Єдиний унікальний номер 728/2374/14
Номер провадження 2/728/761/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року
Бахмацький районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко
В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Бахмач
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Дмитрівської селищної ради
Бахмацького району Чернігівської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Дмитрівської селищної ради
Бахмацького району Чернігівської
області про визнання права власності
на земельну ділянку в порядку
спадкування. В своїй заяві вказав, що
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 його матері
ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу
якої, окрім іншого, входить земельна
ділянка згідно державного акту серії
НОМЕР_3. Він, як спадкоємець першої
черги за законом, у передбачений
законодавством шестимісячний термін
прийняв спадщину і має намір
реалізувати свої спадкові права, проте
позбавлений можливості зробити це у
передбаченому законом нотаріальному
порядку в зв»язку з втратою оригіналу
правовстановлюючого документу на
спадкове майно. За таких обставин
просить визнати за ним в порядку
спадкування право власності на
земельну ділянку площею 3.41 га,
цільове призначення якої для ведення
особистого селянського господарства,
яка розташована на території
Дмитрівської селищної ради
Бахмацького району Чернігівської
області, згідно державного акту серії
НОМЕР_3, виданого на ім»я ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 в судове
засідання не з»явився, але надав заяву,
в якій просить суд розглядати справу за
його відсутності.

Представник відповідача
Дмитрівської селищної ради
Бахмацького району Чернігівської
області в судове засідання не
з»явився, але від органу місцевого
самоврядування надійшла заява з
проханням про розгляд справи без
участі їх представника та про визнання
позовних вимог.

В зв»язку з неявкою в судове
засідання осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_3, яка доводилася матір»ю
позивачеві (а.с.9), померла ІНФОРМАЦІЯ_6,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1, виданого 02
січня 2004 року (а.с. 8).

Їх родинний зв»язок підтверджується
копією свідоцтва про народження
позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_2, виданого
28 грудня 1962 року, зі змісту якого
вбачається, що його батьками записані
саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Після смерті останньої відкрилася
спадщина, до складу якої, окрім іншого,
входить земельна ділянка площею 3.41 га,
розташована на території Дмирівської
селищної ради, цільове призначення
якої для ведення особистого
селянського господарства, на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю серії НОМЕР_3,
виданого 15 серпня 2002 року Бахмацькою
РДА на ім»я ОСОБА_3 (а.с.10-11).

Як вбачається з матеріалів справи,
запис по-батькові матері у свідоцтві
про народження позивача «ОСОБА_3», в
державному акті запис по-батькові
власника земельної ділянки зазначено
як «ОСОБА_3», у свідоцтві про смерть
по-батькові померлої вказано як
«ОСОБА_3».

Згідно словника власних імен людей
похідними іменами імені «ОСОБА_9» є
«ОСОБА_9», «ОСОБА_9» (а.с.35).

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_3, яка
записана у свідоцтві про народження
позивача, а також власник земельної
ділянки ОСОБА_3 та померла ОСОБА_3 є
однією і тією ж особою і в даному
випадку встановлення юридичного факту
не потребується.

Відповідно п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року за № 1 «Про судову практику у
справах про спадкування» «Спадкові
відносини регулюються Цивільним
кодексом України. Відносини
спадкування регулюються правилами ЦК
якщо спадщина відкрилася не раніше 1
січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати,
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини, кола спадкоємців
за законом. У разі коли спадщина, яка
відкрилася до набрання чинності ЦК і
строк на її прийняття не закінчився до 1
січня 2004 року, спадкові відносини
регулюються цим Кодексом».

Пунктом 4 Прикінцевих і перехідних
положень ЦК визначено, що «Цивільний
кодекс України застосовується до
цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли
до набрання чинності Цивільним
кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і
обов»язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним
чинності».

Згідно інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» №
24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «При вирішенні
спорів про спадкування, спадщина по
яких відкрилась і була прийнята до 01
січня 2004 року, не допускається
застосування судами норм ЦК 2003 року, а
застосуванню підлягають норми
законодавства, чинного на час
відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР».

Як вбачається зі змісту довідки
за № 02-22/322 від 01.10.2013 року, виданої
виконавчим комітетом Шишацької
сільської ради Хорольського району
Полтавської області, ОСОБА_3 проживала
та була зареєстрована в АДРЕСА_1 до дня
смерті ІНФОРМАЦІЯ_6. Спільно з ОСОБА_3
на день її смерті проживали та були
зареєстровані: син ОСОБА_1, 1962 року
народження, невістка ОСОБА_7, 1961 року
народження та онука ОСОБА_8, 1986 року
народження (а.с.17).

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963
року) при спадкоємстві за законом,
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках: діти (у тому числі усиновлені),
дружина, батьки (усиновителі)
померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963
року) «Для придбання спадщини
необхідно щоб спадкоємець її прийняв.
Не допускається прийняття спадщини
під умовою або з застереженням.
Прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини».

Частиною 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року)
передбачено, що «Визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо
він фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном; 2) якщо він
подав державній нотаріальній конторі
за місцем відкриття спадщини заяву
про прийняття спадщини».

Відповідно до ст. 525 УРСР (1963 року)
«Часом відкриття спадщини визнається
день смерті спадкодавця, а при
оголошенні його померлим -день,
зазначений в статті 21 цього Кодексу».

Враховуючи, що спадщина відкрилася до 01
січня 2004 року і позивач ОСОБА_1, як
спадкоємець першої черги за законом
після смерті матері ОСОБА_3, прийняв
спадщину, оскільки проживав з нею на
момент її смерті, тому в даному
випадку застосовуються саме норми ЦК
УРСР (1963 року).

Зі змісту довідки за № 01-16/1786, виданої
24.10.2014 року Хорольською районною
державною нотаріальною конторою
вбачається, що після смерті 31.12.2003 року
ОСОБА_3 відкрита спадкова справа 08.04.2013
року за № 138/2013 за заявою сина
спадкодавця ОСОБА_1, якому 26.04.2013 року
видано свідоцтво про право на
спадщину за законом на спадкові
грошові вклади. Заповіт відсутній.
Інших заяв про прийняття спадщини чи
про відмову від її прийняття у
матеріалах вказаної спадкової справи
немає (а.с.27).

Пунктом 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» визначено, що
«Відповідно до статті 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом».

В судовому засіданні також
встановлено, що перешкодою позивачеві
у реалізації спадкових прав в
передбаченому законодавством
нотаріальному порядку є відсутність
оригіналу правовстановлюючого
документу, а саме: державного акту на
право власності на земельну ділянку на
ім»я ОСОБА_3 в зв»язку з його втратою,
внаслідок чого йому було відмовлено
нотаріусом у видачі свідоцтва про
право на спадщину на земельну ділянку
(а.с.7).

Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» «У разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження».

Із оглянутої в судовому
засіданні районної газети «Голос
Присеймів»я» від 01.11.2014 року
вбачається, що на сторінці 7 міститься
оголошення наступного змісту:
«Втрачений державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку серії НОМЕР_3, виданий
Бахмацькою райдержадміністрацією на
ім»я ОСОБА_3, вважати недійсним» (а.с. 31).

Листом від 14.05.2013 року відділ
Держземагенства у Бахмацькому районі
Чернігівської області відмовив
позивачеві у видачі нового державного
акту, посилаючись на Закон України
«Про державний земельний кадастр» та
запропонував з даного приводу
звернутися до суду (а.с.14).

Нормою п. «г» ч.1 ст. 81 ЗК України
визначено «Громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі прийняття
спадщини».

Враховуючи, що позивач являється
спадкоємцем першої черги за законом,
прийняття ним спадщини у передбачений
законодавством шестимісячний строк,
відсутність оригіналу
правовстановлюючого документу на
спадкове майно, тому за ним слід
визнати право власності на земельну
ділянку, що належала ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ч.1 ЦК
УРСР (1963 року), п. 4 Прикінцевих і
перехідних положень ЦК України, п. «г»
ч.1 ст. 81 ЗК України, ст.ст. 10, 60, 61, 197 ч.2, 213-
215, 218 ЦПК України, п.1, п.10, абз. 3 п.23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Дмитрівської селищної ради
Бахмацького району Чернігівської
області про визнання права власності
на спадкове майно задовольнити
повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженцем с. Щуча Гребля Бахмацького
району Чернігівської області в порядку
спадкування, як спадкоємцем першої
черги за законом, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_3, право
власності на земельну ділянку площею
3.41 га, цільове призначення якої для
ведення особистого селянського
господарства, яка розташована на
території Дмитрівської селищної ради
Бахмацького району Чернігівської
області згідно державного акту на
право приватної власності на землю
серії НОМЕР_3, виданого 15 серпня 2002 року
Бахмацькою районною державною
адміністрацією на ім»я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Чернігівської
області через Бахмацький районний суд
Чернігівської області на протязі
десяти днів з моменту його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з

дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О.І.Глушко