Справа № 2-8829/11
Провадження №6/761/1622/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина
В.О.

при секретарі:
Криворучко К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва заяву Кредитної спілки «Аккорд»
про поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання по
цивільній справі за позовом Кредитної
спілки «Аккорд» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

в с т а н о в и в:

В липні 2014р. КС «Аккорд» звернулась до
Шевченківського районного суду м.
Києва з заявою про поновлення строку
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання посилаючись на те, що на
підставі заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11 жовтня 2011р. було видано
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1
на користь КС «Аккорд» заборгованості
за кредитним договором №4АР від 15
грудня 2003р. у розмірі 3528,6 грн. Строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання - до 20 листопада 2013р. Оскільки
вказаний вище виконавчий лист був
отриманий поза межами строку
пред'явлення його до виконання, а саме 28
березня 2014р., заявник був вимушений
звернутися до суду з заявою про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання.

Стороною заявника до судового
засідання було подано заяву про
розгляд справи за відсутності її
представника, заявлені вимоги сторона
заявника підтримує в повному обсязі та
просить суд задовольнити заяву про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про розгляд
заяви повідомлялись в установленому
законом порядку. Суд вважає за можливе
розглядати заяву у їх відсутність, так
як згідно ч. 2 ст. 371 ЦПК України, їх
неявка не є перешкодою для вирішення
питання про поновлення пропущеного
строку.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що дана заява підлягає
задоволенню виходячи із наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» стягувач, який
пропустив строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
має право звернутися із заявою про
поновлення строку пред'явлення до суду,
який видав виконавчий документ, або до
суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи,
заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 11 жовтня
2011р. у цивільній справі №2-8829/11 за
позовом КС «Аккорд» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, набрало законної сили 20
листопада 2012р.

З метою отримання виконавчого листа на
примусове виконання вищезазначеного
рішення суду, сторона заявника
неодноразово зверталась з
відповідними заявами, які наявні в
матеріалах справи. Однак, у зв'язку із
відсутністю відомостей про отримання
боржником копії заочного рішення суду,
судом було здійснено повторну
відправку копії судового рішення. При
цьому, виконавчий лист у справі №2-8829/11
був виписаний лише 24 березня 2014р. у
відповідь на заяву про видачу
виконавчого листа від 26 лютого 2014р. та
отриманий стороною заявника 28 березня
2014р., тобто поза межами строку
пред'явлення його до виконання, за
таких обставин, заявник був
позбавлений можливості пред'явити
даний виконавчий лист до виконання у
встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію про захист
прав людини і основоположних свобод
(надалі «Конвенція») та практику
Європейського суду з прав людини як
джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є
також виконання судового рішення.
Зокрема Європейський суд з прав людини
зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право
на справедливий суд») гарантує кожному
право на звернення до суду з позовом
щодо будь-яких його цивільних прав та
обов'язків. Таким чином, ця стаття
проголошує право на доступ до суду,
тобто право подати до суду позов з
цивільно-правових питань. Однак, це
право було б ілюзорним, якби правова
система договірної держави допускала,
щоб остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду одній із сторін. Важко собі
навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції
детально описувала процесуальні
гарантії, які надаються сторонам у
спорі, а саме: справедливий, публічний і
швидкий розгляд, - і водночас не
передбачала виконання судових рішень.
Якщо вбачати у статті 6 тільки
проголошення доступу до судового
органу та права на судове провадження,
то це могло б породжувати ситуації, що
суперечать принципу верховенства
права, який договірні держави
зобов'язалися поважати, ратифікуючи
Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною
стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі
проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено,
що для цілей статті 6 Конвенції
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків
національними судами Європейський суд
з прав людини зазначив, що право на суд
одним із аспектів якого є право доступу
до суду (рішення у справі «Голдер проти
Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п.
36) не є абсолютним, воно може бути
обмеженим, особливо щодо умов
прийнятності скарги. Однак право
доступу до суду не може бути обмежено
таким чином або у такій мірі, що буде
порушена сама його сутність. Ці
обмеження повинні мати законну мету та
бути пропорційними між використаними
засобами та досягнутими цілями
(рішення у справі «Герін проти Франції»
від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на вищезазначене, суд вважає,
що пропущений строк для пред'явлення
виконавчого документу до виконання
може бути поновлено.

Керуючись ст. 209, 210, 293, 294, 371 ЦПК України;
ст. 24 Закону України «Про виконавче
провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Кредитної спілки «Аккорд» про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання по
цивільній справі за позовом Кредитної
спілки «Аккорд» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити.

Поновити Кредитній спілці «Аккорд»
пропущений строк для пред'явлення
виконавчого листа до виконання,
виданого Шевченківським районним
судом м. Києва по справі №2-8829/11 за
позовом Кредитної спілки «Аккорд» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги,
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення зазначених вище
строків, або після перегляду ухвали в
апеляційному порядку, якщо її не
скасовано.

Суддя: