Справа №: 671/1732/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2014 року Волочиський
районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Ніколової С.В.

при
секретарі Хрупайло Т.В,

з участю представника позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Волочиську справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики, за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про визнання договору позики
недійсним,

встановив:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
з останньої на підставі ст.ст. 625, 626, 629,
1046, 1048, 1049 ЦК України заборгованості за
договором позики в сумі 60859,45 доларів
США в гривневому еквіваленті по
офіційному курсу Національного Банку
України (далі - НБУ) на момент ухвалення
рішення, з яких 44000 доларів США - розмір
основного боргу, 13384,05 доларів США -
відсотки за користування позикою, 3475,40
доларів США - 3% річних. В обгрунтування
позову вказував, що 11.08.2010 року між ним
та відповідачкою було укладено договір
позики, за яким він позичив
відповідачці грошові кошти в сумі 44000
доларів США, що в гривневому
еквіваленті на час складання даної
позовної заяви - 18.08.2014 року становило
575225 грн. 68 коп., з терміном повернення на
протязі 2011 року. Про вказане
відповідачка власноручно склала та
надала йому, позивачу, розписку, однак,
всупереч умовам договору позики
відповідачка грошові кошти не
повернула та заперечує повернути їх в
подальшому. Позивач вказує, що кінцевою
датою повернення коштів слід вважати
31.12.2011 року та просить стягнути з
відповідачки на його користь суму
боргу, а також проценти на рівні
облікової ставки НБУ та 3% річних від
простроченої суми боргу, а всього
розмір таких становить відповідно 13384,05
доларів США та 3475,40 доларів США.
Зазначену суму коштів у розмірі 60859,45
доларів США позивач просить стягнути в
національній валюті України - гривні з
врахуванням курсу долара США станом на
час розгляду справи. Позивач вказує, що
звертаючись в суд з даною позовною
заявою, суму боргу він зазначив у
національній валюті України - гривні з
врахуванням курсу долара станом на
26.08.2014 року - 1336,5434 грн. за 100 доларів США,
тому суму боргу зазначив 813412 грн. 96 коп.

Відповідачка до початку розгляду
справи по суті пред'явила зустрічний
позов до ОСОБА_1 про визнання договору
позики за борговою розпискою,
укладеного між нею та позивачем,
недійсним. Не заперечуючи факт
написання нею зазначеної боргової
розписки, ОСОБА_3 посилається на те, що
між нею та ОСОБА_1 дійсно була
домовленість про передачу їй в борг
коштів, однак фактично зазначена в
розписці сума їй не була передана та не
була повернута їй боргова розписка.
Позивачка за зустрічним позовом
вважає, що позивач ОСОБА_1 відповідно до
Закону України "Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг" не вправі був
надавати в борг кошти в іноземній
валюті та отримувати у зв'язку з цим
прибуток у вигляді процентів.
Посилаючись на те, що зі сторони
позивача за первісним позовом має
місце зловживання, оскільки він не має
належних документів та дозволів про
надання позики в іноземній валюті, і
фактично кошти їй не надавав, просить
задовольнити зустрічний позов та
визнати недійсним договір позики за
борговою розпискою від 11.08.2010 року.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позов підтримує
з підстав, зазначених у позовній заяві,
просить задовольнити позов, стягнувши
з відповідачки ОСОБА_3 грошові кошти,
отримані в борг, проценти за
користування ними за період з 11.08.2010
року, та 3% річних за період
прострочення станом на 31.12.2011 року, в
розмірі,згідно офіційного курсу долара
США до гривні станом на день розгляду
справи. В задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_3 заперечує, вважаючи
твердження останньої про
безгрошовість зазначеної розписки
надуманим.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явилася, про день
розгляду справи повідомлена належним
чином, надіславши суду телеграму про
розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
докази у їх сукупності, суд вважає, що
первісний позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, в зустрічному позові
ОСОБА_3 слід відмовити з наступних
підстав.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Частиною 2 ст. 1047 цього ж Кодексу
визначено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України,
якщо у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Судом об'єктивно встановлено, що 11
серпня 2010 року відповідачка ОСОБА_3
отримала в борг від позивача ОСОБА_1 44000
доларів США, які зобов'язувалась
повернути протягом 2011 року, що
підтверджується виконаною
відповідачкою власноручно борговою
розпискою.

Відповідачка не виконала взяті на
себе зобов'язання щодо повернення
боргу, незважаючи на те, що кінцевою
датою повернення коштів було 31.12.2011
року, тобто відповідачка прострочила
виконання зобов'язання.

Оцінюючи докази в їх сукупності
та відповідно до наведених вимог
Цивільного кодексу України, суд дійшов
висновку, що представлена позивачем
розписка відповідачки як позичальника,
є достовірним доказом в підтвердження
вимог позивача про стягнення з
відповідачки отриманих нею в борг
коштів у сумі 569800 грн. 00 коп., що
еквівалентно 44000 доларам США. Також
підлягає стягненню 173323 грн. 45 коп.
відсотків відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК
України, та відповідно до вимог ст. 625 ЦК
України 45006 грн. 43 коп. - 3% річних станом
на 18.08.2014 року.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідачки процентів відповідно до
облікової ставки Національного Банку
України з 11.08.2010 року по 18.08.2014 року, що є
періодом користування відповідачкою
позиченими у позивача грошовими
коштами, узгоджуються з постановами
Національного Банку України, що були
чинними в цей період.

Задовольняючи позов, суд приймає
до уваги, що відповідачка ОСОБА_3, не
заперечуючи написання нею даної
боргової розписки, не навела обставин в
підтвердження безгрошовості такої.

Судом встановлено, що період
користування відповідачкою позиченими
в позивача грошовими коштами становить
1467 днів - з 11.08.2010 року по 18.08.2014 року. А
тому, враховуючи розміри облікових
ставок відповідно до постанов
Національного Банку України № 377 від
09.08.2010 року, № 102 від 21.03.2012 року, № 209 від
06.06.2013 року, № 315 від 09.08.2013 року та № 212
від 14.04.2014 року розрахунок процентів,
передбачених ч. 1 ст. 1048 ЦК України,
становить: з 10.08.2010 року по 22.03.2012 року -
7,75% річних, тому розмір плати за
користування позикою за цей період
становитиме 5503,52 доларів (44000 доларів
США х 0,0212% х 590 днів).

За період з 23.03.2012 року по 09.06.2013
року розмір облікової ставки НБУ
становив 7,5%, відповідно - 0,0205% в день,
тому розмір процентів за користування
позикою в цей період становитиме 3995,86
доларів США (44000 доларів США х 0,0205% х 443
дні).

За період з 10.06.2013 року по 12.08.2013
року розмір облікової ставки НБУ був 7,0%
річних, відповідно 0,0192% в день, тому
розмір процентів за користування
позикою за цей період (63 дні)
становитиме 532,22 доларів США (44000
доларів США х 0,0192% х 63 дні).

Розмір облікової ставки в період
з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року визначено на
рівні 6,5 % річних, тобто 0,0178 % в день,
відповідно розмір процентів за
користування позикою за наведений
період (244 дні) становитиме 1911,01 доларів
США (44000 доларів США х 0,0178% х 244 дні).

В період з 15.04.2014 року по 18.08.2014
року розмір облікової ставки
встановлено на рівні 9,5 % річних, тобто
0,0260 % в день, тому розмір процентів за
користування позикою в період з 15.04.2014
року по 18.08.2014 року (126 днів) становить
1441,44 доларів США (44000 доларів США х 0,0260 %
х 126 днів).

Таким чином, відповідачка повинна
сплатити позивачу проценти за
користування позикою в розмірі грн. 45
коп. відсотків, що еквівалентні 13384,05
доларів США (5503,52 доларів США+3995,86
доларів США+532,22 доларів США+1911,01
доларів США+1441,44 доларів США).

Стягнення з відповідачки 3% річних
від простроченої суми розраховується
виходячи з наступного. Встановлено, що
період прострочення відповідачкою
виконання перед позивачем грошового
зобов'язання становить 961 день - з 01.01.2012
року по 18.08.2014 року, а тому
відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
підлягає стягненню грн. 43 коп.,
що еквівалентно 3475,40 доларів США (44000
доларів х 3% : 365 днів х 961 день).

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що первісний позов підлягає
задоволенню. Так, враховуючи, що
грошовою одиницею в Україні є гривня, з
відповідачки на користь позивача слід
стягнути суму боргу у гривнях, що
визначається за офіційним курсом
долара США на день ухвалення даного
судового рішення. Такий курс станом на
на 28.10.2014 року становить: 100 доларів США
еквівалентно 1295,0440 гривень, тому
стягненню підлягає грн. 00 коп. боргу, що
еквівалентно 44000 доларам США. Також
відповідно до наведених вимог ст. 1048 ЦК
України підлягають стягненню відсотки
в розмірі 173323 грн. 45 коп. та відповідно
до положень ст. 625 ЦК України - 3% річних у
розмірі 45006 грн. 43 коп.

Відмовляючи в задоволенні
зустрічного позову про визнання
недійсним договору позики суд виходить
з того, що ОСОБА_3, не заперечуючи
написання нею зазначеної боргової
розписки, належних та допустимих
доказів на спростування пояснень
позивача та на підтвердження своїх
доводів про безгрошовість даної
боргової розписки, не надала.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст.
218 ЦК України, такими можуть бути засоби
аудіо-, відеозаписи, письмові докази,
тощо.

Твердження ОСОБА_3 про те, що
ОСОБА_1 не вправі був надавати в якості
позики іноземну валюту - долари США та
отримувати прибуток за таким договором
позики,суперечить наведеним вище
положенням ЦК України.

Що стосується посилань ОСОБА_3 на
ст. 533 ЦК України, то вирішуючи даний
спір, суд вважає правильним стягнути з
відповідачки на користь позивача суму
боргу та процентів, в національній
валюті - гривні.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3
в підтвердження своїх зустрічних вимог
доказів не навела, в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити.

Судові витрати, понесені
позивачем за первісним позовом ОСОБА_1,
відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
підлягають стягненню з відповідача
ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 88
ЦПК України, ст.ст. 11, 625, 526, 1046, 1047, 1048, 1049,
1051 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 569800 грн. 00 коп. боргу, що
еквівалентно 44000 доларам США, 173323 грн. 45
коп. відсотків, 45006 грн. 43 коп. 3% річних, а
також 3654 грн. 00 коп. понесених судових
витрат.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про визнання договору позики
недійсним відмовити.

На рішення через суд першої
інстанції, який його ухвалив, може бути
подано апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: