УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кузнєцова В.О., Мостової Г.І., Наумчука
М.І.,-розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6,
ОСОБА_7, Пісківська селищна рада
Бородянського району Київської
області, про позбавлення права на
проживання та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Пісківської селищної
ради Бородянського району Київської
області, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
про вселення в квартиру та усунення
перешкод у користуванні нежитловим
приміщенням, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Київської області
від 17 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, Пісківська селищна рада
Бородянського району Київської
області, про визнання відповідача
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 Бородянського району
Київської області, обґрунтовуючи свої
позовні вимоги тим. що відповідач у
спірній квартирі не проживає з
2007 року, витрат на утримання спірної
квартири не несе.

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_4, Пісківської
селищної ради Бородянського району
Київської області, треті особи - ОСОБА_6,
ОСОБА_7, про вселення в квартиру та
усунення перешкод у користуванні
житловим приміщенням. З урахуванням
уточнених позовних вимог позивач за
зустрічним позовом просив визнати факт
зміни нумерації квартири АДРЕСА_1
Бородянського району Київської
області; вселити його у спірну
квартиру, надавши йому ключі від
хвіртки в паркані, вхідних дверей в
квартиру та літню кухню, шляхом
виділення йому кімнати для проживання
розміром 6 кв.м та не чинити перешкоди у
користуванні нежитловими приміщеннями
загального користування.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 10
червня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 відмовлено. Зустрічний
позов ОСОБА_4 задоволено. Вселено
ОСОБА_5 у квартиру АДРЕСА_1, зобов'язано
ОСОБА_4 надати йому ключі від хвіртки в
паркані, вхідних дверей в квартиру та
літньої кухні і виділено йому кімнату
для проживання розміром 6 кв.м, та
зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди
у користуванні нежилими приміщенями.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 17 вересня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким позов
ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_5
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1 Бородянського району
Київської області. В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_8 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення апеляційного суду скасувати, а
рішення суду першої інстанції залишити
в силі, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
задоволення первісних позовних вимог,
апеляційний суд з урахуванням положень
ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР дійшов вірного
висновку про те, що відповідач ОСОБА_5
був відсутній у спірній квартирі понад
шість місяців без поважних причин. При
цьому, апеляційним судом була надана
належна оцінка доводам відповідача за
первісним позовом ОСОБА_5 з приводу
його відсутності за місцем реєстрації,
та взято до уваги, що останнім не надано
суду будь-яких доказів, які б
підтверджували хворобу батьків, чи
інший стан, що потребував би постійного
стороннього догляду. З огляду на
викладене, апеляційний суд дійшов
вірного висновку про задоволення
первісних позовних вимог та відмову в
задоволенні зустрічних позовних вимог.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 17 вересня 2014 року
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 17 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова М.І.
Наумчук