Провадження № 2/755/5536/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді
Галагана В.І.,

при секретарі
Шилохвості А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Служба у справах дітей
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації, Дарницький
районний відділ Головного управління
Державної міграційної служби України у
м. Києві, про надання дозволу на
вивезення неповнолітніх дітей за межі
України без отримання згоди та
супроводу батька, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1, звертаючись з
позовом до суду, просить суд визнати
відмову відповідача ОСОБА_2 на
тимчасовий виїзд за кордон до м.
Копенгаген (Королівство Данія)
неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
безпідставною, та позивачка просить
надати їй дозвіл на вивезення разом з
нею неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за
межі України до Королівства Данія (м.
Копенгаген) до їхнього повноліття,
тобто на період з 01 жовтня 2014 року до
ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_4, на період з 01
жовтня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_6 - ОСОБА_5,
та надати дозвіл на оформлення
відповідних документів для їх виїзду
за кордон без отримання згоди та
супроводу батька ОСОБА_2 Позивачка
мотивує свої вимоги тим, що з 10 березня
2000 року вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2 15 червня 2004 року шлюб було
розірвано за ініціативою відповідача.
Від шлюбу сторони мають двоє
неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
після розірвання шлюбу діти залишились
проживати разом із позивачкою. 03 червня
2006 року позивачка зареєструвала шлюб
із ОСОБА_6, від якого має
неповнолітнього сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3. В сім'ї між дітьми та
чоловіком позивачки склалися
гармонійні відносини, діти мають
належне матеріальне забезпечення.
Упродовж 2004 - 2011 років між сторонами
виникали суперечності щодо місця
проживання дітей, спілкування дітей із
відповідачем та сплати аліментів на
їхнє утримання. Чоловік позивачки є
штатним співробітником Всесвітньої
організації охорони здоров'я, та на
підставі контракту на період з 01
вересня 2014 року до 31 травня 2028 року його
переведено на роботу до Регіонального
бюро ВООЗ у м. Копенгаген (Королівство
Данія). З метою підтримки єдності сім'ї,
керуючись винятково інтересами дітей,
позивачка прийняла рішення про
тимчасовий переїзд разом із чоловіком
до м. Копенгаген на період дії
контракту, на що позивачка отримала
згоду дітей. У період чинності
контракту, останнім передбачено
матеріальне забезпечення сім'ї
позивачки. Однак, відповідач у
позасудовому порядку заперечує проти
надання дозволу на тимчасовий виїзд
дітей за кордон разом із позивачкою,
чим ігнорує їхні інтереси, що є
підставою звернення позивачки з даним
позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлена
належним чином, однак надала до суду
заяву, відповідно до якої позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просить провести розгляд справи за її
відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, однак надав до суду
заяву, відповідно до якої проти виїзду
дітей за кордон не заперечує, просить
провести розгляд справи за його
відсутності.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Дарницької районної в м.
Києві державної адміністрації в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, однак
надав до суду заяву, відповідно до якої
просить провести розгляд справи за
його відсутності.

Представник третьої особи Дарницького
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України у м. Києві в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, однак
надав до суду заяву, відповідно до якої
просить провести розгляд справи за
його відсутності.

Дослідивши матеріли справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд приходить
до наступного.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про
права дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року -
держави-учасниці поважають право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про
права дитини передбачено, що в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

За статтею 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України.

Відповідно до положення ч.1, ч. 2 статті
155 Сімейного кодексу України,
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвами про
народження дітей, виданими Відділом
реєстрації актів цивільного стану
Дарницького районного управління
юстиції м. Києва від 03.02.2004 року, актовий
запис № 44, Відділом реєстрації актів
цивільного стану Дарницького
районного управління юстиції м. Києва
від 03.02.2004 року, актовий запис № 779. (а.с.
8, 9)

Відповідно до свідоцтва, виданого
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Дарницького районного
управління юстиції м. Києва від 15.06.2004
року, актовий запис № 432, 15 червня 2004
року шлюб, зареєстрований 10.03.2000 року,
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. (а.с. 6, 7)

03.06.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6
зареєстровано шлюб, за наслідками
якого позивачкою змінено прізвище на
«ОСОБА_1», що підтверджено свідоцтвом
про реєстрацію шлюбу, виданим
Черьомушкінським відділом РАГС
Управління РАГС Москви, актовий запис
№ 838. (а.с. 11)

25.06.2007 року на підставі рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
14.06.2007 року видано виконавчий лист,
відповідно до якого стягнуто щомісячно
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.
Іванків Київської області, працюючого
ТОВ „Адселл" , який проживає за адресою
АДРЕСА_1, зареєстровано місце
проживання: АДРЕСА_2, аліменти на
користь ОСОБА_1 на утримання дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в
розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з
10.04.2007 року і до досягнення ними
повноліття. (а.с. 37)

Згідно Висновку про визначення місця
проживання малолітніх ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
складеного Органом опіки та піклування
Дарницького району в м. Києві,
врахувавши вік дітей, стан здоров'я та
інтереси, а також те, що розлучення
дітей з матір'ю не є крайнім і
необхідним заходом, беручи до уваги
виключно думку дітей та поради
опікунської ради Дарницької районної у
м. Києві державної адміністрації
(протокол № 42 від 24.10.2008 року), інтереси
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, їх майбутнє ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
можливості та умови утримання і
виховання ОСОБА_5 та ОСОБА_4, орган опіки
та піклування вважає за доцільне
визначити місце проживання ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 разом з матір'ю ОСОБА_1. (а.с. 32-33,
34-35)

За даними Контракту від 24.06.2014 року
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, працівник
Європейського регіонального бюро ВОЗ,
підлягає до переводу на посаду
технічного офіцера в м. Копенгаген,
Королівства Данія, приступає до роботи
з 01.09.2014 року, згідно Контракту підлягає
до виплати плата по зміні місця служби
у виді повних добових на період 30 діб з
моменту прибуття на місце роботи, а
також добові у розмірі 50% для кожного
члена сімї, прибувшого з ОСОБА_6 до
нового місця роботи, на період 30 днів з
моменту прибуття. В залежності від
місцевих умов, виплати на освіту дітей
покриває до 75% від вартості навчання.
Виплати проводяться на кожну дитину, що
відвідує навчальний заклад повного
дня, до кінця навчального року, у якому
дитині виповнюється 25 років, або до
закінчення курсу навчання в даному
навчальному закладі, якщо воно настає
раніше досягнення 25 років. ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, - дитина, що перебуває на
утриманні, користується повною
медичною страховкою до 08 січня 2019 року,
має право на виплати на освіту при
вступі до платного наукового закладу.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - дитина, що
перебуває на утриманні, користується
повною медичною страховкою до 16 квітня
2020 року, має право на виплати на освіту
при вступі до платного наукового
закладу. Строк дії контракту до 31
травня 2028 року. (а.с. 18-19, 2024, 25-26, 27-29)

Стаття 313 Цивільного кодексу України
встановила, що особа, яка досягла
шістнадцяти років, має право на вільний
самостійний виїзд за межі України.
Особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і порядок
розв'язання спорів у цій сфері
регулюється Законом України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України" від 21 січня
1994 року №3857-ХІІ.

Згідно ст. 3 зазначеного Закону
перетинання громадянами України
державного кордону України
здійснюється при пред'явленні одного з
документів, вказаних в ст. 2 цього
Закону.

Відповідно до частини другої статті 4
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у разі
потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Згідно з п. 6 Порядку організації виїзду
дітей за кордон на відпочинок та
оздоровлення, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 21.12.2005 року № 1251, для отримання
дозволу на виїзд групи дітей за кордон
на відпочинок та оздоровлення до
відповідного органу разом з іншими
документами подається нотаріально
завірена згода обох батьків (опікунів,
піклувальників, прийомних батьків,
батьків-вихователів) дитини на виїзд за
кордон.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із
змінами і доповненнями, передбачають,
що перетинання державного кордону для
виїзду за межі України громадянами, які
не досягли 16-річного віку, здійснюється
лише за згодою обох батьків
(усиновлювачів) та в їх супроводі або в
супроводі осіб, уповноважених ними, які
на момент виїзду з України досягли
18-річного віку.

Виїзд за межі України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням у ній
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків
відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків, якщо другий з
батьків є іноземцем або особою без
громадянства, що підтверджується
записом про батька у свідоцтві про
народження дитини, та який (яка)
відсутній у пункті пропуску або якщо у
паспорті громадянина України для
виїзду за кордон, з яким перетинає
державний кордон громадянин, який не
досяг 16-річного віку, або проїзному
документі дитини є запис про вибуття на
постійне місце проживання за межі
України чи відмітка про взяття на
консульський облік у дипломатичному
представництві або консульській
установі України за кордоном.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо надання
дозволу суду на виготовлення проїзних
документів на право виїзду за межі
України неповнолітніх дітей та надання
дозволу суду на виїзд неповнолітніх
дітей за межі України до м. Копенгаген
Королівства Данія задля збереження
єдності сімї на період дії трудового
контракту чоловіка позивачки ОСОБА_6,
без згоди батька ОСОБА_2, до досягнення
дітьми повноліття, позивачка вказує на
відмову відповідача в наданні згоди на
виїзд дітей за кордон, не мотивуючи
такої відмови, що, на думку позивачки,
перешкоджає всебічному розвитку дітей
та вцілому шкодить їх інтересам,
ураховуючи позбавлення таким чином
дітей повноцінної сім'ї, проживання
разом із матір'ю та її чоловіком єдиною
сім'єю та можливості отримання освіти
за кордоном.

Як визначено в статті 57 Цивільного
процесуального кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. (ч.1 ст.64 Цивільного
процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Аналізуючи наявні у справі докази в їх
сукупності, керуючись нормами діючого
законодавства України, суд дійшов
висновку про наявність підстав
задоволення позовних вимог щодо
надання дозволу на вивезення разом із
позивачкою неповнолітніх дітей ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на період до ІНФОРМАЦІЯ_5,
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період до
ІНФОРМАЦІЯ_6, до м. Копенгаген
Королівства Данія та оформлення
відповідних документів для їх виїзду
до м. Копенгаген Королівства Данія, без
згоди відповідача ОСОБА_2, батька
неповнолітніх дітей, оскільки судом
встановлено, що на підставі трудового
контракту, строк дії якого складає з 01
вересня 2014 року до 31 травня 2028 року,
чоловік позивачки ОСОБА_6 переведений
для виконання службових обов'язків до
м. Копенгаген Королівства Данія, даним
контрактом ураховано матеріальне
забезпечення членів сім'ї ОСОБА_6 та
безпосередньо неповнолітніх дітей
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тому, ураховуючи
інтереси неповнолітніх дітей, що мають
право на виховання у повноцінній сім'ї
та на повне матеріальне утримання
задля духовного розвитку, належного
рівня виховання та отримання освіти,
суд дійшов висновку про наявність
підстав для надання дозволу позивачці
на вивезення разом з нею неповнолітніх
дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 до м. Копенгаген
Королівства Данія та, відповідно,
оформлення документів для їх виїзду
без згоди та супроводу батька,
відповідача по справі ОСОБА_2, та,
ураховуючи, що відповідачем позов
визнано в повному обсязі, та визнання
відповідачем позову розцінено судом як
таке, що не порушує прав, свобод та
законних інтересів неповнолітніх
дітей та батьківських прав
відповідача, - позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи: Служба у справах дітей
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації, Дарницький
районний відділ Головного управління
Державної міграційної служби України у
м. Києві, про надання дозволу на
вивезення неповнолітніх дітей за межі
України без отримання згоди та
супроводу батька, підлягає до
задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 33
Конституції України, ст.ст. 3, 9
Конвенції про права дитини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1989 року, ст. 155 Сімейного кодексу
України, ст. 313 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 2-4 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України", Порядком
організації виїзду дітей за кордон на
відпочинок та оздоровлення,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України від 21.12.2005 року № 1251,
Правилами перетинання державного
кордону громадянами України,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із
змінами і доповненнями, ст.ст. 10, 57, 58, 60,
174, 208, 212-215, 218, 223, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
Служба у справах дітей Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації, Дарницький районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України у м. Києві,
про надання дозволу на вивезення
неповнолітніх дітей за межі України
без отримання згоди та супроводу
батька - задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_2 на тимчасовий
виїзд за кордон до м. Копенгаген
Королівства Данія неповнолітніх дітей
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, безпідставною.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, дозвіл на
вивезення разом із нею неповнолітніх
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на період до
ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
період до ІНФОРМАЦІЯ_6, до м. Копенгаген
Королівства Данія та надати дозвіл на
оформлення документів для виїзду дітей
до м. Копенгаген Королівства Данія без
отримання згоди та супроводу батька,
ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С у д д я: