Провадження №2/592/2795/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми
у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

при секретарі Дегтяренко В.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Масіч Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ковпаківського
районного суду м.Суми цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до Концерну
"Укррометал" про визнання незаконними
дій, зобов'язання внести відповідні
записи в трудову книжку та стягнення
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом в якому зазначив, що 01.04.2014 року
він був прийнятий на посаду директора
комерційного із зовнішньоекономічної
діяльності концерну "Укрросметал" на
підставі наказу № 26-к від 01.04.2014 року.

05.09.2014 року шляхом подачі листа з
описом вкладень відповідачем було
зареєстровано його заяву про
звільнення за власним бажанням.

19.09.2014 року відповідач із
незрозумілих підстав, в порушення норм
чинного законодавства звільнив його з
роботи за втрату довіри по п.2 ст.41 КЗпП
України про що було зроблено
відповідний запис в його трудовій
книжці.

Не погоджується із записом в його
трудовій книжці про звільнення з
роботи із зазначених підстав, т.я.
відповідач на його думку не склав
жодного акту, який би свідчив про
порушення ним умов трудового договору,
також не було встановлено й іншого
факту вчинення будь-якого розкрадання,
хабарництва чи то інших корисливих
правопорушень. Відповідач порушив
умови та порядок звільнення, взагалі
безпідставно та необґрунтовано вніс
запис до його трудової книжки чим
фактично припинив трудові відносини з
ним з негативних мотивів. У вз'язку із
вчиненням відповідачем вказаних дій,
йому була спричинена моральна шкода,
яку він оцінює в 25 000 грн. та яка
проявилась в тяжкому психологічному
шоку у момент, коли він дізнався про
своє звільнення через недовіру. Даний
шок можна порівняти з втратою значної
суми грошових коштів. За декілька
секунд він згадав майже всі свої
зусилля, які він прикладав для
здійснення та сумлінного виконання
своїх обов'язків.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав у
повному обсязі, обґрунтував його тими ж
підставами, що зазначені в позовній
заяві і просить суд позов задовольнити
у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2
позов не визнав і суду показав, що
позивач перебуваючи на своїй посаді
займався фальсифікацією документів,
завищував кількість виробленої
продукції, що давало йому змогу
незаконно нараховувати собі значно
завищену суму премії, внаслідок чого
підприємству була завдана матеріальна
шкода. З цього приводу підприємство
зверталось до правоохоронних органів і
відносно позивача на даний час триває
досудове розслідування за ст.191 КК
України. Крім того, вважає, що позивач
пропустив строки звернення до суду з
даним позовом.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі вважає, що
позов задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 01.04.2014
року позивач був прийнятий на роботу на
посаду директора комерційного
зовнішньоекономічної діяльності
концерну "Укрросметал".

19.09.2014 року наказом генерального
директора концерну "Укрросметал" № 78-к
позивач був звільнений з роботи на
підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв'язку
з втратою довіри. /а.с.4/

В своєму позові позивач просить
суд визнати незаконними дії
відповідача щодо безпідставного його
звільнення за п.2 ст.41 КЗпП України.

Тобто, суть позову зводиться до
оскарження саме дій відповідача, а не
його рішення у виді наказу № 78-к від
19.09.2014 року про звільнення з роботи.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги не уточнив і
наполягає на визнанні незаконними дій
відповідача щодо безпідставного
звільнення позивача з роботи та
наполягає на зобов'язанні відповідача
змінити формулювання звільнення
позивача з роботи.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що для вирішення питання про
зміну формлювання звільнення позивача
з роботи необхідно спочатку оспорити
сам наказ про звільнення з роботи, адже
без надання правової оцінки цьому
наказу суд не може вирішити питання про
зміну формулювання звільнення.

У відповідності з вимогами ст.147
КЗпП України звільнення з роботи є
одним і видів стягнення за порушення
трудової дисципліни.

Відповідно до ст.150 КЗпП України
дисциплінарне стягнення може бути
оскаржене працівником у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що а ні позивач, а ні
його представник не оспорюють наказу
відповідача про звільнення з роботи, а
суд з власної ініціативи не може вийти
за межі заявлених позовних вимог і
надати правову оцінку наказу про
звільнення, тому за таких обставин в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, ст.ст.147, 150 КЗпП України,

В
И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 про
визнання незаконними дій Концерну
"Укррометал" щодо його безпідставного
звільнення за п.2 ст.41 КЗпП України,
зобов'язання Концерну "Укррометал"
протягом 3-х календарних днів з дня
набрання рішення суду законної сили
внести відповідний запис до його
трудової книжки про звільнення з
роботи з 19.09.2014 року за ст.38 КЗпП України
за власним бажанням, зобов'язання
Концерну "Укррометал" протягом 3-х
календарних днів з дня набрання
рішення суду законної сили анулювати
запис № 50 у його трудовій книжці про
звільнення з 19.09.2014 року за ст.41 п.2 КЗпП
України у зв'язку з втратою довіри та
стягнення моральної шкоди у розмірі 25
000 грн. - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Сумської області через
Ковпаківський районний суд м. Суми
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О.І. Чернобай