АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Головуючий у І інстанції Плахотнюк К.Г.
Доповідач Котула Л.Г.
07 жовтня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого - судді Котули Л.Г.
Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.
При секретарі Круглику В.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника Представництва
Polfa sp.z.o.o. в Україні Найєма Масі -
Мустафи на заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 09 квітня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Представництва Polfa
sp.z.o.o. в Україні про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
компенсації за невикористану
відпустку при звільненні,-
В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Представництва POIFA sp.z
o.o в Україні про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
стягнення компенсації за
невикористану відпустку при
звільненні і компенсації за понесені
витрати по господарській діяльності.
При цьому позивач посилався на те , що
працював у відповідача на посаді
Голови Представництва фірми POIFA sp.z o.o в
Україні і наказом №2 від 18 липня 2013
року був звільнений з цієї посади на
підставі п.1 ст. 36 КЗпП України ( за
Проте при звільненні відповідач не
виплатив йому належні суми при
звільненні, а тому просив стягнути з
відповідача на його користь
компенсацію у розмірі місячного
окладу у сумі 11 642 грн. 52 коп. ;
компенсацію за невикористану
відпустку у сумі 12 820 грн. 64 коп.;
компенсацію за понесені та
підтверджені витрати по
господарській діяльності
представництва - 17 480,63 грн.; нараховану
місячну заробітну плату за липень
місяць у розмірі 8 691 грн. 50 коп.;
середньомісячний оклад за час
затримки розрахунку при звільненні за
увесь час затримки по день фактичного
Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 09 квітня 2014
року позов ОСОБА_1 до Представництва Polfa
sp.z.o.o. в Україні про стягнення належних
до виплат сум при звільненні та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні задоволено.
Стягнуто з Представництва Polfa sp.z.o.o. в
місцезнаходження - м. Київ, вул.
Київському відділенні ЦФ ПАТ
"Кредобанк", адреса: м. Київ, вул.
Горького, 91/14) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер -НОМЕР_1)
належний до виплати розрахунок при
звільненні у розмірі 50 635, 29 грн. та
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні у розмірі 101
658, 80 грн., що складає належну до
стягнення суму у розмірі 152 294, 09 грн.
Стягнуто з Представництва Polfa sp.z.o.o. в
місцезнаходження - м. Київ, вул.
Київському відділенні ЦФ ПАТ
"Кредобанк", адреса: м. Київ, вул.
Горького, 91/14) на користь держави
судові витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1 522, 94 грн.
У апеляційній скарзі представник
Представництва Polfa sp.z.o.o. в Україні
Найєм Масі- Мустафа просить заочне
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в задоволені
позовних вимог відмовити повністю,
оскільки судом порушені вимоги
матеріального і процесуального права.

Позивач належним чином повідомлений
про час та місце судового розгляду у
судове засідання не з'явився , проте
його неявка не перешкоджає розглядові
справи , а тому колегія суддів вважала
можливим розглянути справу у його
відсутності .

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача Скрибки А.В.,
яка підтримала апеляційну скаргу і
просив її задовольнити з підстав
викладених у ній, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку , що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню .

Відповідно до статті 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Судом встановлено, що з 01.03.2011 роки між
Компанією Polfa sp.z.o.o. в особі Президента
Гжегожа Мацей Дворак Polfa sp.z.o.o. , члена
Правління Polfa sp.z.o.o. Влодзимеж
Вельгополян та ОСОБА_1 було укладено
трудовий договір, за умовами якого
останній прийнятий на посаду Голови
Представництва компанії Polfa sp.z.o.o. на
території України за адресою: 03040,
Україна, Київ, Васильківська, 312 (а.с. 5-7).

Пунктом 4.1. трудового договору
передбачено , що за виконання Головою
Представництва своїх службових
обов'язків, щомісячно йому буде
виплачуватися:

- винагорода - 1300, 00 євро брутто;

-інші виплати - за додаткове
виконання завдань непередбачених
умовами даного договору.

Додатком №1 до цього договору
внесено зміни в частині строку дії
договору і передбачено , що договір
діє з 01 січня 2012 року і протягом
невизначеного часу , а інші умови
договору залишаються без змін.( а.с.8).

Наказом по Представництву "Польфа Сп. з
о.о." № 2 від 18 липня 2013 року ОСОБА_1
звільнено з посади директора з 18 липня
2013 року за згодою сторін (ст. 36 п.1
Кодексу законів про працю України)
(а.с.3).

В день звільнення між ОСОБА_1 , який є
головою Представництва Polfa sp.z.o.o. в
Україні та Представником Polfa S.A. Пан
Мачей Типінскі (Pan Maciej Typinski) укладено
Угоду про розірвання трудового
договору від 01.03.2011 року, за умовами
якої сторони домовились про наступне:

розірвати трудовий договір від 01.03.2011
року;

виплатити ОСОБА_1 компенсацію за
невикористану відпустку у кількості 28
календарних днів у розмірі 12 820, 64 грн.;

виплатити компенсацію за понесені
підтверджені витрати по господарській
діяльності Представництва у розмірі 17
480, 63 грн.;

виплатити нараховану місячну
заробітну плату за липень у розмірі 8 691,
50 грн. (а.с.4).

Відповідно до акту прийому передачі
від 18 липня 2013 року позивачем передано
документи та майно Представництва
(а.с.9-10).

Встановивши, що відповідач не
виплатив позивачу належні суми при
звільненні, суд обґрунтовано
задовольнив його вимоги .

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівнику сум у строки,
зазначені в статті 116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір,
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки визначає
орган, який виносить рішення по суті
спору.

Таким чином , встановивши , що позивачу
не виплачено заборгованість по
заробітній платі в день звільнення та
задовольнивши його вимоги в цій
частині , суд з урахуванням ч.2 ст. 117
КЗпП України правомірно стягнув на
користь позивача середній заробіток
за весь час затримки розрахунку при
звільненні в сумі 101 658, 80 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачем пропущено строк для
звернення до суду з позовом про
стягнення виплат при звільненні , що є
підставою для відмови у задоволені
позову є необґрунтованими, оскільки
ОСОБА_1 звільнений з роботи 18.07.2013 року і
в цей же день між сторонами укладено
угоду про розірвання трудового
договору від 01.03.2011 року та погоджено
суми , які підлягали виплаті позивачу
при звільненні.

Статтею 2 Закону України " Про оплату
праці " , яка визначає структуру
заробітної плати , встановлено, що є
основна заробітна плата. Це -
винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це -
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Зі змісту позовної заяви вбачається ,
що позивач, в тому числі ставить
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості по заробітній платі, а
відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України , у
разі порушення законодавства про
оплату праці працівник має право
звернутися до суду з позовом про
стягнення належної йому заробітної
плати без обмеження будь-яким строком.

На вимоги позивача щодо виплати
компенсації за понесені та
підтверджені витрати по господарській
діяльності не поширюються правила ч.1
ст. 233 КЗпП України , оскільки не є
трудовим спором, так як трудовий спір -
неврегульовані розбіжності між
роботодавцем і працівником щодо
застосування законів та інших
нормативно-правових актів про працю,
угоди, колективного договору,
трудового договору (у тому числі про
встановлення або зміну індивідуальних
умов праці), про які заявлено в орган, що
розглядає індивідуальні трудові спори.

А тому в даному випадку діє загальний
трирічний строк позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів не
вбачає підстав до задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,315 ЦПК
України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Представництва Polfa sp.z.o.o. в Україні
Найєма Масі- Мустафи відхилити, а
заочне рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 09 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів шляхом подання
до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: