МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2о/521/243/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Бондаренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі
цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
документів, заінтересована особа:
Одеська міська рада,

встановив:

У червні 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду
із зазначеною заявою, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько
ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася
спадщина на квартиру АДРЕСА_1.
Спадкоємцем за законом після смерті
ОСОБА_3 є він ОСОБА_2, який прийняв
спадщину, шляхом звернення у
встановлений законом строк до
приватного нотаріуса Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
із заявою про прийняття спадщини.
Заявник зазначав, що квартира АДРЕСА_1
належала на праві спільної часткової
власності в рівних частках на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 20 вересня 1993р. його батьку ОСОБА_3 та
батькам померлого: ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3 Спадщину у вигляді 1/3
частини квартири АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_5 прийняла та оформила його
дружина ОСОБА_6, після смерті якої
спадщину прийняв, але не встиг оформити
їх син ОСОБА_3

Зазначав, що приватним нотаріусом йому
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку з
розбіжностями в написанні ім'я по
батькові померлої ОСОБА_6, а саме: у
свідоцтві про право власності на житло
від 20 вересня 1993р. за №3-2320 по батькові
ОСОБА_6 зазначено як «ОСОБА_6», а в
свідоцтві про смерть та в свідоцтві про
право на спадщину зазначено як
«ОСОБА_6». Стверджував, що про вказані
помилки йому стало відомо тільки після
його звернення до нотаріальної контори
з метою оформлення свідоцтва про право
на спадщину за законом. Посилаючись на
те, що він не має можливості оформити
спадщину після смерті ОСОБА_3 та
ОСОБА_6, заявник просив суд встановити
факт належності свідоцтва про право
власності на житло від 20 вересня 1993р.
за №3-2320, видане Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів на підставі
розпорядження від 20.09.1993р. №22296 на
квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки встановлення
даного факту необхідно йому для
належного оформлення своїх прав на
спадкове майно.

Заявник ОСОБА_2 та його представник,
діюча за довіреністю від 29.05.2014р. у
судове засідання не з'явилися. Від
представника заявника до суду надійшла
заява, якою остання просила суд
розглянути справу за її відсутності, за
відсутності ОСОБА_2 та задовольнити
його заяву про встановлення факту, що
має юридичне значення (а.с.31).

Заінтересована особа: представник
Одеської міської ради в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином (а.с.30).

Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши і оцінивши надані
докази в їх сукупності вважає, що заява
ОСОБА_2 про встановлення факту
належності свідоцтва про право
власності на житло від 20.09.1993р. за №3-2320,
видане Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів на підставі
розпорядження від 20.09.1993р. №22296 на
квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, що на
підставі розпорядження від 20.09.1993р.
№22296 Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради народних депутатів
20.09.1993р. на ім'я: ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, було видано свідоцтво про право
власності на житло, а саме на квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до вказаного свідоцтва
квартира АДРЕСА_1, належала на праві
власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в
рівних частках, а саме по 1/3 частині.

Право власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 на квартиру АДРЕСА_1, було
зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с. 6
звор.бік).

З матеріалів справи вбачається, що в
свідоцтві про право власності на житло
від 20.09.1993р. було допущено помилку в
написанні ім'я по батькові
співвласниці квартири, а саме по
батькові ОСОБА_6 зазначено як «ОСОБА_6»,
а в свідоцтві про смерть та в свідоцтві
про право на спадщину зазначено як
«ОСОБА_6».

З матеріалів справи вбачається, що
заявник ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_3,
та рідним онуком ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6
перебували в зареєстрованому шлюбі .

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження (а.с.41).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.49).

Після її смерті відкрилася спадщина у
вигляді 2/3 частин квартири АДРЕСА_1, яка
належала померлій на праві власності
на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 20.09.1993р. та
свідоцтва про право на спадщину від
10.09.2003р. (а.с.6,8,48).

Судом встановлено, що єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 був її
син ОСОБА_3, який прийняв спадщину але
оформити її не встиг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.35).

Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка
належала померлому на праві власності
на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 20.09.1993р., а також
в порядку спадкування за законом.

Судом встановлено, що єдиним
спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є
заявник по справі ОСОБА_2, який у
встановлений законом строк звернувся
до приватного нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини за законом (а.с.34).

З матеріалів спадкової справи відносно
майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що
приватним нотаріусом було відмовлено
заявнику у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом, у зв'язку з
розбіжностями по батькові померлої
ОСОБА_6, а саме: у свідоцтві про право
власності на житло від 20.09.1993р. на
квартиру АДРЕСА_1, по батькові ОСОБА_6
зазначено як «ОСОБА_6», а в свідоцтві
про смерть та в свідоцтві про право на
спадщину зазначено як «ОСОБА_6» (а.с.70).

З пояснень представника заявника
вбачається, що про вказані помилки у
написанні по батькові ОСОБА_6 йому
стало відомо тільки після смерті
спадкодавця, при зверненні до
нотаріальної контори з метою
оформлення свідоцтва про право на
спадщину за законом.

У відповідності до п.1 ст. 256 ЦПК
України суд вправі встановити факт
належності свідоцтва про право
власності на житло від 20.09.1993р. на
квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, а тому заява ОСОБА_2
підлягає задоволенню.

Суд вважає, що вище наведені докази
достовірно підтверджують той факт, що
свідоцтво про право власності на житло
від 20.09.1993р. на квартиру АДРЕСА_1, видане
Управлінням житлово-комунального
господарства виконкому Одеської
міської ради народних депутатів на
підставі розпорядження від 20.09.1993р.
№22296, належить ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3

За таких обставин заява ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
підлягає задоволенню.

Заявником при зверненні до суду
сплачено судовій збір у сумі 121,80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 201, 209, 214, 215, 234,
256-259 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту
належності документів, заінтересована
особа: Одеська міська рада -
задовольнити.

Встановити факт належності свідоцтва
про право власності на житло від 20.09.1993
року за №3-2320, видане Управлінням
житлово-комунального господарства
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів на підставі
розпорядження від 20.09.1993 року №22296 на
квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
О.М. Сегеда

01.10.2014