АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретаря Данилко О.А.

за участю: ОСОБА_1 та його представника -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу відділу
державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції на ухвалу Садгірського
районного суду м. Чернівці від 12
вересня 2014 року у справі за скаргою
ОСОБА_1 на постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Новоселицького
районного управління юстиції про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаною скаргою, посилаючись
на те, що 8 серпня 2014 року державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Новоселицького
районного управління юстиції (далі -
відділ ДВС Новоселицького РУЮ) при
примусовому виконанні виконавчого
листа, виданого 5 червня 2007 року
Садгірським районним судом м.Чернівці,
про стягнення з нього аліментів на
дитину на користь ОСОБА_3 в розмірі 150
грн щомісячно, виніс постанову про
арешт належного йому жилого приміщення
та оголошення заборони його
відчуження.

Вважав, що державний виконавець при
накладенні арешту на єдине належне
йому житло порушив положення ст.52
Закону України „Про виконавче
провадження", оскільки заборгованість
за аліментами в розмірі 10300 грн, яка
підлягає стягненню з нього, не
перевищує десяти розмірів мінімальної
заробітної плати.

------------------------------------------------------------------------
-------------------------------

22 ц - 1464/14
головуючий у 1-й інстанції
Мілінчук С.В.

категорія 79
суддя-доповідач Міцней
В.Ф.

Посилаючись на ці обставини, просив
скасувати постанову державного
виконавця від 8 серпня 2014 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження.

Ухвалою Садгірського районного суду
Чернівецької області від 12 вересня 2014
року скаргу задоволено: визнано
незаконною та скасовано постанову
державного виконавця відділу ДВС
Новоселицького РУЮ від 8 серпня 2014 року
про арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження.

В апеляційній скарзі відділ ДВС
Новоселицького РУЮ просить скасувати
вказану ухвалу та постановити нову
ухвалу, якою відмовити у задоволенні
скарги ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Вказує на те, що у боржника відсутнє
інше майно, на яке може бути звернуто
стягнення, тому відповідно до ст.63
Закону України „Про виконавче
провадження" було накладено арешт на
належну боржнику частину жилого
будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник апеляційну скаргу не
визнали, вважають, що ухвала суду є
законною і підстав для її скасування
немає.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала
суду - скасуванню з постановленням
ухвали про відмову в задоволенні
скарги з наступних підстав.

Як встановлено судом, 19 жовтня 2007 року
державним виконавцем відділу ДВС
Новоселицького РУЮ відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом,
виданим 5 червня 2007 року Садгірським
районним судом м.Чернівці, про
стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину
на користь ОСОБА_3 в розмірі 150 грн
щомісячно.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_1 свого обов'язку щодо сплати
аліментів станом на 8 липня 2014 року,
тобто на момент досягнення дитини
повноліття, виникла заборгованість за
аліментами в розмірі 10620 грн.

Постановою державного виконавця
відділу ДВС Новоселицького РУЮ від 8
серпня 2014 року накладено арешт на
належну ОСОБА_1 1/3 частину житлового
будинку, що знаходиться у с. Топорівці
Новоселицького району Чернівецької
області, та заборонено здійснювати
відчуження будь-якого майна, яке
належить боржнику.

Скасовуючи вказану постанову, суд
першої інстанції виходив з того, що
сума заборгованості за аліментами
менше ніж вартість арештованого майна
і крім того, боржник з об'єктивних
причин не мав можливості своєчасно
погасити цю заборгованість.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна.

Відповідно до ст.11 Закону України „Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для цього, зокрема, йому надано право
накладати арешт на майно боржника та
реалізувати його у встановленому
законодавством порядку.

Згідно з ч.2 ст.74 Закону України „Про
виконавче провадження" у разі
наявності заборгованості зі сплати
аліментів понад три місяці стягнення
може бути звернено на майно боржника.

Частиною 1 статті 52 Закону України „Про
виконавче провадження" передбачено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

За змістом ст.57 Закону України „Про
виконавче провадження" арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення і може бути накладений у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.

Отже саме по собі накладення арешту на
майно боржника, вартість якого
перевищує суму боргу, не може безумовно
свідчить про порушення державним
виконавцем положень ст.52 Закону
України „Про виконавче провадження",
оскільки дії по його реалізації не
проводяться.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що постанова про арешт майна
боржника та оголошення заборони його
відчуження прийнята відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця і права заявника при цьому не
були порушені, а тому оскаржувана
ухвала суду підлягає скасуванню з
постановленням ухвали про відмову в
задоволенні скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 307, 312, 387 ЦПК України ,
колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Новоселицького
районного управління юстиції
задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м.
Чернівці від 12 вересня 2014 року
скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Новоселицького районного управління
юстиції від 8 серпня 2014 року про арешт
майна боржника та оголошення заборони
його відчуження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: