вимоги позовної заяви про визнання
незаконними дії начальника ВІЛ, щодо
складання акту про запізнення на
роботі також є безпідставними та
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки у судовому засіданні не
надано доказів складання таких актів
та правових наслідків яки б порушували
права позивача.

Керуючись ст.ст. 127, 147, 149, 228, КЗпП
України, ст.ст. 10, 14,30, 60, 88, 57, 212, 213, 215, 218
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Науково - виробничий комплекс
газотурбобудування «Зоря»-Машпроект»
про » про визнання незаконним
наказу, скасування рішення КТС -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: