Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3575/14
інстанції: Іваненко О.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
місто
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріХомяк К.В.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 20 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної
злочином,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної злочином.

Позивач в обґрунтування позову,
посилався на те, що ОСОБА_5, 09.07.2008 року
по вул. Дзержинського в м. Мелітополь
скоїв ДТП, у зв'язку з чим його було
притягнуто до кримінальної
відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК
України. Позивача по кримінальній
справі за обвинуваченням відповідача
було визнано потерпілим. Постановою
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 26.12.2013 року
ОСОБА_5 було звільнено від кримінальної
відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК
України у зв'язку зі спливом строку
давності притягнення до кримінальної
відповідальності, на підставі п.2 ч. 1 ст.
49 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 12.03.2014 року постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької обласіі від 26.12.2013 року
було залишено без змін.

У результаті даного ДТП йому були
заподіяні тілесні ушкодження, а саме:
струс головного мозку, внесуглобний
лінійний перелом шейки правої лопатки
без зміщення обломків, краєвий
лінійний внесуглобний перелом
основанія 1 -й п'ясної кістки правої
кісті без зміщення обломків, перелом
головки малогомілкової кістки лівої
голені, садно лівої половини обличчя. У
зв'язку з чим він, з 09.07.2008 року по 06.08.2008
року, перебував на лікуванні в
стаціонарному відділенні у лікарні
інтенсивних методів лікування та
швидкої інтенсивної допомоги
Мелітопольської міської ради, а потім
проходив амбулаторне лікування, у тому
числі і в ЛОРвідділенні лікарні з 16.11.2012
року по 23.11.2012 року з діагнозом:
туговухість лівого вуха, повна глухота.

За час знаходження в лікарні і за
період амбулаторного лікування, тобто
з 09.07.2008 року по 26.11.2012 року ним на
придбання лікарських препаратів було
витрачено 10 407, 43 грн. ОСОБА_5 виплатив
йому матеріальний збиток у сумі 3 000грн.,
що підтверджується розпискою яка
знаходиться в матеріалах кримінальної
справи. Вищевказані обставини свідчать
про те, що йому не виплачено на даний
час матеріальний збиток у сумі 7 407, 43
грн. Крім того, у результаті ДТП було
повністю ушкоджено належний йому
велосипед. Вартість ушкодженого
велосипеду склала 1 000 грн.

Таким чином, заподіяний йому даним ДТП
матеріальний збиток становить 8 407, 43
грн. (7 407, 43 + 1 000 = 8 407, 43).

Крім того, у результаті неправомірних
дій відповідача, він перетерпів
моральні страждання, пов'язані з
перенесенням сильного фізичного болю,
внаслідок отриманих травм протягом
тривалого часу, втратою працездатності
та втратою здоров'я. Тривалий час у
зв'язку з отриманими травмами він
перебував у важкому стані, не міг
піклуватися про себе й потребував
сторонньої допомоги. Перенесений ним
психоемоційний стрес у результаті ДТП
також негативно вплинув на стан його
здоров'я, у нього порушився спокій,
нормальний сон, він втратив слух, що
порушило звичайний уклад його життя та
потребує додаткових зусиль в
організації свого життя. Усугубило
його душевні страждання та обставина,
що його здоров'я не покращилось до
даного часу. Заподіяну йому моральну
шкоду він оцінив в 20 000 грн. Заподіяну
йому матеріальну й моральну шкоду
відповідач не відшкодував по даний час,
тому позивач просив суд стягнути з
ОСОБА_5 на його користь матеріальну
шкоду у сумі 8 407, 43грн. та моральну шкоду
у сумі 20 000 грн.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 20 червня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в
сумі 8 407, 43грн. та моральну шкоду в сумі 8
000 грн. В іншій частині позовні вимоги
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Судом встановлено, що 09.07.2008 року
ОСОБА_5 рухаючись на автомобілі ЗАЗ-110217
по вул. Дзержинського в м. Мелітополь
здійснив наїзд на велосипедиста
ОСОБА_6, в результаті чого останній
дістав тілесні ушкодження.

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 26.12.2013 року ОСОБА_5 було
звільнено від кримінальної
відповідальності за ст. 286 ч. 1 КК
України у зв'язку зі спливом строку
давності притягнення до кримінальної
відповідальності, на підставі п.2 ч. 1 ст.
49 КК України. Цивільний позов ОСОБА_6
було вказаною постановою суду залишено
без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 12.03.2014 року постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 26.12.2013 року
було залишено без змін.

Відповідно до висновку судової
медичної експертизи №13 від 08.01.2009 року
в результаті ДТП ОСОБА_6 були заподіяні
тілесні ушкодження, а саме: струс
головного мозку, внесуглобний лінійний
перелом шейки правої лопатки без
зміщення обломків, краєвий лінійний
внесуглобний перелом основанія 1 -й
п'ясної кістки правої кісті без
зміщення обломків, перелом головки
малогомілкової кістки лівої голені,
садно лівої половини обличчя. Частина
вказаних пошкоджень кваліфіковано
експертом як пошкодження середньої
тяжкості які потягли за собою тривалий
(більше 21 дня) розлад здоров'я.

У зв'язку з чим ОСОБА_6, з 09.07.2008 року по
06.08.2008 року, перебував на лікуванні в
стаціонарному відділенні у лікарні
інтенсивних методів лікування та
швидкої інтенсивної допомоги
Мелітопольської міської ради, а потім
проходив амбулаторне лікування, у тому
числі і в ЛОРвідділенні лікарні з 16.11.2012
року по 23.11.2012 року з діагнозом:
туговухість лівого вуха, повна глухота.

Вказані встановлені факти сторонами не
оспорюються.

Позивач послався на те, що за час
знаходження в лікарні і за період
амбулаторного лікування, тобто з 09.07.2008
року по 26.11.2012 року ним на придбання
лікарських препаратів було витрачено 10
407, 43 грн. Крім того, у результаті ДТП
було повністю ушкоджено належний йому
велосипед. Вартість ушкодженого
велосипеду склала 1 000 грн.

Вказаний розмір шкоди суд першої
інстанції вважав доведеним.

Однак з таким висновком суду
погодитись не можна.

Так, за ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до тих медичних виписок,
епікризів які є у справі (а.с. 14-19)
позивачеві призначено лікування
наступними ліками: кавінтон, цитразин,
Л-лизин, актовегін, дексалгін,
цифтриаксон. Відповідно вказані ліки
придбавались лише 03.12.2013 року за
товарним чеком №18 (а.с. 24) на загальну
суму 366,50 грн.

В супереч вимогам ст. ст. 10, 57, 60 ЦПК
України позивачем не доведено, що
придбання інших ліків, квитанції на
купівлю яких він надав суду, було
зумовлено лікуванням хвороби зв'язаної
з пошкодженнями які йому завдав
позивач.

Окрім цього, відповідно до довідки
наданої працівниками ДАІ на ім'я
позивача - 09.07.2008 року в результаті ДТП
було пошкоджено велосипед марки
«Україна» (а.с. 20). На підтвердження суми
вартості пошкодженого майна позивач
надав товарний чек виданий магазином
«Веломастер» від 12.11.2013 року про
вартість велосипеда «Дрожник» - 1000 грн.

Позивачем не доведено належними та
допустимими доказами вартість
завданої майнової шкоди в момент ДТП.
Суду не надано жодних висновків
спеціалістів щодо вартості пошкоджень
завданих велосипеду, вартості його
відновлювального ремонту, чи
неможливості ремонту взагалі, а
наданий більш ніж через 5 років після
ДТП чек про вартість іншого велосипеда
не є належним доказом у цій справі.

Тому фактично позивачем доведено
належними та допустимими доказами
розмір завданої йому майнової шкоди на
суму 366,50 грн., яку не оспорює і
відповідач.

Окрім цього, у результаті
неправомірних дій відповідача, позивач
поніс моральні страждання, пов'язані з
перенесенням фізичного болю, внаслідок
отриманих травм протягом тривалого
часу, втратою працездатності та
втратою здоров'я. Тривалий час у зв'язку
з отриманими травмами він потребував
сторонньої допомоги, у нього порушився
спокій, нормальний сон, він втратив
слух, що порушило звичайний уклад його
життя та потребує додаткових зусиль в
організації свого життя. Колегія
суддів враховує також те, що на момент
ДТП позивач перебував у похилому віці,
йому виповнилось майже 65 років, те що
його здоров'я не відновилось до даного
часу (пройшло з моменту ДТП понад 6
років) і виходячи з принципів
розумності та справедливості оцінює
моральну шкоду в розмірі 11000 грн.

Сторонами не оспорюється факт того, що
ОСОБА_5 на даний час добровільно
виплатив позивачу шкоду в розмірі 3000
грн. Таким чином розмір моральної шкоди
необхідно зменшити на розмір сплаченої
суми до 8000 грн.

Окрім цього, визначаючи розмір шкоди
колегія суддів враховує і позицію
відповідача у справі який вказав, що
готовий виплатити позивачеві
добровільно 8000 грн.

Таким чином рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову, та стягнення з
відповідача на користь позивача в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 366,50 грн., а в рахунок
відшкодування моральної шкоди 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 20 червня 2014 року у цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
матеріальну шкоду в сумі 366,50 грн. та
моральну шкоду в сумі 8000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: