Справа № 367/5276/14-ц Головуючий у І
інстанції Чернов Д.Є.Провадження №
22-ц/780/7297/14 Доповідач у 2
інстанції ФінагєєвКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в
складі:

Головуючого судді: Фінагєєва В.О.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Яворського
М.А.,

за участю секретаря: Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Ірпінського міського
суду Київської області від 16 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє
в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний
нотаріус Ірпінського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, Служба у
справах дітей Бучанської міської ради
про визнання земельної ділянки
спільною сумісною власністю, визнання
права власності та визнання договору
недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про визнання земельної
ділянки спільною сумісною власністю,
визнання права власності та визнання
договору купівлі-продажу недійсним.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач та відповідач ОСОБА_6 з 1993 року
проживали однією сім'єю без реєстрації
шлюбу. За час проживання з відповідачем
за спільні кошти була придбана
земельна ділянка, що розташована за
адресою по АДРЕСА_1, яка в подальшому
була оформлена на відповідача. Проте,
згідно договору купівлі-продажу від 05
жовтня 2011 року спірна земельна ділянка
була продана без відома позивача
ОСОБА_4 Вважає такі дії відповідача
протиправними, оскільки земельна
ділянка є спільною сумісною власністю,
а тому частина такої ділянки належить
позивачу. В зв'язку з цим просила суд
задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 16 вересня 2014 року
відмовлено у задоволенні клопотання
про звільнення, зменшення та
відстрочення від сплати судового збору
та позовну заяву повернуто позивачу
відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК
України.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалу суду першої та
передати справу на новий розгляд до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд першої
інстанції порушив норми
процесуального права, оскільки наявні
всі підстави для звільнення, зменшення
та відстрочення від сплати судового
збору, приймаючи до уваги скрутне
матеріальне становище позивача в
зв'язку з доглядом за дитиною
інвалідом.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що у серпні 2014 року
позивач звернулась з позовом про
визнання земельної ділянки спільною
сумісною власністю, визнання права
власності та визнання договору
купівлі-продажу недійсним.

Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 19 серпня 2014 року
позовну заяву залишено без руху з
підстав не сплати судового збору та не
відповідності позовної заяви вимогам
п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

15 вересня позивач надіслала заяву про
уточнення позовних вимог та просила
суд звільнити від сплати її судового
збору, а у разі неможливості звільнення
зменшити чи відстрочити сплату
судового збору у зв'язку з скрутним
матеріальним становищем, яке склалось
через необхідність лікування дитини
інваліда.

Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 16 вересня 2014 року
відмовлено у задоволенні клопотання
про звільнення, зменшення та
відстрочення від сплати судового збору
та позовну заяву повернуто позивачу
відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 ЦПК
України у зв'язку з несплатою судового
збору. Відмовляючи у задоволенні
клопотання суд зазначив, що не
знаходить підстав для звільнення,
зменшення або відстрочення від сплати
судового збору.

Проте з такими висновками суду колегія
суддів не погоджується з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 82 ЦПК України суд,
враховуючи майновий стан сторони, може
своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
визначений строк, але не більше як до
ухвалення судового рішення у справі.
Якщо у встановлений судом строк судові
витрати не будуть оплачені, заява
відповідно до статті 207 залишається без
розгляду, або витрати стягуються за
судовим рішенням у справі, коли оплата
судових витрат була відстрочена або
розстрочена до ухвалення цього
рішення. З підстав, зазначених у
частині першій цієї статті, суд може
зменшити розмір належних до оплати
судових витрат, пов'язаних з розглядом
справи, або звільнити від їх оплати.

До клопотання про звільнення від
сплати судового збору позивач надала
посвідчення НОМЕР_1 видане на ім'я
ОСОБА_1, відповідно до якого вона
отримує державну соціальну допомогу на
дитину-інваліда та вказала, що значні
кошти витрачаються на лікування дитини
і на даний час позивач має тяжке
матеріальне становище та не може
здійснити сплату судового збору.

Суд першої інстанції на зазначене
уваги не звернув, доводів позивача не
перевірив, в порушення вимог ст. 82 ЦПК
України не врахував майновий стан
позивача та в порушення вимог ст. 210 ЦПК
України в ухвалі не навів мотивів, з
яких він дійшов висновку про відмову у
задоволенні клопотання про звільнення,
зменшення або відстрочення від сплати
судового збору.

За наведених обставин доводи апелянта
є обґрунтованими, в зв'язку з чим ухвала
суду підлягає скасування через
порушенням норм процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 311-312 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду
Київської області від 16 вересня 2014 року
скасувати та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.