Справа № 353/1011/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2126/2014
Головуючий у 1 інстанції Гавриш Я.М. Я.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Матківського
Р.Й.

суддів Мелінишин Г.П.,
Шалаути Г.І.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
Тлумацької районної державної
адміністрації, Гринівецької сільської
ради Тлумацького району про визнання
права на земельну частку (пай), з
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Тлумацького районного суду від 03
вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з даним позовом та просила
ухвалити рішення про визнання за нею
права на земельну частку (пай) у розмірі
1, 14 га і виділити її із земель запасу
Гринівецької сільської ради
Тлумацького району та поновити строк
звернення до суду з даним позовом.

Заявлені вимоги обґрунтувала тим,
що з 1976 по 1998 роки працювала в ланці
рільничої бригади по обробітку
сільськогосподарських споруд колгоспу
«Перемога», перейменованого у спілку
пайовиків «Перемога» і була членом
колгоспу.

Рішенням Тлумацького районного
суду від 08 липня 2014 року підтверджено
факт її трудової участі у колгоспі та
спілці пайовиків.

Як член колгоспу мала право на
отримання права на земельну частку під
час розпаювання земель, який
проводився в 1995 році.

Про те, що має право земельну
частку (пай) і що її не внесено в список
осіб про отримання земельної частки
стало відомо в кінці грудня 2013 року.

Рішенням Тлумацького районного
суду від 03 вересня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено за
пропуском строку позовної давності.

На дане рішення ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, просить його
скасувати та ухвалити нове, яким
позовні вимоги задоволити.

Апелянт в скарзі зазначає, що
ухваленим рішенням порушено її права
та законні інтереси. Судом не
витребувано у представника
відповідача - сільського голови
підтверджуючих документів про те, що на
території сільської ради відсутні
землі запасу, з яких їй міг бути
виділений земельний пай, а суд
посилався тільки на його усне
пояснення про відсутність земель
запасу.

Судом також не задоволено
клопотання представника Тлумацької
РДА про відкладення розгляду справи.

Суд не надав їй можливості подати
додаткові пояснення та рішення сесії
Гринівської сільської ради від 03
грудня 2012 року про розгляд її заяви про
надання земельної частки (паю).

Вислухавши доповідача, апелянта,
яка вимоги скарги підтримала,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 суд першої інстанції правильно
встановив, що вона, знаючи про
порушення свого права на отримання
земельної частки (паю) як член колгоспу
з 1976 по 1998 роки звернулась до суду з
даним позовом тільки у серпні 2014 року,
тому пропустила встановлений
законодавством строк позовної
давності і підстави для його
поновлення відсутні.

Суд правильно вважав, що за
змістом пункту 6 Прикінцевих і
перехідних положень ЦК України правила
цього Кодексу щодо позовної давності
стосуються тільки тих позовів, строк
пред'явлення яких, встановлений
попереднім законодавством не сплив до 1
січня 2004 року. Якщо ж строк позовної
давності закінчився до зазначеної
дати, то до відповідних відносин
застосовуються правила про позовну
давність, передбачені Цивільним
кодексом Української РСР 1963 року.

Відповідно до ст. 76 ЦК Української
РСР право на позов виникає з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення свого права.
Винятки з цього правила, а також
підстави зупинення і переривання
перебігу строків позовної давності
встановлюються законодавством Союзу
РСР і ст. ст. 78 і 79 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 71, 75, 80 ЦК
Української РСР загальний строк для
захисту права за позовом особи, право
якої порушено (позовна давність),
встановлюється в три роки. Закінчення
строку позовної давності до
пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові. Позовна давність
застосовується судом, арбітражем або
третейським судом незалежно від заяви
сторін.

Враховуючи пояснення позивача,
суд правильно вважав, що про те, що не
внесена у списки осіб, які мають право
на земельну частку як член колгоспу
позивач дізналась під час розпаювання
земель колгоспу, яке проводилось у 1995
році.

У засіданні апеляційного суду
позивач підтвердила про те, що знала на
час проведення розпаювання, що інші
члени колгоспу отримали право на
земельні паї.

Суд першої інстанції
обґрунтовано вважав, що відсутні
поважні причини для поновлення
позивачу строку позовної давності для
звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що при вирішенні
позовних вимог судом правильно
визначено характер правовідносин між
сторонами, вірно застосовано закон, що
їх регулює, повно і всебічно досліджено
матеріали справи та надано оцінку
доводам сторін.

Доводи скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду від
03 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Р.Й. Матківський

Судді: Г.П. Мелінишин

Г.І. Шалаута