Справа № 362/392/13-ц Головуючий у І
інстанції Корнієнко С.В.Провадження №
22-ц/780/6773/14 Доповідач у 2
інстанції Журба С.О.Категорія 58
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Даценко
Л.М., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Химинець
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Васильківського міськрайонного
суду Київської області від 02 червня 2014
року у справі за поданням начальника
відділу ДВС Васильківського МРУЮ
Київської області про встановлення
тимчасового обмеження боржнику у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань,

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник відділу ДВС Васильківського
МРУЮ Київської області звернувся до
суду із вказаним поданням, яке
обґрунтував наступним:

Боржник в добровільному порядку
ухиляється від виконання рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 30 квітня 2013 року
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Компанія «РАЙЗ» суми боргу в розмірі 1
505 296,44 грн. Просив суд встановити
боржнику тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України до виконання
покладених рішенням суду зобов'язань.

Ухвалою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 червня 2014 року подання начальника
відділу ДВС Васильківського МРУЮ
задоволене.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
права, ставить питання про скасування
ухвали суду та постановлення нової
ухвали про відмову в задоволенні
подання. Зазначає, що подання
державного виконавця та ухвала суду
не вмотивовані та безпідставні.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги законність та
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав:

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право,
зокрема, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, зокрема,
якщо він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Як вбачається з наданих до суду
матеріалів, державним виконавцем
неодноразово призначалося проведення
ряду виконавчих дій, направлених на
опис та арешт майна боржника метою
забезпечення виконання рішення суду.
Про заплановані дії було належним
чином повідомлено боржника, однак, в
призначений час він за місцем
проживання не з'являвся, доступу
державному виконавцю до майна не
надавав. При цьому жодного належного
доказу в підтвердження поважності
причин таких своїх дій апелянт до ВДВС
чи суду не надав.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип
змагальності сторін в цивільному
процесі, який полягає в тому, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, прямо встановлених Законом.
Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях. За
таких умов суд може приймати та
покладати в основу рішення по справі
лише ті обставини, які були доведені
сторонами.

Зважаючи на наявні в матеріалах справи
дані та враховуючи недоведеність
посилань боржника про наявність
поважних причин для невиконання
законних вимог державного виконавця,
суд першої інстанції прийшов до
висновку про свідоме ухилення
боржником від виконання рішення суду,
що й зумовило задоволення подання
начальника відділу ДВС
Васильківського МРУЮ.

За результатами розгляду апеляційної
скарги колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції є
обґрунтованими, а апеляційна скарга не
містить обставин, які б зумовлювали
невідповідність зазначених висновків.

У відповідності до положень ст. 312 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного
суду Київської області від 02 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: