Справа №274/6942/13-ц
Провадження № 2/0274/281/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

17.10.2014року.Бердичівський міськрайонний
суд в складі: головуючого -судді
Хавронюк О.Л., з участю секретаря -
Лободи В.Л.,представника позивача-
Гуменюка О.В., представника
відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Бердичеві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
"Західінкомбанк",ОСОБА_4 ,ОСОБА_1 про
визнання договору поруки
припиненим,розрвання договору іпотеки
, визнання прилюдних торгів недійсними
,визнання недійсним свідоцтва про
право власності на нерухоме
майно,скасування реєстрації права
власності

В С Т А Н О В И В :

Позивачка згідно позову та уточнень до
нього від 20.08.2014 року просить визнати
договір поруки між нею та банком від
22.04.2004 року припиненим з 31.10.2008 року
,розірвати договір іпотеки від 22.04.2004
року з 31.10.2008 року , визнати результати
прилюдних торгів по реалізації
житлового будинку по АДРЕСА_1
недійсними ,визнати недійсним
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно,скасувати реєстрацію
права власності на будинок за
відповідачем ОСОБА_1 .Підставами позову
вказує той факт, що 23.04.2007 року та 31.10.2008
року між банком та відповідачем ОСОБА_4
було укладено додаткові угоди за
кредитним договором, внаслідок чого
збільшився обсяг її зобов"язань,
підпис в договорах від 23.04.2007 року та
31.10.2008 року їй не належить .За таких
обставин договір поруки є припиненим з
31.10.2008 року . Про зміни до кредитного
договору по додатковим угодам її як
іпотекодавця не було повідомлено,що
дає підстави для розірвання договору
іпотеки .Предмет іпотеки був
реалізований з прилюдних торгів,
власником будинку став відповідач
ОСОБА_1 Оскільки реалізація предмета
іпотеки відбулась за припиненим та
розірваним з 31.10.2008 року договорами, то
свідоцтво про право власності є
недійсним, реєстрація права підлягає
скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю. Вказав, що висновком
почеркознавчої експертизи стверджено
доводи позивача про те,що вона не була
ознайомлена зі змінами до кредитного
договору, такі зміни є істотними,
внаслідок них збільшився обсяг її
відповідальності як поручителя
.Договір поруки та іпотеки припинили
свою дію 31.10.2008 року , отже всі
послідуючі дії з будинком позивача -
проведення торгів, отримання права
власності та реєстрація такого права є
незаконними.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
задоволенні позову просить відмовити
за безпідставністю. Зазначила,що право
застави не було припинено ,прилюдні
торги відбулись в ході виконавчого
провадження на підставі рішення суду
про звернення стягнення на предмет
іпотеки .Результати прелюдних торгів
не були оскаржені у встановленому
законом порядку .

Відповідачі ПАТ „Західінкомбанк"
та ОСОБА_4 в судове засідання не
з"явились, про час і місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином. В письмовому запереченні на
позов ПАТ „Західінкомбанк" просить в
позові відмовити за безпідставністю.
Вказав наступне.Договір іпотеки від
22.04.2004 року діяв до повного виконання
майновим поручителем -іпотекодавцем
зобов"язань за договором(п.8.1 договору
іпотеки).Продаж будинку -предмету
іпотеки відбувся на прилюдних торгах
10.08.2012 року на підставі рішення суду
від 28.11.2011 року.Крім того позовна заява
подана з пропуском строку позовної
давності,обраний спосіб захисту
суперечить ст.16 ЦК України.

Суд, вислухавши доводи
сторін,дослідивши представлені
докази, прийшов до висновку про
часткове задоволення позову виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що договір
іпотеки від 22.04.2004 року був
укладений між позивачкою як
іпотекодавцем та відповідачами-ПАТ
"Західінкомбанк",ОСОБА_4 (
а.с.6-7).Договором передбачено право
банку звернути стягнення на предмет
іпотеки у випадку , якщо в момент
настання термінів виконання
якого-небудь із
зобов"язань,передбачених кредитним
договором ,вони не будуть виконані і
письмова вимога майновому поручителю
-іпотекодавцю про усунення порушень
залишиться без задоволення (п.6.6.
договору іпотеки). Предметом іпотеки є
нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 ,а
саме житловий будинок № 24 по АДРЕСА_1
.Іпотекою забезпечується вимоги
позивача , що випливають з кредитного
договору від 22.04.2004 року та додатковими
до нього договорами (.а.с.5,9-10) , за яким
іпотекодержатель (кредитор) надав
ОСОБА_4 кредит в сумі 100 тисяч гривень
під 23% річних зі строком остаточного
повного погашення до 22.04.2009 року .За
договором поруки від 22.04.2004 року (а.с.8)
позивач зобов"язалась перед кредитором
відповідати за виконання ОСОБА_4 всіх
зобов"язань позичальника ,що
випливають з кредитного договору від
22.04.2004 року та додаткових до нього
договорів.

Рішенням від 28.12.2011 року позов ПАТ
„Західінкомбанк" до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
був задоволений повністю. В рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором від 22.04.2004 року на користь
публічного акціонерного товариства
"Західінкомбанк" в розмірі 91 748,03 грн
звернуто стягнення на предмет іпотеки :
житловий будинок АДРЕСА_1 загальною
площею 85,6 кв.м., житловою площею 62,1 кв.м.,
який належить ОСОБА_3 ,шляхом
продажу на прилюдних торгах(а.с.42-43
).Прилюдні торги відбулись 10.08.2012 року
(а.с.11), відповідач ОСОБА_1 набув право
власності житловий будинок АДРЕСА_1 в
результаті реалізації предмета
іпотеки, 20.08.2012 року здійснено державну
реєстрацію права власності ОСОБА_1 на
вказаний будинок (а.с.11-13).

Вирішуючи заявлені вимоги про
визнання договору поруки та договору
іпотеки припиненими з 31.10.2008 року суд
виходить з наступного.

Зміст договору як угоди (правочину)
складає сукупність визначених на
розсуд сторін та погоджених ними умов,
в яких закріплюються їх права і
обов'язки, що складають зміст
договірного зобов'язання
(ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку. У
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554
ЦК України).Отже, порука є спеціальним
додатковим заходом майнового
характеру, спрямованим на забезпечення
виконання основного зобов'язання.
Обсяг зобов'язань поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель (чч.
1, 2 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 України порука
припиняється, зокрема, у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності. Зі змісту вказаної
норми вбачається, що до припинення
поруки призводять такі зміни умов
основного зобов'язання без згоди
поручителя, які призвели до збільшення
обсягу відповідальності останнього.
Таке збільшення відповідальності
поручителя внаслідок зміни основного
зобов'язання виникає в разі: збільшення
розміру процентної ставки за
користування кредитом; установлення
нових умов щодо порядку зміни
процентної ставки в бік збільшення;
розширення змісту основного
зобов'язання щодо дострокового
повернення кредиту та плати за
користування ним; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами; установлення
(збільшення) розміру неустойки тощо.

Як вбачається із додаткової угоди від
31.10.2008 року між кредитором і боржником
було погоджено зміну розміру
відсоткової ставки в сторону її
збільшення з 21% до 23% річних ,така зміна
призвела до збільшення обсягу
відповідальності
поручителя-позивача(а.с.10). Згідно з
висновком судової почеркознавчої
експертизи (а.с.116-122) підпис про
ознайомлення з додатковою угодою від
31.10.2014 року та погодження з нею від
імені ОСОБА_3 виконано не нею, а іншою
особою .Отже,позовні вимоги про
визнання договору поруки від 22.04.2004
року припиненим з 31.10.2008 року
підлягають задоволенню як підставні
відповідно до ч. 1 ст. 559 України через
зміну зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Доводи відповідача про пропуск строку
звернення до суду з вимогою про
визнання договору поруки від 22.04.2004
року припиненим з 31.10.2008 року є
необгрунтованими.Позивач не знала про
зміну зобов"язання в сторону його
збільшення, оскільки з договором не
була ознайомлена,що стверджено
висновком експертизи,вказаним вище.
Про наявність додаткових угод,якими
збільшено обсяг її відповідальності ,
вона повинна була і могла дізнатись
при розгляді справи за позовом до неї
про звернення стягнення на предмет
іпотеки, рішення по якій винесено без
її участі 28.12.2011 року, до суду вона
звернулась 7.11.2013 року, отже в межах
строку ,передбаченого ст.257 ЦК України .

Згідно з ст.1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом, та
відповідно частиною першою статті 33
Закону України «Про іпотеку», за якою у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Іпотека
має похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору (частина п'ята статті 3 Закону
України «Про іпотеку»).

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
іпотеку» за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачено
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Як вбачається зі змісту положень ст. 7,
ч. 2 ст. 19 Закону України «Про іпотеку»
до моменту внесення відповідних змін в
іпотечний договір та реєстрації
відповідних відомостей про зміну умов
обтяження нерухомого майна іпотекою,
розмір відповідальності іпотекодавця
буде залишатися у розмірі, визначеному
в договорі іпотеки, до моменту внесення
відповідних змін до нього.При цьому
невнесення відповідних змін до
іпотечного договору у зв'язку зі
змінами, укладеними до кредитного
договору, не означає припинення
іпотеки. Законодавство не пов'язує
припинення іпотеки зі зміною основного
зобов'язання. Згідно зі ст. 17 Закону
України «Про іпотеку» до припинення
іпотеки призводить припинення
основного зобов'язання, а не його зміна.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.Відповідно до ч.
ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання
договору зобов'язання сторін
припиняються.

Крім того, як роз'яснено у п. 23 постанови
пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при вирішенні спорів за участю
майнових поручителів суди мають
виходити з того, що відповідно до ст. 11
Закону України «Про заставу», ст. ст. 1, 11
Закону України «Про іпотеку» майновий
поручитель є заставодавцем або
іпотекодавцем. Відповідно до ст. 546 ЦК
України застава (іпотека) та порука є
різними видами забезпечення, тому
норми, що регулюють поруку (ст. ст. 553-559
ЦК України) не застосовуються до
правовідносин кредитора з майновим
поручителем, оскільки він відповідає
перед заставо/іпотекодержателем за
виконання боржником основного
зобов'язання винятково в межах
вартості предмета
застави/іпотеки.Отже, позовні вимоги
про розірвання договору іпотеки з
31.10.2008 року через зміну основного
зобов"язання без згоди іпотекодавця є
безпідставними , задоволенню не
підлягають.

Позивач обгрунтовує вимоги про
визнання результатів прилюдних торгів
недійсними,недійсність отриманого
відповідачем ОСОБА_1 права власності на
нерухоме майно та реєстрацію такого
права тим,що реалізація предмета
іпотеки відбулась за припиненим та
розірваним договорами. Таких обставин
як реалізація предмета іпотеки за
припиненим чи розірваним договором
позивачем не доведено,а судом не
встановлено.Крім того, умови та
порядок виконання рішень судів і інших
органів (посадових осіб), що підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному порядку
на час вчинення виконавчих дій,
визначено Законом України „Про
виконавче провадження" та Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року N
74/5, і зареєстрованою в Міністерстві
юстиції України 15 грудня 1999 року за N
865/4158 (далі - Інструкція N 74/5 від 15 грудня
1999 року).

Аналіз положень вказаного Закону та
Інструкції N 74/5 від 15 грудня 1999 року
свідчить про те, що вони не
встановлюють порядку та правил
проведення прилюдних торгів, а лише
закріплюють, як і ст. 650 ЦК України,
такий спосіб реалізації майна, як його
продаж на прилюдних торгах, і
відсилають до інших
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України та Міністерства
юстиції України, якими повинен
визначатися порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна (ст. 62 Закону
України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV та п.
п. 5.11, 5.12 Інструкції N 74/5 від 15 грудня 1999
року).

Процедура реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає в продажу
майна, тобто в забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернено стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів свідчить
про оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а отже, є правочином.

Норми ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України
відносять до договорів купівлі-продажу
процедуру прилюдних торгів,
результатом яких є видача нотаріусом
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14 червня 1994 року N
18/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 7 липня 1994 року за N 152/361;
ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.Правила
проведення торгів позивачем не
оспорювались ,наведені ним підстави не
стверджують недійсності торгів,
свідоцтва про придбання майна з
прилюдних торгів та реєстрації права
власності на нерухоме майно. В
задоволенні вимог про визнання
результатів прилюдних торгів
недійсними,свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та
скасування реєстрації такого права суд
відмовляє за безпідставністю.

Суд, на підставні ст.88 ЦПК України
відшкодовує позивачу понесені витрати
по сплаті судового збору, 2337 грн. витрат
за проведення експертизи з відповідача
публічного акціонерного товариства
"Західінкомбанк".

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,212-215,209,218
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства
"Західінкомбанк",ОСОБА_4 ,ОСОБА_1 про
визнання договору поруки
припиненим,розрвання договору іпотеки
, визнання прилюдних торгів недійсними
,визнання недійсним свідоцтва про
право власності на нерухоме
майно,скасування реєстрації права
власності задоволити частково.

Визнати договір поруки від 22.04.2004
року ,укладений між публічним
акціонерним товариством
"Західінкомбанк" та ОСОБА_3 припиненим
з 31.10.2008 року.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства
"Західінкомбанк" на користь ОСОБА_3 229,41
грн. витрат по сплаті судового збору, 2337
грн. витрат за проведення експертизи .

В решті вимог відмовити за
безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційний суд Житомирської області
через Бердичівський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :