Машівський районний суд Полтавської
Справа № 540/897/14-ц
Номер провадження 2/540/219/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014 Машівський районний
суд Полтавської області у складі:

головуючого судді
Косик С.М.

за участю секретаря
Ткач Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт Машівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карлівське
сільгосппідприємство «ЛОС» про
визнання недійсним договору оренди
землі,

відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України в
судовому засіданні 04.11.2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення,

в с т а н о в и в:

в липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що 07 грудня 2007 року між
ОСОБА_2 та відповідачем було підписано
договір оренди землі. Після смерті
ОСОБА_2 вона успадкувала земельну
ділянку, яка є предметом указаного
договору оренди землі. При укладенні
оскаржуваного договору не було
досягнуто згоди щодо його істотних
умов що призвело до порушення її прав –
у п.9 спірного договору зазначено, що
орендна плата вноситься Орендарем у
формі та розмірі 1846,12 в грошовій формі в
натуральній формі у відробітковій
формі, тобто не погоджено
співвідношення виплати орендної плати,
а також не встановлено розміру
орендної плати, зокрема його форми.
Заяв про виплату орендної плати в
грошовій формі відповідач в неї не
приймає, посилаючись на неможливість
проведення грошового розрахунку, при
одержанні розрахунку в натуральній
формі не надає примірнику документу, що
свідчить про видачу конкретного виду
продукції, що позбавляє можливості
проведення звірки проведених
розрахунків. При її зверненнях
відповідач лише констатує факт
відсутності заборгованості, але
перевірити це неможливо.

Вважає що оскаржуваний договір не
містить усіх істотних умов, необхідних
для його чинності, які передбачені ст.15
Закону України «Про оренду землі» та
позбавляє її можливості розраховувати
на одержання конкретно визначеного
розміру орендної плати у необхідній їй
формі. Вказує на неможливість
звернутися до суду протягом
встановленого законодавством
трирічного строку позовної давності –
з моменту укладення, тобто до 16 січня 2011
року, оскільки про порушення її прав
дізналася з моменту успадкування в
ході виконання договору оренди землі.

В зв’язку з наведеним просить суд
поновити їй пропущений з поважних
причин строк для звернення до суду з
вимогою про визнання недійсним
договору оренди землі; визнати
недійсним договір оренди землі від
07.12.2007 сторонами якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Карлівське сільгосппідприємство
«ЛОС» та ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримала з підстав, викладених в
позовній заяві та просила їх
задовольнити, пояснивши, що в спірному
договорі оренди відсутні обов’язкові
умови, передбачені статтею 15 Закону
України «Про оренду землі» - розмір та
форма виплати орендної плати, ОСОБА_1 та
її донька ОСОБА_4 коштів в рахунок
орендної плати не одержували, за
винятком 3000 грн. в 2012 році після

успадкування земельної ділянки, як
пояснили працівники відповідача – для
оформлення документів. Кілька разів
позивач брала продукти в магазині за
завищеною ціною та неналежної якості,
для отримання яких змушена винаймати
автомобіль, оскільки громадським
транспортом доїхати до села Тагамлик,
де знаходиться товариство не може за
станом здоров’я – вона інвалід другої
групи та без сторонньої допомоги не
пересувається. Також пояснила, що її
довірителька навіть не може звіритися
з відповідачем по орендній платі.
ОСОБА_4 16.08.2012 народила дитину та
являється матір’ю-одиначкою, а тому
також не могла так часто, як вказано у
відомостях, наданих відповідачем,
їздити за орендною платою. Вказує на
порушення відповідачем правил
проведення касових операцій та видачі
готівки.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні 23.10.2014 проти
задоволення позову заперечував та
пояснив, що сторонами оскаржуваного
договору досягнута домовленість щодо
усіх істотних вимог, встановлених
чинним законодавством України, зокрема
щодо розміру і форми орендної плати –
тверда грошова сума в розмірі 1846,12
гривень. Орендна плата нараховується
та вчасно виплачується позивачеві
коштами, всього за три роки виплачено
23649,80 грн. – більша сума ніж передбачено
договором, оскільки товариство мало
більший дохід, та також позивач
декілька разів брала продукти
харчування через магазин товариства.
ОСОБА_1 після отримання в спадок
земельної ділянки надала товариству
заяву з проханням продовжити дію
договору та отримання орендної плати
готівкою та продуктами. Кошти
отримувала позивач та її донька –
ОСОБА_4, яка мала довіреність на
отримання коштів та в 2013 році 11 разів
приїжджала в товариство.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи та надані
сторонами докази, суд приходить до
наступного.

Установлено, що ОСОБА_1 є власником
земельної ділянки площею 5,22 гектарів,
розташованої на території
Селещинської сільської ради
Машівського району Полтавської
області та призначеної для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що стверджується копією
державного акту серії ІV-ПЛ №017873 та
витягом з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності за позивачем на
вказану земельну ділянку, яку ОСОБА_1
успадкувала після смерті ОСОБА_2 (а.с.6,8,
83).

07.12.2007 між ОСОБА_2 та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Карлівське сільгосппідприємство
«ЛОС» укладено договір оренди вказаної
земельної ділянки, який зареєстрований
в Машівському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК
06.01.2008 за № 34 ( а.с. 3,4).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків (спадщини)
від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Згідно ч.4 ст. 32 Закону України «Про
оренду землі» перехід права власності
на орендовану земельну ділянку до
іншої особи, а також реорганізація
юридичної особи-орендаря не є
підставою для зміни умов або
розірвання договору, якщо інше не
передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ст.15
Закону України «Про оренду землі» (в
редакції, чинній на час укладення
Договору) істотними умовами договору
оренди землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Частиною другою ст.
15 Закону України «Про оренду землі»
(далі - ОСОБА_3) установлено, що
відсутність у договорі оренди-землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, є підставою для визнання
договору недійсним відповідно до
закону.

Стаття 215 ЦК України встановлює, що
правочин є недійсним у зв'язку з
недодержанням в момент його вчинення
стороною (сторонами) загальних вимог,
які необхідні для чинності правочину,
передбачених статтею 203 ЦК.

Статтею 203 ЦК України передбачені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
зокрема зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

В п.9 спірного договору зазначено, що
орендна плата вноситься орендарем у
формі та розмірі: 1846,12 в грошовій формі
та зазначено, що розмір орендної плати:
грошової - у гривнях із зазначенням
способів внесення на земельні ділянки
приватної власності. За змістом п.10-12
договору обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індекса інфляції, орендна
плата вноситься з 01.09 по 30.12 кожен рік,
передача продукції та надання послуг в
рахунок орендної плати оформляється
відповідними актами.

З часу успадкування ОСОБА_1 земельної
ділянки, яка перебуває в оренді
відповідача за спірним договором,
останнім позивачу нараховувалась та
видавалась орендна плата, яка
отримувалася нею, причому в грошовій
формі, про що свідчать платіжні
відомості за 2012 – 2014 роки, (а.с.36-65),
надані ТОВ «Карлівське
сільгосппідприємство «ЛОС» та
відомості з центральної бази
Державного реєстру фізичних осіб ДПС
України про суми нарахованих та
виплачених доходів ОСОБА_1 за період з
грудня 2007 року по червень 2014 року
(а.с.78-79), що позивачем в порушення
статтей 10,61 ЦПК України не спростовано
та дає підстави вважати про
обізнаність позивача щодо існування
орендних правовідносин між нею та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Карлівське
сільгосппідприємство «ЛОС» і
прийняття умов вказаного орендного
договору.

Враховуючи наведене, суд не знаходить
підстав для задоволення позову.

Судові витрати у відповідності зі ст.88
ЦПК України відшкодуванню не
підлягають.

Керуючись ст.ст.10,60,88, 209, 212-215,218 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карлівське
сільгосппідприємство «ЛОС» про
визнання недійсним договору оренди
землі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Машівський районний суд Полтавської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя

С.М. Косик

Повний текст рішення виготовлено
05.11.2014.