Справа № 343/2492/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2749/2014
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького
П.І.

секретаря Гавриляк Є.М.

з участю апелянта ОСОБА_2, позивачки
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей в твердій грошовій сумі за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 27
листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 27
листопада 2014 року задоволено частково
позов ОСОБА_3. Вирішено стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в
розмірі по 700 грн. щомісячно на кожну
дитину на утримання їх неповнолітніх
дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішено питання судових
витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що ухвалюючи
оскаржуване рішення суд виходив з
пояснень позивачки про те, що він
працевлаштований в Російській
Федерації, де щомісячно отримує кошти.
Проте такі її твердження є
голослівними та нічим не доведеними.
Він не працевлаштований, не має
постійного місця праці, однак час від
часу їздить на заробітки, оскільки
потрібно матеріально утримувати дітей,
допомагати батькові пенсіонеру та мати
кошти для власного проживання.
Стягнення з нього на користь ОСОБА_3
щомісячно аліментів по 700 грн. на кожну
дитину ставить його в скрутне
матеріальне становище. При ухваленні
рішення судом не враховано, що у нього є
ще двоє дітей від першого шлюбу, на яких
він також сплачує аліменти в розмірі по
743 грн. на дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Під час
розгляду справи він погоджувався
сплачувати позивачці аліменти в
розмірі по 400-500 грн. щомісячно на кожну
дитину, проте суд його пояснення до
уваги не взяв.

З наведених підстав просить рішення
суду першої інстанції в частині
розміру стягуваних з нього аліментів
змінити та стягувати з нього на користь
ОСОБА_3 по 400 грн. щомісячно на кожну
дитину на утримання їх неповнолітніх
дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В засіданні апеляційного суду апелянт
доводи апеляційної скарги підтримав з
наведених у ній мотивів.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
доводи апеляційної скарги заперечила,
просила її відхилити. Рішення суду
першої інстанції вважала законним та
обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши відповідність висновків
суду фактичним обставинам справи та
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права у
вирішенні даного спору, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про
судове рішення у цивільній справі»,
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Судом першої інстанції установлено та
вбачається з матеріалів справи, що
сторони з 03.01.2008 року перебували в
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 06.12.2013
року розірвано (а.с. 4).

Від шлюбу у сторін народилося двоє
дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується копіями свідоцтв про
народження (а.с. 5-6).

Діти проживають з матір'ю ОСОБА_3 та
перебувають на її утриманні.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_3,
суд першої інстанції, врахувавши, що
відповідач є фізично здоровим та
працевлаштованим в Російській
Федерації, а також що на його утриманні
є двоє дітей від попереднього шлюбу, на
яких з нього стягуються аліменти, що
підтверджується листом начальника
відділу ДВС Долинського районного
управління юстиції №655/04-41 від 25.11.2014
року, дійшов висновку про стягнення з
останнього аліментів на користь
позивача ОСОБА_3 на утримання їх
неповнолітніх дочок ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
твердій грошовій сумі в розмірі по 700
грн. щомісячно на кожну дитину до
досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів не повністю
погоджується з таким висновком суду.

В силу дії ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки зобов'язані
забезпечити дітям умови для
достатнього фізичного, духовного та
культурного розвитку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 СК України
способи виконання обов'язків батьків
щодо утримання дитини за загальним
правилом визначаються за домовленістю
між ними. При відсутності домовленості
між батьками про сплату аліментів на
неповнолітню дитину та ненадання
дитині утримання, той із батьків, з ким
проживає дитина, має право на стягнення
аліментів у судовому порядку.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 184 СК
України, а також роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, які містяться
в п. 17 постанови від 15.05.2006 року №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ відносно батьківства,
материнства і стягнення аліментів»,
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Вірно встановивши обставини справи,
оцінивши всі наявні в справі докази та
правильно застосувавши до спірних
правовідносин положення ст. 184 СК
України, суд обґрунтовано дійшов
висновку про те, що з відповідача слід
стягувати в користь позивача аліменти
на утримання їхніх неповнолітніх дітей
в твердій грошовій сумі.

В силу дії ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, суд
першої інстанції вказав на те, що
відповідач є працевлаштованим в
Російській Федерації і постійно
отримує заробітну плату. Однак, такий
висновок суду не ґрунтується на
матеріалах справи, оскільки в судовому
засіданні сторони визнали, що
відповідач офіційно не працює, час від
часу виїжджає на заробітки в Російську
Федерацію.

Крім того, правильно застосувавши до
спірних правовідносин положення ст. 180
СК України та вказавши на обов'язок
батьків утримувати дітей до досягнення
ними повноліття, суд першої інстанції
належним чином не мотивував свій
висновок про визначення розміру
аліментів по 700 грн. на кожну дитину, а
тому рішення суду в цій частині слід
змінити, розмір аліментів на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зменшити до 500 грн. на кожну дитину
щомісячно до досягнення дітьми
повноліття. В решті рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 27
листопада 2014 року в частині розміру
стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, змінити, зменшивши суму
стягуваних аліментів з 700 грн. до 500 грн.
на кожну дитину щомісячно до
досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення Долинського районного
суду Івано-Франківської області від 27
листопада 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

Проскурніцький П.І.