Справа № 127/1887/14-ц Провадження №
22-ц/772/3865/2014Головуючий в суді першої
інстанції Бойко В. М.Категорія
47Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого:
Голота Л.О.,

суддів: Марчук В.С., Міхасішин І.В.,

при
секретарі: Куленко О.В.

за участю: апелянта ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 05.06.2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 за участю
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Вінницької міської ради про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

03.02.2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду
з позовом у якому просила встановити
порядок користування земельною
ділянкою площею 2131 кв.м, розташованою в
АДРЕСА_1. у відповідності з варіантом №
1 плану розподілу земельної ділянки,
розробленим ДП
«Поділлягеодезкартографія», виділивши
у користування позивачки земельну
ділянку площею 0,1 га, що позначена на
плані розподілу земельної ділянки
зеленим і зелено-жовтим кольорами, та
виділивши ОСОБА_2 у користування
земельну ділянку площею 0,1131 га, що
позначена на плані розподілу земельної
ділянки білим і коричневим кольорами.

Ухвалою суду від 03.03.2014 року до участі в
справі в якості третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору залучено Вінницьку міську раду.

Рішенням Вінницького міського суду від
05.06.2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 відмовлено.

На рішення суду відповідачем
ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій
вона просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4
задовольнити в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України
передбачає, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом першої інстанції
встановлено, що на підставі свідоцтва
про право на спадщину по заповіту від
13.07.1988 року ОСОБА_4 є власником
житлового будинку з господарськими
спорудами, що розташований за адресою
АДРЕСА_1. /а.с.7/

Рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 27.04.1995 року
на виконання рішень Ленінського
районного суду від 10.12.94 року і 14.04.94
року та Староміського районного суду
від 14.09.92 року про встановлення порядку
користування земельних ділянок ОСОБА_5
і ОСОБА_2, які самовільно побудували
житловий будинок, та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1
надано 1000 кв.м в постійне і 1132 кв.м в
тимчасове довгострокове користування(
спільне) строком до 25 років. /а.с.8/

Колегією суддів, на підставі п.1 ст.
61 ЦПК України встановлено, що ОСОБА_5
помер у 1999 році; оскільки права
власності ні на спірний будинок, ні на
спірну земельну ділянку у нього не
виникло, визначення кола його
спадкоємців та залучення до справи
правонаступників є недоцільним.

Також встановлено, що на спірній
земельній ділянці був зареєстрований
один житловий будинок, 100 % власності
якого були зареєстровані за ОСОБА_4

Згідно ст.22 Земельного Кодексу
Української РСР ( в редакції від 18.12.90р.,
що діяла на час прийняття рішення про
надання земельної ділянки № 304 ) право
власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Акт прийомки-передачі межових знаків
на зберігання складено 09.12.2013 року. В
акті зазначено, що межі земельної
ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,2131га
наданої користувачу земельної ділянки
ОСОБА_2, ОСОБА_4 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
закріплені в натурі межовими знаками -
існуючою огорожею. /а.с.11/

Судом встановлено, що у приватну
власність земельна ділянка по АДРЕСА_1
ні позивачу, а ні відповідачу передана
не була.

Правовстановлюючих документів на
існуючий будинок у сторін немає.

Стаття 95 Земельного кодексу
України визначає перелік прав
землекористувачів на надану їм у
володіння і користування земельну
ділянку, яка перебуває у державній або
комунальній власності.

У п.2 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004
року № 7 ( із змінами) « Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», виходячи з положень статей 8, 124
Конституції

статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149,

151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу
України , глав 27, 33, 34 Цивільного кодексу
України, статті 15 Цивільного
процесуального кодексу України, статті
12 Господарського процессуального
кодексу України надано вичерпний
перелік справ, які підвідомчі судам.

Серед зазначених вище переліків не
міститься право землекористувача без
переходу до нього права власності на
будівлю та споруду на встановлення
порядку користування земельною
ділянкою.

Виходячи з того, що порядок
користування спільною земельною
ділянкою, визначається залежно від
розміру часток співвласників у
спільній власності на будинок, колегія
суддів приходить висновку про
неможливість встановлення порядку
користування спірною земельною
ділянкою.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Визнаючи позовні вимоги позивача у
суді першої інстанції та подаючи
апеляційну скаргу на рішення суду
ОСОБА_2 не довела факт порушення,
невизнання або оспорювання її прав,
свобод чи інтересів.

Колегія суддів погоджується з
посиланнями апелянта про те, що
висновок суду про відсутність доказу
про наявність права користування
земельною ділянкою площею 2131 кв.м по
АДРЕСА_1 не відповідає дійсності,
оскільки наявним в матеріалах справи
рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради № 304 у
користування сторін надана земельна
ділянка більшої площі - 2132 кв.м. Дана
обставина не є підставою для
скасування рішення суду.

Враховуючи наведене, колегія
суддів прийшла до висновків, що суд
першої інстанції повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі.
В той же час, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 05.06.2014 року в
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 за
участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Вінницької міської ради про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Голота Л.О.,

Судді:
Марчук В.С.

Міхасішин І.В.

/Підписи/

Згідно з оригіналом:0