Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/3444/14
Головуючий у 1 інстанції Прінь І.П.
Суддя-доповідач Ломейко В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк»

на рішення Бердянського
міськрайонного суду Запорізької
області від 03 червня 2014 року

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ПАТ «Родовід Банк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором .

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що 07.07.2008р. між банком та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№34.5/АК-00016.08.2 зі змінами, внесеними
Додатковою угодою №1 від 12.11.08р.,
Додатковим договором №1 від 30.01.09р. та
Додатковим договором №2 від 20.01.11р. За
цим договором банк відкрив
позичальнику відновлювальну кредитну
лінію на загальну суму 30897, 86 доларів
США на строк до 07.07.2015р. включно.
Кредитні кошти було надано на
придбання автомобіля та оплату
страхових платежів. Пунктом 1.5 договору
була встановлена процентна ставка у
розмірі 7,7% річних до 12.11.2008р., а з 12.11.2008р.
- 9,7% річних. Відповідно до п. 1.5.1
договору встановлена щомісячна плата
за обслуговування кредиту в розмірі
0,2500% від суми виданого кредиту. За
умовами договору позичальник
зобов'язався щомісяця частками
погашати заборгованість за кредитним
договором у сумі 367,83 долари США.
Додатковим договором №1 від 30.01.09р. до
пункту 3.1.1 було внесено зміни,
відповідно до якого ОСОБА_3
зобов'язався сплачувати щомісячно до 10
числа частково заборгованість за
кредитом і нарахованими процентами
згідно з Графіком платежів, який є
невід'ємною частиною договору. Згідно з
п.3.6 договору за порушення строків
повернення кредиту чи сплати
процентів, позичальник зобов'язався
сплачувати банку пеню у розмірі 1,6 від
сум простроченої заборгованості за
кожний день прострочення. Пунктом 3.10
договору позичальник також
зобов'язався сплатити банку штраф у
розмірі 0,5 процентів від загальної суми
отриманих кредитних коштів у разі
ненадання банку, у встановлені цим
договором строки, будь-яких документів,
обов'язковість надання яких
передбачена п.п. 3.3,3.8,3.9 договору. В
порушення умов кредитного договору
відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконує, внаслідок чого станом на
29.10.2013 року утворилася заборгованість
за договором, яка складається: з
заборгованості за кредитом - 8033,24
доларів США (64209,69 грн.); простроченої
заборгованості за кредитом - 16048,01
доларів США (128271,74 грн.); простроченої
заборгованості за процентами -
7189,78 доларів США (57467,91 грн.),
простроченої заборгованості за платою
за обслуговування кредиту - 19735,06 грн.;
пеня за прострочення сплати кредиту -
168679,82 долари США (

1348257,80 грн.); пені за прострочення сплати
процентів - 67373,58 доларів США (538517,03 грн.);
суми нарахованих 3% річних за
прострочення кредиту - 865,70 доларів США
(6919,54 грн.); суми нарахованих 3% річних за
прострочення процентів - 345,77 доларів
США ( 2763,74 грн.); штрафу - 154,49
доларів США ( 1234,84 грн.). Таким чином,
загальна заборгованість за кредитом
процентами становить 31271,03 доларів США
(1917428,01 грн.) загальна заборгованість за
платою за обслуговування кредиту,
пенею, 3% річних, штрафу - 1917428,01 грн.

07.07.2008р. між ВАТ «Родовід Банк» і ОСОБА_4
був укладений договір поруки

із змінами та доповненнями, внесеними
Додатковою угодою від 12.11.2008р.,
відповідно до якого поручитель
зобов'язався солідарно відповідати
перед банком у повному обсязі за
своєчасне повне виконання
позичальником ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором.

Посилаючись на зазначені обставини,
Банк просив стягнути солідарно з
відповідачів

заборгованість за кредитним договором
у розмірі 31271,03 доларів США і 1917428,01 гр

судовий збір у розмірі 3441,00 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 03 червня
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк»
заборгованість по кредитному договору
№34.5/АК-00016.08.2 від 07.07.2008 року в сумі 28611,57
доларів США (двадцять вісім тисяч
доларів п'ятдесят сім центів), що в
еквіваленті на гривню становить 226975,58
гривень та 345439,02 грн. (триста сорок п'ять
тисяч чотириста тридцять дев'ять
гривень дві копійки), а також судовий
збір у сумі 3441,00 грн. (три тисячі
чотириста сорок одна гривня).

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням суду, ПАТ «Родовід Банк»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника Банку, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, що 07.07.2008р. між
банком та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №34.5/АК-00016.08.2 зі
змінами, внесеними Додатковою угодою
№1 від 12.11.08р., Додатковим договором №1
від 30.01.09р. та Додатковим договором №2
від 20.01.11р. За цим договором банк
відкрив позичальнику відновлювальну
кредитну лінію на загальну суму 30897, 86
доларів США на строк до 07.07.2015р. включно.
Кредитні кошти було надано на
придбання автомобіля та оплату
страхових платежів. Пунктом 1.5 договору
була встановлена процентна ставка у
розмірі 7,7% річних до 12.11.2008р., а з 12.11.2008р.
- 9,7% річних. Відповідно до п. 1.5.1
договору встановлена щомісячна плата
за обслуговування кредиту в розмірі
0,2500% від суми виданого кредиту. За
умовами договору позичальник
зобов'язався щомісяця частками
погашати заборгованість за кредитним
договором у сумі 367,83 долари США.
Додатковим договором №1 від 30.01.09р. до
пункту 3.1.1 було внесено зміни,
відповідно до якого ОСОБА_3
зобов'язався сплачувати щомісячно до 10
числа частково заборгованість за
кредитом і нарахованими процентами
згідно з Графіком платежів, який є
невід'ємною частиною договору. Згідно з
п.3.6 договору за порушення строків
повернення кредиту чи сплати
процентів, позичальник зобов'язався
сплачувати банку пеню у розмірі 1,6 від
сум простроченої заборгованості за
кожний день прострочення. Пунктом 3.10
договору позичальник також
зобов'язався сплатити банку штраф у
розмірі 0,5 процентів від загальної суми
отриманих кредитних коштів у разі
ненадання банку, у встановлені цим
договором строки, будь-яких документів,
обов'язковість надання яких
передбачена п.п. 3.3,3.8,3.9 договору.

07.07.2008р. між ВАТ «Родовід Банк» і ОСОБА_4,
був укладений договір поруки

із змінами та доповненнями, внесеними
Додатковою угодою від 12.11.2008р.,
відповідно до якого поручитель
зобов'язався солідарно відповідати
перед банком у повному обсязі за
своєчасне повне виконання
позичальником ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором.

Згідно ст.ст. 526, 543, 625, 629, 1048-1050, 1054,
1055 ЦК України зобов'язання за
договором, у тому числі за договором
кредиту, за яким кредитодавець надає
кошти, а позичальник зобов'язується їх
повернути за сплатою процентів, є
обов'язковими для виконання сторонами,
має виконуватися належним чином, з
застосуванням відповідальності за
порушення грошового зобов'язання.

В порушення умов кредитного
договору відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконує, внаслідок чого
станом на 29.10.2013 року утворилася
заборгованість за договором, яка
складається: з заборгованості за
кредитом - 8 033,24 доларів США (64209,69 грн.);
простроченої заборгованості за
кредитом - 16 048,01 доларів США (128271,74 грн.);
простроченої заборгованості за
процентами - 7 189,78 доларів США
(57467,91 грн.), простроченої
заборгованості за платою за
обслуговування кредиту - 19735,06 грн.; пеня
за прострочення сплати кредиту-168679,82
долари США(1348257,80 грн.); пені за
прострочення сплати процентів - 67373,58
доларів США (538517,03 грн.); суми
нарахованих 3% річних за прострочення
кредиту - 865,70 доларів США (6919,54 грн.);
суми нарахованих 3% річних за
прострочення процентів - 345,77 доларів
США ( 2763,74 грн.); штрафу - 154,49
доларів США ( 1234,84 грн.).

Таким чином, загальна
заборгованість за кредитом процентами
становить 31 271,03 доларів США (1917428,01 грн.)
та загальна заборгованість за платою
за обслуговування кредиту, пенею, 3%
річних, штрафу - 1 917 428,01 грн.

Сума заборгованості відповідає
наданим розрахункам.

З позовом до відповідачів ПАТ
«Родовід Банк» правонаступник ВАТ
«Родовід Банк», звернувся 13 листопада
2013року.

Задовольняючи частково позовні
вимоги ПАТ «Родовід Банк» та стягуючи
заборгованість солідарно з
відповідачів за кредитним договором з
урахуванням заборгованості по
процентам, пені, комісії за
користування кредитом та штрафів, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачі не виконують взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором та
договором поруки, допустили
заборгованість по кредиту, чим
порушують умови договору, а тому
повинні нести відповідальність,
передбачену договорами.

Зменшуючи за заявами відповідачів
розмір заборгованості по кредиту та
процентам за користування кредитом з 31
271.03 доларів США до 28 611,57 доларів США,
неустойки з 1 917 428.01 гр. до 345 439,02 грн.,
суд першої інстанції обґрунтовано
застосував спеціальну позовну
давність відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК
України, так як пеня підлягала
стягненню лише в межах одного року до
дня пред'явлення позову та приписи ч.3
ст.551 ЦК України, враховуючи не
співмірність заявлених вимог та
обставин які мають істотне значення.

Частиною третьою статті 551 ЦК
України також передбачено, зокрема, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків.

Судова колегія вважає, що висновки
суду є вірними, відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Розглядаючи спір, суд першої
інстанції, у відповідності до вимог ст.
212-214 ЦПК України, повно, всебічно та
об'єктивно з'ясував обставини справи на
які посилалися сторони, дав належну
правову оцінку правовідносинам, які
склалися між учасниками процесу, та
закон, що їх регулює.

Рішення суду постановлено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав до його
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

Оскаржуючи рішення суду першої
інстанції ПАТ «Родовід Банк»
посилається на те що строк дії
кредитного договору ще не скінчився,
оскільки закінчується 07.07.2018року.

Однак, сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає
два види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Отже судом першої інстанції
правильно застосовані вищенаведені
положення матеріального права та
застосована спеціальна позовна
давність в межах року до звернення з
позовом до суду.

Крім того посилання апелянта на
неправильне зменшення неустойки також
неспроможне оскільки, частина третя
статті 551 ЦК України з урахуванням
положень статті 3 ЦК України щодо
загальних засад цивільного
законодавства та частини четвертої
статті 10 ЦПК України передбачають
обов'язок суду сприяти сторонам у
здійсненні їхніх прав дає право суду
зменшити розмір неустойки за умови, що
її розмір значно перевищує розмір
збитків.

Вищевикладене узгоджується з
правовою позицією, викладеною у
постанові Верховного суду України від
03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, яка
відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх судів України.

Отже, доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону та відповідає
матеріалам справи і підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 03 червня
2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: