Справа № 370/1130/14 Головуючий у І
інстанції Косенко А. В.Провадження №
22-ц/780/7095/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 11 листопада 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Приватного підприємства
«ОККО-Нафтопродукт» про відшкодування
завданої шкоди, -

В С Т А Н О
В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
стягнути з відповідача на його користь
завдану матеріальну шкоду в розмірі 12
007,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 20 травня 2011 року він
скористався послугою портальної мийки,
що знаходиться за адресою с.Калинівка,
вул.Київська, 3-в, Макарівського району
Київської області, яка належить
відповідачу. В результаті
поступального руху щітки на лобовому
склі його автомобіля марки «Lexus RX 350», 2006
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1 утворилася тріщина від основи
лобового скла і до верхнього краю в
правій стороні, що призвело до
завдання шкоди в заявленому розмірі.
Вважає, що пошкодження утворились в
результаті неналежного виконання
працівником відповідача своїх
обов'язків, який у добровільному
порядку відшкодовувати завдані збитки
відмовився.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 11 листопада 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати вказане рішення та
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на те, що суд не
вірно оцінив докази у справі,
неправильно встановив обставини
справи, що призвело до невірних
висновків та неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін із наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із
недоведеності позовних вимог про
заподіяння шкоди діями відповідача. В
рішенні суду зазначено, що пошкодження
у вигляді тріщини на лобовому склі
автомобіля, який належить ОСОБА_1,
утворились на місці сколів, які виникли
у 2007 році.

Позивач за вказаний проміжок часу
ніяким чином не усунув недоліки
лобового скла, а саме: не провів його
заміну та ремонт, а продовжив
експлуатацію автомобіля.

Наданий позивачем на підтвердження
заподіяння шкоди рахунок ТОВ «ВІДІ
ЕЛІТ» від 6.05.2014 року не містить
висновку про причини пошкодження
автомобіля, вина відповідача у
виконаних роботах та наданих послугах,
що потягло завдання шкоди позивачу, є
недоведеною.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно із ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України
«Про захист прав споживачів»

3. У разі виявлення недоліків у
виконаній роботі (наданій послузі)
споживач має право на свій вибір
вимагати:

4) відшкодування завданих йому збитків
з усуненням недоліків виконаної роботи
(наданої послуги) своїми силами чи із
залученням третьої особи;

Зазначені вимоги підлягають
задоволенню у разі виявлення недоліків
під час приймання виконаної роботи
(наданої послуги) або під час її
виконання (надання), а в разі
неможливості виявлення недоліків під
час приймання виконаної роботи
(наданої послуги) - протягом
гарантійного чи іншого строку,
встановленого договором, чи протягом
двох років з дня прийняття виконаної
роботи (наданої послуги) у разі
відсутності гарантійного чи іншого
строку, встановленого законодавством
або договором.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить автомобіль марки «Lexus RX 350», 2006
року випуску, державний номерний знак
НОМЕР_1 (а.с. 14).

20 травня 2011 року о 12.40год. ОСОБА_1
скористався послугою портальної мийки,
що знаходиться за адресою с.Калинівка,
вул.Київська, 3-в, Макарівського району
Київської області, яка належить
приватному підприємству
«ОККО-Нафтопродукт».

Після мийки на лобовому склі його
автомобіля утворилася тріщина від
основи лобового скла і до верхнього
краю в правій стороні.

Про виявлення вказаних технічних
пошкоджень менеджером АЗС ОСОБА_2 в
присутності оператора мийки ОСОБА_3 та
позивача, було складено акт нанесення
матеріальної шкоди, в якому зазначено,
що в результаті поступального руху
щітки на лобовому склі автомобіля
утворилася тріщина від основи лобового
скла і до верхнього краю в правій
стороні від невеличкого сколу від
камінця, який зі слів ОСОБА_1 був на
лобовому склі з 2007 року (а.с. 4).

На підтвердження завдання майнової
шкоди позивачем надано рахунок №
ЕЛюС-0017556 від 06 травня 2014 року,
виготовлений ТОВ «ВІДІ ЕЛІТ», згідно
якого вартість разом із демонтажем і
монтажем вітрового скла на автомобіль
«Lexus RX 350», 2006 року випуску, державний
номерний знак НОМЕР_1 становить 12 007,44
грн. (а.с.5).

З пояснень ОСОБА_1 після отримання
пошкоджень на лобовому склі в
результаті мийки автомобіля він
продовжує експлуатацію належного йому
автомобіля марки «Lexus RX 350», державний
номерний знак НОМЕР_1 і заміна
лобового скла ним не проведена.

Представник відповідача позов не
визнав, посилаючись на недотримання
позивачем як споживачем послуг Правил
для клієнтів, положень ч.4 п.3 ст.4 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
які виразились в тому, що позивач надав
на мийку автомобіль із пошкодженнями,
а саме сколами на лобовому склі,
недоведеністю понесених позивачем
витрат на заміну лобового скла та
користування автомобілем із вказаними
пошкодженнями.

Статтею 22 ЦК України визначено, що
особа, якій завдано збитків в
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування в
повному обсязі.

У ч. 2 цієї статті зазначається, що
збитками є втрати, яких особа зазнала, у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Відповідно до роз'яснень, наданих в п.2
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», вказано, що
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, суди повинні мати на увазі, що
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки,
незалежно від наявності вини.

Встановивши вказані обставини справи,
з врахуванням доказів сторін на
підтвердження - заперечення позовів,
норм матеріального права, які
регулюють спірні відносини, суд першої
інстанції прийшов до законного і
обґрунтованого висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Позивачем відповідно до вимог ст.ст.10, 60
ЦПК України не доведено факт і розмір
заподіяної йому майнової шкоди та вину
відповідача у пошкодженні лобового
скла автомобіля у вигляді тріщини.

Судом обґрунтовано прийнято до уваги
заперечення відповідача про
недотримання позивачем Правил для
клієнтів та положень ч.4 п.3 ст.4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
перед проведенням мийки автомобіля.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, розглядаючи спір повно та
всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює, наданим сторонами
доказам дав вірну юридичну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд зробив неправильну оцінку акту від
20.05.2011 року, складеному працівником
відповідача, є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд
обгрунтовано не взяв до уваги в якості
доказу вини відповідача акт від 20.05.2011
року, оскільки із змісту вказаного акту
вбачається, що після мийки автомобіля
на ньому були виявлені пошкодження, а
саме: тріщина від основи лобового скла
і до верхнього краю в правій стороні, що
утворилась від невеличкого сколу від
камінця, який зі слів ОСОБА_1 був на
лобовому склі з 2007 року.

Таким чином вказаний акт не є доказом
вини відповідача в заподіянні
пошкодження на лобовому склі
автомобіля позивача та завдання йому
шкоди.

Доводи апелянта на те, що суд вказав у
рішенні, що допитав ОСОБА_5 не як
експерта, а в якості свідка також
підлягають відхиленню, оскільки як
вбачається із журналу судового
засідання від 11.11.2014 року та змісту
оскаржуваного рішення вказана особа
була допитана судом в якості експерта
і суд у рішенні дав оцінку вказаному
доказу.

Інші доводи апелянта про
неправильність висновку суду щодо
оцінки рахунку від 06 травня 2014 року,
виготовленому ТОВ «ВІДІ ЕЛІТ», на
законність і обґрунтованість рішення
не впливають.

Дійсно вказаний рахунок підтверджує
вартість демонтажу і монтажу
переднього вітрового скла автомобіля,
який належить позивачу, про що і
зазначено в мотивувальній частині
рішення. Висновок суду про те, що з
даного рахунку неможливо встановити
причину пошкодження автомобіля
оцінений в сукупності з іншими
доказами.

Інші доводи апеляційної скарги на
невірну оцінку доказів у справі,
неправильне встановлення обставин
справи, що призвело до невірних
висновків та неправильного
застосування норм матеріального і
процесуального права не заслуговують
на увагу і висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 11 листопада 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: