Номер провадження: 22-ц/785/6612/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі: головуючого
судді - Сидоренко І.П., суддів -
Погорєлової С.О. Цюри Т.В., при секретарі
Железнові В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Ширяєвського районного суду Одеської
області від 29 травня 2014р. по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
батьківства, стягнення аліментів на
утримання дитини, стягнення аліментів
на утримання дружини до досягнення
дитиною 3-х років, стягнення моральної
шкоди, -

встановила:

14 серпня 2012р. ОСОБА_3 звернулася до суду
з позовом, який остаточно уточнила,
просила суд:

- визнати ОСОБА_2,1972року народження
батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язати відділ реєстрації
актів про народження Ширяївського
управління юстиції Одеської області
внести зміни до актового запису № 07 від
19 серпня 2011року про народження ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти на утримання ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1. в твердій грошовій сумі в
розмірі 600грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь
аліменти в сумі 400грн. щомісячно до
досягнення дитиною 3-х років;

- стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду
в сумі 10000грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 судові витрати
в сумі і за проведення експертизи
2777грн.58коп. (а.с.2-3, 38-41, 46,108).

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказала,
що вона близько трьох років
зустрічалася з відповідачем ОСОБА_2,
який перебуває у шлюбі з іншою жінкою
та обіцяв розірвати з нею шлюб та
оформити їх стосунки. В листопаді 2010р.
вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1.
народила їх спільного сина - ОСОБА_4.
Після народження дитини, відповідач
деякий час продовжував спілкування з
ними, але потім його почуття до сина
охололи та він перестав спілкуватися з
сином, опікуватись ним та взагалі
відмовився від того, що в нього є син.

Позивач вказала, що фактично
батьківство встановлено проведеною
судовою медичною експертизою, що при
проходженні нею медичного обстеження
для постановки її на облік як вагітної,
вказано що ОСОБА_2 являється її
співмешканцем, про що зроблено
відповідний запис в індивідуальній
картці вагітної та породіллі. У зв'язку
з відмовою відповідача зареєструвати
дитину, вона зареєструвала дитину
відповідно до вимог ст. 135 СК України.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав в
повному обсязі та стверджував, що
взагалі не пам'ятає чи були у нього
інтимні стосунки з ОСОБА_3, не визнає і
висновок експертизи, що вимоги про
внесення змін до актового запису про
народження дитини, були заявлені з
порушенням строку позовної давності,
який передбачений ч.3 ст.138 СК України.
Відповідач вважав, що позовні вимоги
про стягнення аліментів на утримання
позивачки не підлягають задоволенню,
оскільки позивачка ні є його дружиною.
У випадку стягнення з нього аліментів
на дитину, відповідач вказав, що слід
врахувати, що позивачка не надала суду
жодного доказу, що він має мінливий
дохід, в той час як він надав докази, що
він працює, має на утриманні дитину. А
стягнення моральної шкоди взагалі не
передбачено з урахуванням вимог ст. 23
ЦК України.

Рішенням суду від 29 травня 2014р. позов
ОСОБА_3 задоволений частково (а.с.190-192).

Суд визнав ОСОБА_2, 1972р.н. батьком
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд зобов'язав відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Ширяївського районного управління
юстиції Одеської області внести зміни
до актового запису № 07 від 19 серпня
2011р., вчиненого Олександрівською
сільською радою Ширяївського району
Одеської області про народження
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., де в графі батько
вказати ОСОБА_2, 1972р.н.

Судом стягнуто з ОСОБА_2, 1972р.н. на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. в твердій
грошовій сумі 600грн. щомісячно, але не
менше 30 % від прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня звернення до суду, тобто з 14 серпня
2012р. і до дня повноліття дитини, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_2. Суд допустив негайне
виконання рішення в частині стягнення
аліментів, в межах платежу за місяць.

Судом стягнуто з ОСОБА_2, 1972р.н. на
користь ОСОБА_3, моральну шкоду в сумі
5000грн., судові витрати в сумі 336грн.70коп.
і в сумі 246грн.60коп., та витрати за
проведення
судово-молекулярно-генетичної
експертизи в сумі 2777грн.58коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду, ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову ОСОБА_3, посилаючись на те, що
рішення суду першої інстанції є
незаконним, необґрунтованим,
постановлено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
без урахування усіх обставин по справі
(а.с.195-198).

Колегія суддів, заслухав
суддю-доповідача, представника ОСОБА_2,
який підтримав апеляційну скаргу,
позивачку ОСОБА_3, яка просила залишити
рішення суду першої інстанції без змін,
вивчивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення суду
скасуванню в частині позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини,
стягнення аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною 3-х років,
стягнення моральної шкоди, з
ухваленням в цій частині нового
рішення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Статтею 128 СК України визначено, що за
відсутності заяв, право на подання яких
встановлено статтями 126 і 127 цього
Кодексу, батьківство щодо до дитини
може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є
будь-які відомості, що засвідчують
походження дитини від певної особи,
зібрані відповідно до ЦПК України.

Судова колегія вважає, що суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про задоволення позову ОСОБА_3
про визнання ОСОБА_2 батьком її сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказані обставини підтверджується
висновком експерта № 17 від 30 листопада
2012р., з якого вбачається, що
молекулярно-генетичним аналізом ДНК
встановлено, що громадянин ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3. може являтися біологічним
батьком дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.,
народженої громадянкою ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4., з ймовірністю 99,99999%; таким
чином батьківство практично доведене
(а.с.49-55).

Відповідач ОСОБА_2 в період вагітності
ОСОБА_3, проходив обстеження 21 червня
2011р. на туберкульоз методом
флюорографії, та вказав, що він є
співмешканцем ОСОБА_3, про що свідчить
запис в індивідуальній карті вагітної
та породіллі, та записом під № 61 у
журналі флюорографічного обстеження,
оглянутого в судовому засіданні першої
інстанції, та довідкою про те що
відповідач здавав свою кров на
визначення її групи. Всі ці обстеження
відповідач ОСОБА_2 проходив під час
вагітності позивачки ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду першої
та апеляційної інстанції відповідні
докази на заперечення позовних вимог
ОСОБА_3 про встановлення батьківства, а
представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні апеляційної інстанції
взагалі пояснив, що він і його
довіритель не оспорюють висновки
експертизи відносно встановлення
батьківства ОСОБА_2

Судова колегія не погоджується з
доводами відповідача ОСОБА_2 щодо
пропуску позивачкою строку для
звернення з позовом про встановлення
батьківства, оскільки статтею 138 СК
України, яка встановлює позовну
давність для звернення з позовом про
оспорювання батьківства в один рік,
передбачено право матері дитини на
оспорювання батьківства свого
чоловіка, а відповідач ОСОБА_2 ні є
чоловіком ОСОБА_3

З тих підстав, що ОСОБА_3 ні є дружиною
ОСОБА_2, не підлягають задоволенню і
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною 3-х років,
що вірно вказано судом першої
інстанції в мотивувальній частині
рішення суду. Але судом першої
інстанції в порушенні вимог ЦПК
України в резолютивній частині рішення
суду не вказано, що суд відмовляє
ОСОБА_3 у задоволені позову до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною 3-х років.

Частиною 2 п.6 ст.18 СК України
встановлено, що способами захисту
сімейних прав та інтересів зокрема є
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, як що це передбачено
цим Кодексом або договором. Стягнення
моральної шкоди передбачено лише
статтями 157 і 159 СК України при
вирішенні справ, пов'язаних з
вирішенням батьками питань щодо
виховання дитини.

Тому не підлягають задоволенню вимоги
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди, оскільки це не
передбачено СК України.

Статтею 180 СК України встановлено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. (ч.3 ст.181
СК України).

При визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

При цьому, мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 СК України.

Статтею 183 СК України встановлено, що
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Рішення суду в частині задоволення
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини в
твердій грошовій суми підлягає
скасуванню з ухваленням рішення про
стягнення з нього аліментів на
утримання дитини у частці від доходу
батька, оскільки суд першої інстанції
встановив, що відповідач ОСОБА_2.
працює, помилково застосував ст.184 СК
України та стягнув з нього аліменти на
дитину в твердій грошовій сумі.
Обставини щодо праці відповідача
ОСОБА_2 підтверджується довідками
наданими суду першої та апеляційної
інстанції (а.с.67, 71, 98, 141, 219, 224).

Судова колегія не приймає до уваги
доводи апелянта ОСОБА_2 відносно того,
що суду слід при стягненні аліментів на
утримання дитини врахувати його участь
в утриманні іншої дитини, оскільки
згідно рішення Ананьївського
районного суду Одеської області від 30
квітня 2014р. з ОСОБА_2 стягнути аліменти
на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5,
починаючи з 07 квітня 2014року до 30 червня
2014року, інших рішень про стягнення
аліментів не надано (а.с.217-218).

Відповідно п.п.3,4 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Ширяєвського районного суду
Одеської області від 29 травня 2014р. в
частині задоволення позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини, стягнення аліментів
на утримання дружини до досягнення
дитиною 3-х років, стягнення моральної
шкоди - скасувати, ухвалити в цієї
частині нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дитини
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 1972року народження,
уродженця с. Шевченкове Ананьївського
району Одеської області на користь
ОСОБА_3 аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 14 частини
від усіх видів його заробітку
щомісячно, але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
звернення до суду, тобто з 14 серпня 2012р.
і до дня повноліття дитини, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною 3-х років,
і про стягнення моральної шкоди -
відмовити.

В іншій частині рішення суду від 29
травня 2014р. залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного
суду шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
І.П.Сидоренко

Судді:
Т.В. Цюра

С.О. Погорєлова