Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області у
складі:

головуючого
Рудюка О.Д.

при секретарі
Данько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до Демидівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, третя особа - ОСОБА_2 про
визнання права власності на будинок в
порядку спадкування та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи:
державний нотаріус Вишгородської
районної державної нотаріальної
контори Київської області,
реєстраційна служба Вишгородського
районного управління юстиції про
усунення від права спадкування,
скасування свідоцтва про право на
спадщину, визнання в порядку
спадкування за законом права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з цим
позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її двоюрідна баба
ОСОБА_3, яка проживала в АДРЕСА_1,
заповівши все майно позивачці.
Рішенням Вишгородського районного
суду від 21.06.2011р., яке набрало чинності,
заповіт та свідоцтва про право
власності за заповітом визнано
недійсними. Рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від
30.07.2012р. встановлено родинні стосунки
між позивачкою та померлою ОСОБА_3 і
позивачка вважає, що на підставі ст.1265
ЦК України вона має право на
спадкування за законом. Оскільки на
даний час у встановленому законом
порядку неможливо оформити
правовстановлюючі документи на
вказаний житловий будинок у зв'язку зі
смертю власників, просила визнати за
нею право власності на нього у порядку
спадкування.

У процесі розгляду справи ОСОБА_2
звернувся до суду з зустрічним позовом
до ОСОБА_1, треті особи: державний
нотаріус Вишгородської районної
державної нотаріальної контори
Київської області, реєстраційна служба
Вишгородського РУЮ, у якому просив суд
усунути від права спадкування за
померлою ОСОБА_3 її двоюрідну онуку
ОСОБА_1; визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 16.01.2013р., згідно якого
посвідчено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем
майна ОСОБА_3, а саме: грошових внесків,
що зберігаються у ПАТ «Державний
ощадний банк України»; визнати за ним в
порядку спадкування за законом право
власності на грошові внески, право на
земельну частку (пай), 24903 простих
іменних акцій ВАТ ім. Васильєва;
визнати за ним право власності у
порядку спадкування за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивачки за первинним позовом та
відповідачки за зустрічним ОСОБА_1
позов своєї довірительки підтримав та
просив його задовольнити, проти
зустрічного позову заперечував.

Представник відповідача за первинним
позовом - Демидівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області та представник позивача за
зустрічним позовом - ОСОБА_2 проти
позову ОСОБА_1 заперечували, зустрічні
позовні вимоги підтримали та просили
задовольнити.

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та представники третіх
осіб за зустрічним позовом до суду не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Представник третьої особи за
зустрічним позовом - реєстраційної
служби Вишгородського районного
управління юстиції в Київській області
просив розглянути справу без його
участі (клопотання №544/03.1-09 від 30.04.2014р.).

Представник третьої особи за
зустрічним позовом - Вишгородської
районної державної нотаріальної
контори також просив розглянути
справу у його відсутності (лист №1078/01-16
від 05.05.2014р.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, які з'явились у
судове засідання, показання свідка
ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд прийшов до
наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (свідоцтво
про смерть НОМЕР_1 від 27.07.2004р.).

Внаслідок смерті особи або оголошення
її померлою відкривається спадщина (ч.1
ст.1220 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК
України).

14.01.2005р. ОСОБА_5 звернулась до
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, зазначивши, при цьому, що
померла за життя залишила заповіт на її
ім'я, посвідчений Демидівською
сільською радою 12.07.2004р. за реєстровим
№109.

При цьому, у заяві про прийняття
спадщини ОСОБА_5 зазначила склад
спадкового майна:

1. житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1;

2. грошовий внесок, що знаходиться на
зберіганні в ощадному банку села
Демидова №8151/04 на рахунку НОМЕР_2 з
відповідними відсотками і
компенсаціями; права на земельну
частку (пай), яка перебуває у
колективній власності ВАТ ім.
Васильєва с. Демидова розміром 1,97 в
умовних кадастрових гектарах, який
належав померлій на підставі
Сертифікату на право на земельну
частку (пай), виданого на підставі
рішення Вишгородської районної
державної адміністрації від 23.02.2001р. №65
- це все майно належало померлому
ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_6, чоловіку ОСОБА_3,
яка прийняла спадщину шляхом сумісного
проживання, але не оформила своїх
спадкових прав;

3. грошовий внесок, що знаходиться на
зберіганні в ощадному банку села
Демидова №8151/04 на рахунку НОМЕР_3 з
відповідними відсотками та
компенсаціями, який належав померлому
ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_7 на підставі
ощадної книжки, спадкоємцем якого була
його мати ОСОБА_3, яка прийняла спадщину
шляхом сумісного проживання, але не
оформила своїх спадкових прав;

4. грошовий внесок, який
знаходиться на зберіганні в ощадному
банку села Демидова №8151/04 на рахунку
НОМЕР_4 з відповідними відсотками та
компенсаціями, що належав померлій
ОСОБА_3 на підставі ощадної книжки.

13.06.2005р. позивачці ОСОБА_1 було
видано свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на вищевказані грошові
внески; житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1
Вишгородського району Київської
області та право на земельну частку
(пай).

15.05.2007р. позивачка ОСОБА_1
звернулась до Вишгородської районної
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за заповітом, яка
складається з 24903 простих іменних акції
ВАТ ім. Васильєва на загальну сумарну
номінальну вартість 6 225,75грн., які
належали померлій ОСОБА_3, та 15.05.2007р.
отримала відповідне свідоцтво.

Рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від
21.06.2011р., яка набрало законної сили
16.08.2011р., вказані вище заповіт та
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом №№4076,4067,4070 визнано
недійсними.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України
у разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за
законом одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття, крім випадків,
встановлених статтею 1259 ЦК України.

30.07.2012р. рішенням Вишгородського
районного суду Київської області було
встановлено факт родинних відносин між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: ОСОБА_3 є
двоюрідною бабою ОСОБА_1 (рішення суду
набрало чинності 13.09.2012р.).

16.01.2013р. ОСОБА_1 отримала свідоцтво про
право на спадщину за законом після
смерті ОСОБА_3 на грошові внески з
відповідними відсотками та
компенсаційними нарахуваннями, що
зберігаються у ПАТ «Державний ощадний
банк України» в ТВБВ 10026/0730 в с. Демидів
на рахунках: НОМЕР_5 - залишок 0,47грн.,
НОМЕР_6 - залишок 3322,41грн. та належали
спадкодавцеві на підставі
повідомлення ТВБВ 10026/0726 філії - Головне
управління по м. Києву та Київській
області АТ «Ощадбанк» ПАТ «Державний
ощадний банк України» від 12.09.2012р.
№297-БТ; НОМЕР_2 - залишок 0,40грн., НОМЕР_7 -
залишок 3 344,45грн. та належали
спадкодавцеві на підставі
повідомлення ТВБВ 10026/0726 Філії - Головне
управління по м. Києву та Київській
області АТ «Ощадбанк» ПАТ «Державний
ощадний банк України» від 12.09.2012р.
№299-БТ, належали ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3., спадкоємцем якого була
його дружина ОСОБА_3, яка прийняла
спадщину, але не оформила своїх
спадкових прав; НОМЕР_8 - залишок 2,70грн.,
НОМЕР_9 - залишок 2 771,99грн. та на
підставі повідомлення ТВБВ 10026/0726 Філії
- Головне управління по м. Києву та
Київській області АТ «Ощадбанк» ПАТ
«Державний ощадний банк України від
12.09.2012р. №298-БТ належали ОСОБА_7,
спадкоємцем якого була його мати
ОСОБА_3, яка прийняла спадщину, але не
оформила своїх спадкових прав.

Отже, після смерті ОСОБА_3
позивачка прийняла спадщину, отримавши
свідоцтва про право на спадщину на
спадкове майно - грошові вклади.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є
її син ОСОБА_8, який в січні 2010 року
звертався до суду з позовом про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини. Рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 11.06.2010р., яке
набрало чинності 07.10.2010р., у позові було
відмовлено.

Крім того, спадкоємцем після
смерті ОСОБА_3, як її правнук, є ОСОБА_2,
виходячи з наступного.

Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 (свідоцтво про народження
НОМЕР_10 від 28.10.1992р.). Між ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 15.02.1992р. було укладено шлюб,
внаслідок чого ОСОБА_10 змінила
прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_10 (свідоцтво
про укладення шлюбу НОМЕР_11 від
30.08.1995р.). Остання є донькою ОСОБА_8 та
ОСОБА_12 (свідоцтво про народження
НОМЕР_12 від 18.03.1971р.). Батьками ОСОБА_8
були ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (свідоцтво про
народження (повторне) НОМЕР_13 від
18.03.2009р.).

У судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 підтвердила зазначені родинні
стосунки між ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_6 (прадід
ОСОБА_2.) помер. Після його смерті
залишилось спадкове майно: грошові
внески з відповідними відсотками та
компенсаційними нарахуваннями, що
зберігались у ПАТ «Державний ощадний
банк України» в ТВБВ 10026/0730 с. Демидів
(рахунки НОМЕР_2 та НОМЕР_7); право на
земельну ділянку (пай) в ВАТ ім..
Васильєва розміром 1,97га.; прості іменні
акції ВАТ ім.. Васильєва у кількості 24
903шт. на суму 6 225,75грн.

Спадщину після смерті ОСОБА_6
прийняла його дружина ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_4. помер син ОСОБА_6 та ОСОБА_3
- ОСОБА_7, після смерті якого залишилось
спадкове майно: грошові внески з
відповідними відсотками та
компенсаційними нарахуваннями, що
зберігалися у ПАТ «Державний ощадний
банк України в ТВБВ 10026/0730 с. Демидів
(рахунки НОМЕР_8 та 9760/3403).

Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла
його мати ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_5. померла мати ОСОБА_2 -
ОСОБА_10 (онука ОСОБА_3.).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на день
смерті якої ОСОБА_2 виповнилось 11 років.

За ст.1266 ЦК України внуки, правнуки
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові, бабі, дідові,
якби вони були живими на час відкриття
спадщини.

Отже, за вимогами ст.ст.1266,1268 ЦК України
ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті
ОСОБА_3 за правом представлення за
своєю матір'ю ОСОБА_10

При визначенні черговості спадкування
суд враховує вимоги ст.1265 ЦК України - у
п'яту чергу право на спадкування за
законом мають інші родичі спадкодавця
до шостого ступеня споріднення
включно, при чому родичі ближчого
ступеня споріднення усувають від права
спадкування родичів подальшого
ступеня споріднення. Ступінь
споріднення визначається за числом
народжень, що віддаляють родича від
спадкодавця. Народження самого
спадкодавця не входить до цього числа.

Таким чином, ОСОБА_1 є двоюрідною онукою
ОСОБА_3, у той час коли ОСОБА_2 є
правнуком ОСОБА_3

Зважаючи на вимоги ст.1265 ЦК України,
ОСОБА_2 усуває від права спадкування
ОСОБА_1

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.1268 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена, вважаються
такими, що прийняли спадщину, крім
випадків, встановлених частинами
другою-четвертою статті 1273 цього
Кодексу. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2, який на час смерті
ОСОБА_3 був малолітнім, вважається
таким, що прийняв спадщину після смерті
останньої, при чому належить ця
спадщина спадкоємцеві з часу її
відкриття.

На звернення ОСОБА_2 до Вишгородської
районної державної нотаріальної
контори щодо оформлення спадкових прав
останній отримав відмову з посиланням
на відсутність державної реєстрації
права власності спадкодавця ОСОБА_3 на
спадковий будинок.

Разом з тим, у матеріалах справи
містяться копії документів, які
підтверджують набуття у спільну
сумісну власність подружжя будинку
АДРЕСА_1, а саме: копія будинкової книги,
акт Державної комісії про приймання в
експлуатацію індивідуального
домоволодіння забудовника ОСОБА_6 від
17.06.1976р.

ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину
після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.
ОСОБА_6, так як проживала з ним разом
(ст.548, п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963р.), однак не
оформила своїх спадкових прав та
правовстановлюючих документів на
домоволодіння.

Зважаючи на те, що спірний житловий
будинок було збудовано у 1976 році
(прийнятий в експлуатацію 17.06.1976р.), з
врахуванням вимог ст.5 ЦК України, суд
застосовує вимоги ЦК УРСР 1963р. (ст.128 ЦК
УРСР 1963р.) та Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженої
заступником Міністра комунального
господарства Української РСР 31.01.1966р.
Так, спірний будинок, що не був
самочинним будівництвом і належав
подружжю ОСОБА_6: прабабі та прадідові
ОСОБА_2, за останнім слід визнати право
власності на вказаний будинок у
порядку спадкування за законом.

Крім того, усунення ОСОБА_5 від права
спадкування є підставою для визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Вишгородської
районної державної нотаріальної
контори ОСОБА_13 16.01.2013р. у спадковій
справі №19/2005, що зареєстровано у
реєстрі за №1-12, яким посвідчено, що
ОСОБА_1 є спадкоємицею майна ОСОБА_3, а
саме: грошових внесків, що зберігаються
в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи, а саме: свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого 15.05.2007р.
та зареєстрованого в реєстрі за №2-1359,
ОСОБА_1 є спадкоємцем спадкового майна,
яке складається з 24 903 простих іменних
акцій ВАТ ім. Васильєва на загальну
сумарну номінальну вартість 6 225,75грн. і
належало померлій ОСОБА_3 Як зазначено
вище, рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від
21.06.2011р., яке набрало чинності 16.08.2011р.
скасовано три свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 13.06.2005р.
(реєстрові №№4076,4067,4070).

У судовому засіданні не здобуто
доказів про скасування свідоцтва про
право на спадщину за заповітом,
виданого 15.05.2007р. та зареєстрованого в
реєстрі за №2-1359, а тому підстав для
задоволення позовної вимоги у частині
визнання за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на 24 903 простих іменних акцій ВАТ ім.
Васильєва на загальну сумарну
номінальну вартість 6 225,75грн.не
вбачається

Зважаючи на викладене, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
первинного позову за його
безпідставністю.

Разом з тим, враховуючи наявні у
матеріалах справи докази, суд вважає,
що, що позивачем за зустрічним позовом
дотримано вимог ст.ст.10,58,60 ЦПК України,
а тому зустрічний позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

На підставі ст.ст.5,1218,1222,1223,65,1268 ЦК
України, ст.ст.128,548,549 ЦК УРСР 1963 року,
ст.ст.3,10,11,58,60,61,88,213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Усунути від права на спадкування за
померлою ОСОБА_3 її двоюрідну онуку
ОСОБА_1.

Визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане державним нотаріусом
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори Кравченко О.В. 16
січня 2013 року в спадковій справі №
19/2005, що зареєстровано в реєстрі за №
1-12, згідно з яким посвідчено, що ОСОБА_1
є спадкоємцем майна ОСОБА_3, а саме
грошових внесків, що зберігаються у ПАТ
«Державний ощадний банк України».

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на: грошові внески ОСОБА_7 з
відповідними відсотками та
компенсаційними нарахуваннями, що
зберігалися у ПАТ «Державний ощадний
банк України» в ТВБВ 10026/0730 с. Демидів
(рахунки НОМЕР_3 та 9760/3403); грошові
внески ОСОБА_3, з відповідними
відсотками та компенсаційними
нарахуваннями, що зберігалися у ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
ТВБВ 10026/0730 с. Демидів (рахунки НОМЕР_14
та НОМЕР_15); право на земельну частку
(пай), успадковане ОСОБА_3 після смерті
ОСОБА_6, розміром 1,97 га, на підставі
сертифікату № 210 від 26.03.2001 року,
виданого на підставі рішення
Вишгородської РДА від 23.02.2001 року № 65;

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на жилий будинок АДРЕСА_1.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 1 817,17грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку апеляційного
оскарження.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя

О.Д.Рудюк