У Х В А Л А

25 грудня 2014 року м.
Добропілля

Добропільський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого одноособово судді
Хандуріна В.В.

при секретарі Данилко
Л.В.

за участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

представника відповідача та третьої
особи ОСОБА_3

третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні залу суду в
м.Добропілля цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Добропільське експлуатаційне
підприємство №2», треті особи: Приватне
підприємство «Добропільське
експлуатаційне підприємство», ОСОБА_3,
про визнання наказів і записів в
трудовій книжці недійсними, поновлення
на роботі, виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
виплату премії та моральної шкоди,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до вищенаведеного відповідача
про визнання наказів і записів в
трудовій книжці недійсними, поновлення
на роботі, виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
виплату премії та моральної шкоди.

Так, згідно уточненої позовної заяви,
вона просить поновити строки подачу
позову, визнавши причини пропуску
цього строку поважними, визнати наказ
№26-к по ТОВ «Добропільське
експлуатаційне підприємство №2» від
02.11.2011р. відносно неї недійсним, а саме в
частині «Прийняти ОСОБА_1 головним
бухгалтером ТОВ «ДЕП №2» таб. № 8308 на
час безоплатної відпустки по догляду
за дитиною у віці до трох років до 20.02.2012
року ОСОБА_4, головного бухгалтера таб.
№8003 по переводу з ПП «ДЕП» з 02.11.2011р.» та
змінити його зміст на «Прийняти ОСОБА_1
головним бухгалтером ТОВ «ДЕП №2» таб.
№8308 по переводу з ПП «ДЕП» з 02.11.2011р.»,
визнати недійсними та скасувати накази
по підприємству ТОВ «Добропільське
експлуатаційне підприємство №2» за
№43-к від 11.04.2012р. в редакції «Звільнити
ОСОБА_5 головного бухгалтера таб. №8839
по закінченню строку договору п.2 ст.36
КЗпП України з 11.04.2012 року. Підстава:
особова заява ОСОБА_1М.» та «Звільнити
ОСОБА_1 головного бухгалтера таб. № 8308
по закінченню строку договору п.2 ст.36
КЗпП України з 11.04.2012р. Підстава:
особова заява ОСОБА_1М.», визнати
недійсним запис в трудовій книжці під
№21 від 11.04.2012 року «Уволена по
истечении срока договора п.2 ст.36 КЗоТ
Украині пр.№43-к от 11.04.2012 года»,
поновити її на роботі в ТОВ
«Добропільське експлуатаційне
підприємство №2» з виплатою середньої
заробітної плати за весь час
вимушеного прогулу та допустити
негайне виконання щодо поновлення її
на роботі в ТОВ «Добропільське
експлуатаційне підприємство №2», та
виплатити моральну шкоду 50000 грн., і
премію за лютий місяць 2012 року в
розмірі 309 грн.

Позивач в судовому
засіданні підтримала позовні вимоги
повністю та просила їх задовольнити.

Представники відповідача,
третьої особи, у судових засіданнях
проти позову заперечували в повному
обсязі, мотивуючи свої заперечення тим,
що неодноразово ОСОБА_1, починаючи з 2012
року по 2014 роки, зверталась до суду із
позовними вимогами з одного по суті
самого предмету та з тих же самих
підстав, зокрема про поновлення на
роботі, визнання наказів по
підприємству ТОВ «ДЕП №2» недійсними
та їх скасування, про що є судові
рішення, які набрали законної сили.
Повторні звернення до суду стосуються
одного самого трудового спору, за якими
вже спір вирішений по суті.

Крім того, представник
відповідача в якості підстави для
відмови у заявлених вимогах вказує на
пропуск позивачкою строків звернення
до суду для вирішення трудового спору,
про який вона знала ще з 2012 року, коли й
звернулась вперше до суду.

В судовому засіданні від
представника відповідача ОСОБА_2
надійшло клопотання про закриття
провадження у справі з підстав
розгляду спору ОСОБА_1 і наявності вже з
цього приводу рішення суду, яке набрало
законної сили.

Заслухавши клопотання,
думку позивачки щодо цього клопотання,
позицію представника відповідача та
третьої особи, та дослідивши надані
суду документи, суд вважає, що заявлене
клопотання підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Дійсно, ОСОБА_1 неодноразово
зверталась до суду щодо спорів з
трудових правовідносин.

Так, рішенням Добропільського
міськрайсуду від 10 липня 2012 року
розглянуті позовні вимоги ОСОБА_1 до
ТОВ ««Добропільське експлуатаційне
підприємство №2», третя особа: ОСОБА_3,
про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, донарахування премії та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності, відшкодуванні
моральної шкоди, і в задоволенні позову
повністю відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 17 вересня 2012 року
апеляційну скаргу позивачки у цій
справі відхилено, рішення суду
залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 грудня 2012 року
касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено,
рішення Добропільського суду від 10
липня 2012 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 17 вересня 2012
року залишено без змін.

09 серпня 2013 року ухвалою
Добропільського міськрайонного суду
залишено без задоволення заяву ОСОБА_1
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами за її
позовом до ТОВ «ДЕП №2», третя особа:
ОСОБА_3, про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, донарахування
премії та допомоги по тимчасовій
непрацездатності, відшкодуванні
моральної шкоди.

Рішенням Добропільського міськрайсуду
від 29 квітня 2013 року задоволені позовні
вимоги ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Добропільське експлуатаційне
підприємство №2» та Приватного
підприємства «Добропільське
експлуатаційне підприємство» про
визнання недійсними наказів та запису
у трудовій книжці. Так, визнано
недійсними записи у трудовій книжці №17
від 09.12.2008р., №20 від 02.11.2011р., та
приведено ї у відповідність з наказом
№18-5 від 09.12.2008р. і наказом №26-к від
02.11.2011р., визнано накази по ПП «ДЕП» №13-к
від 14.04.2009р. та №18-к від 14.04.2009р. відносно
ОСОБА_1 недійсними, визнано наказ №26-к
по ТОВ «ДЕП №2» від 02.11.2011р. недійсним в
частині «Прийняти ОСОБА_1 головним
бухгалтером ТОВ «ДЕП №2» таб. №8308 на
час безоплатної відпустки по догляду
за дитиною у віці до трьох років до
20.02.2012р. ОСОБА_4, головного бухгалтера
таб. №8003 по переводу з ПП «ДЕП» з
02.11.2011р.», стягнуто з ПП «Добропільське
експлуатаційне підприємство» та ТОВ
«Добропільське експлуатаційне
підприємство №2» судові витрати.
Зазначене рішення суду набрало сили
14.05.2013 року.

Крім того, у 2013 році Добропільським
міськрайсудом розглянуто позов ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Добропільське
експлуатаційне підприємство №2» про
визнання наказу по підприємству №43-к
від 11.04.2012р.недійсним. В задоволенні
позову рішенням суду від 25.10.2013р.
відмовлено. Рішення набрало законної
сили 05.11.2013 року.

ОСОБА_1 також зверталась із позовом до
ПП «Добропільське експлуатаційне
підприємство» у 2013 році про виплату
моральної шкоди у зв’язку із
незаконним звільненням та вихідної
допомоги при звільненні. Рішенням
Добропільського міськрайсуду від 25
жовтня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

17 жовтня 2014 року розглянуто заяву
ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Добропільського
міськрайсуду від 25.10.2013р. про визнання
наказу недійсним. Ухвалою суду в
задоволенні заяви відмовлено. Ухвала
набрала законної сили 23.10.2014р.

Згідно ухвали Добропільського
міськрайсуду від 29 жовтня 2014 року заяву
ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Добропільського
міськрайсуду від 10 липня 2012 року у
справі за її позовом ТОВ
««Добропільське експлуатаційне
підприємство №2», третя особа: ОСОБА_3,
про поновлення на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, донарахування премії та
допомоги по тимчасовій
непрацездатності, відшкодуванні
моральної шкоди, також залишено без
задоволення.

Стаття 205 ЦПК України в п.2 ч.1
передбачає, що суд своєю ухвалою
закриває провадження у справі, якщо
набрали законної сили рішення суду,
ухвалені з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Судом встановлено, що позивач
неодноразово звертався до суду з
приводу спору про той же самий предмет
і з тих же самих по суті підстав, щодо
яких суди ухвалювали відповідні
рішення. При цьому, позивачка міняла по
суті обґрунтування своїх вимог
зазначенням інших обставин.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка обґрунтовує свій позов
фактично обставинами, які існували на
час винесення попередніх рішень, але
вона не знала про них, і довідалася лише
у грудні 2014 року після ознайомлення із
матеріалами кримінального
провадження, відкритого за її заявою.
При цьому, вона помилково вважає ці
обставини новими.

Суд вважає, що в залежності від
встановлених ОСОБА_1 обставин під час
досудового розслідування вона має
право на звернення до суду про перегляд
постановлених судами рішень за
нововиявленими обставинами в порядку,
передбаченому главою 4 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, суд вбачає
підстави для закриття провадження у
розглядуваній справі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.205 ч.1 п.2, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Добропільське експлуатаційне
підприємство №2», треті особи: Приватне
підприємство «Добропільське
експлуатаційне підприємство», ОСОБА_3,
про визнання наказів і записів в
трудовій книжці недійсними, поновлення
на роботі, виплату середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
виплату премії та моральної шкоди.

Ухвала суду може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку до
апеляційного суду Запорізької області
через Добропільський міськрайонний
суд Донецької області в п’ятиденний
строк з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Надруковано в нарадчій кімнаті в
одному примірнику.

Головуючий: суддя
В.В.Хандурін

25.12.2014