РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м. Дергачі

Дергачівський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді: Калиновської Л.В.,

секретаря судових засідань –
ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Дергачі
Харківської області цивільну справу за
заявою ОСОБА_2 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу, заінтересовані особи –
Відділ Держземагенства у
Дергачівському районі Харківської
області, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_2 звернувся до суду
Дергачівського району Харківської
області з заявою, в якій просить
встановити факт приналежності
правовстановлюючого документу, а саме
державного акту на право постійного
користування землею виданого
громадянину України ОСОБА_3, заявнику
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своїх вимог заявник
посилається на те, що рішенням ХІ сесії
ХХІ скликання Дергачівської міської
ради народних депутатів
Дергачівського району Харківської
області від 31.03.1993 року йому було надано
у постійне користування земельну
ділянку площею 1,00га для ведення
підсобного господарства. На підставі
зазначеного рішення йому було видано
державний акт на право постійного
користування землею. В державному акті
зазначено, що земельна ділянка
надається громадянину України ОСОБА_3,
зазначений акт зареєстровано в книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за №16.
17.12.2001 року заявник отримав паспорт
громадянина України в якому вже було
зазначено його прізвище як
«Калашников».

Як зазначив заявник, з метою отримання
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку він
звернувся до відділу Держземагенства у
Дергачівському районі Харківської
області на що отримав рішення про
відмову, в зв’язку з тим що у
державному акті міститься помилка, та
для усунення помилок заявнику
рекомендовано звернутися до суду.

В судовому засіданні заявник вимоги
заяви підтримав, просив суд їх
задовольнити в повному обсязі, про що
надав суду письмову заяву.

Відділом Держземагенства у
Дергачівському районі Харківської
області до суду надані письмові
пояснення з проханням проводити
розгляд справи без участі їх
представника.

Дослідивши матеріали, суд вважає
вимоги заявника ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав:

На підставі вимог п.5 ч.2 ст.234 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності з п.6 ч.1 ст.256 Цивільного
процесуального кодексу України, суди
розглядають справи про встановлення
фактів належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України
передбачено, що у судовому порядку
також можуть бути встановлені інші
факти, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх
встановлення, що не суперечить
роз'ясненням, що містяться у постанові
Пленуму Верховного Суду України №5 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
в справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення».

Так, в Постанові Пленуму Верховного
Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про
судову практику у справах і
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» роз'яснено, що такі справи
розглядаються якщо: відповідно до
закону, такі факти породжують юридичні
наслідки, тобто від них залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих або майнових прав громадян;
чинним законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
встановлення факту не пов'язане з
подальшим вирішенням суперечки про
право.

Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

За правилом ч.3, 4 ст.212 ЦПК України, суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів в їх сукупності.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини:

Так, рішенням ХІ сесії ХХІ скликання
Дергачівської міської ради народних
депутатів Дергачівського району
Харківської області від 31.03.1993 року
ОСОБА_2 було надано у постійне
користування земельну ділянку площею
1,00 га для ведення підсобного
господарства.

На підставі зазначеного рішення
заявнику було видано державний акт на
право постійного користування землею.
В державному акті, який зареєстровано
в книзі записів державних актів на
право постійного користування землею
за №16 зазначено, що земельна ділянка
надається громадянину України ОСОБА_3.

Відповідно паспорту громадянина
України серія МН 082184, виданого 17.12.2001
року Дергачівським РВ УМВС України в
Харківській області прізвище ім’я та
по-батькові заявника зазначено, як
«Калашников Олександр Павлович».

Згідно свідоцтва про народження серія
ЭВ №004468 прізвище ім’я та по-батькові
заявника російською мовою зазначено,
як «Калашников Александр Павлович».

ОСОБА_2 звернувся до відділу
Держземагенства у Дергачівському
районі Харківської області з метою
отримання державного акту на право
приватної власності на земельну
ділянку, на що отримав рішення про
відмову, в зв’язку з тим що у
державному акті міститься помилка,
невірно вказано прізвище, згідно
державного акту «Калашніков»,
натомість як у паспорті громадянина
України прізвище заявника зазначено
як «Калашников».

Оцінюючи наявні у справі докази в їх
сукупності, відповідно до ст.256 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
встановити факт приналежності
правовстановлюючого документу, а саме
що ОСОБА_2 належить державний акт на
право постійного користування землею.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, та враховуючи те, що
обставини, на які посилається заявник,
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, та її вимоги ґрунтуються на
вимогах закону, суд вважає заяву
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57, 209, 212, 214-215, 218, 256 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 – задовольнити.

Встановити факт належності
правовстановлюючого документу, а саме,
що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 належить
державний акт на право постійного
користування землею серія ХР -10-00-006658.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано до апеляційного суду
Харківської області через
Дергачівський районний суд
Харківської області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Л.В. Калиновська