АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Справа. № 22- ц/796/6762/2014
Головуючий у 1-ін.-
28 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
головуючого судді - Слободянюк
суддів - Лапчевської О.Ф.,
при секретарі - Шалапуді Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справ за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 09 липня 2013 року за позовом ОСОБА_2
до Київської міської ради, Головного
управління Держземагенства в м. Києві,
Державного агентства земельних
ресурсів України, Міністерства юстиції
України, Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не
заявила самостійних вимог щодо
предмету спору: ОСОБА_6, третя особа -
Комунальне підприємство «Київський
міський центр земельного кадастру та
приватизації землі - структурний
підрозділ Київської міської державної
адміністрації» про визнання рішення
міської ради та державного акта на
право приватної власності на землю
недійсними і скасування, зобов'язання,
у зв'язку з поділом земельної ділянки,
надати витяги про державну реєстрацію
та з Поземельної книги і кадастровий
номер, скасування висновку судової
експертизи, відшкодування шкоди, що
складається з витрат, пов'язаних з
оплатою експертизи, у сумі 1 519 грн. 56
коп., визначення порядку користування
земельною ділянкою шляхом влаштування
п'яти земельних ділянок
співкористувачів з відокремленими
заїздами, проходами до будинку,
В С Т А Н О В И Л А :
У жовтні 2010 року первісно позивач,
ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа:
Головне управління земельних ресурсів
м. Києва, - про виділ у натурі 1/6 частини
земельної ділянки, загальним розміром
0,1 га, що є об»єктом спільної часткової
26 жовтня 2012 року ОСОБА_2, через свого
представника ОСОБА_7, змінив та
збільшив позовні вимоги - до Київської
міської ради, Головного управління
земельних ресурсів м. Києва,
Державного агентства земельних
ресурсів України, Міністерства юстиції
України, Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання рішення
міської ради та державного акта на
право приватної власності на землю
недійсними, і скасування, зобов»язання
надати витяги про державну реєстрацію,
з поземельної книги і кадастровий
номер земельної ділянки, скасування
висновку судово-технічної експертизи,
відшкодування матеріальної шкоди, що
складається з витрат, пов*язаних з
оплатою експертизи, у сумі 1519,56 грн.,
визначення порядку користування
земельною ділянкою, шляхом влаштування
п*яти земельних ділянок
співкористувачів з відокремленими
заїздами і проходами до будинку (т.1
Ухвалою цього ж суду від 14 березня 2013
року, за клопотанням представника
позивача, відповідача - «Головне
управління земельних ресурсів м.
Києва», замінено на належного
відповідача - «Головне управління
Держземагенства в м. Києві» (т.2 а.с.9).
Рішенням Подільського районного суду
м.Києва від 09 липня 2013 року у позові
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2, подав апеляційну
скаргу, в якій з посиланням на
порушення норм матеріального та
процесуального права, ставиться
питання про скасування оскаржуваного
рішення, ухвалення нового - про
задоволення позовних вимог.

Апелянт зазначає, що суд першої
інстанції не дослідив всіх обставин, що
мають значення для вирішення справи, що
на його думку призвело до прийняття
незаконного та необґрунтованого
рішення.

Справу розглянуто без участі
представника третьої особи -
Комунального підприємства «Київський
міський центр земельного кадастру та
приватизації землі - структурний
підрозділ Київської міської державної
адміністрації», яке належним чином
повідомлялось про час та місце
розгляду справи, про що свідчить
поштове зворотне відправлення (т.3
а.с.14).

В судовому засіданні ОСОБА_2, його
представник ОСОБА_7 (довіреність від 03
квітня 2012 року т.2 а.с.174) підтримали
апеляційну скаргу; ОСОБА_3, третя особа,
без самостійних вимог, ОСОБА_6., яка діє
в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5
(довіреність від 12 січня 2011 року т.3
а.с.21) визнали апеляційну скаргу;
представники відповідачів ОСОБА_4,
Київської міської ради, Головного
управління Держземагенства в м. Києві,
Державного агентства земельних
ресурсів України, Міністерства юстиції
України, Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз
(довіреності т 3 а.с.16,19,20,48,84) скаргу не
визнали.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про
право власності від 28 березня 2003 року,
виданого Головним управлінням
житлового забезпечення Київської
міської державної адміністрації, і
зареєстрованого 03 квітня 2003 року КП
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об»єкти нерухомого майна»
за реєстровим № 1533, належить 1/6 частина
жилого будинку № 19 по АДРЕСА_1, іншим
співвласникам, відповідачам: ОСОБА_8 - 1/2
частина, ОСОБА_4 - 1/6 частина, та ОСОБА_5 -
1/6 частина цього будинку (а.с.8).

Позивачем у позові ставилось питання
про виділення належну йому на праві
власності, відповідно до державного
акту на право власності на земельну
ділянку від 18 березня 2005 року 1/6 частину
земельної ділянки із спільної
часткової власності земельної ділянки
у розмірі 0,1 на за адресою АДРЕСА_1 (т.1
а.с.3).

В подальшому представником позивача
змінено і збільшено позовні вимоги.
Однією із позовних вимог заявлялось
про визначення порядку користування
земельної ділянки за вказаною адресою
шляхом влаштування п*яти земельних
ділянок (т.1 а.с.141-147).

Водночас, позич просить суд визнати
недійсними та скасувати рішення
Київської міської ради № 274/1484 від 27
травня 2004 року, на підставі якого йому
видано Державний акт на право
приватної власності на землю серії КВ
№ 131199 від 18 червня 2005 року на 1/6 частини
земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
та зобов*язати Головне управління
Держземагенства в м. Києві, Державне
агентство земельних ресурсів України
надати витяг про державну реєстрацію,
кадастровий номер земельної ділянки та
витяг з поземельної книги на земельну
ділянку за вказаною адресою.

Позивач ставить питання про визнання
недійсними та скасування рішення
компетентних органів, на підставі
якого йому видано державний акт на
право власності на земельну ділянку,
який він просить визнати недійсним та
скасувати його.

Одночасно, позивач просить виділити
йому 1/6 частину земельну ділянку, яка
йому належить на праві власності
відповідно до державного акту, який
вважає недійсним і просить його
скасувати та визначити порядок
користування земельною ділянкою у
розмірі 0,1 га, влаштувавши на ній п*ять
земельних ділянок.

За позовними вимогами позивачем право
власності на земельну ділянку
позивачем не оспорюється, ним ставить
питання про виділення та влаштування
на земельній ділянці, яка є спільною
частковою власністю, п*ять земельних
ділянок. При цьому просить виділити
земельну ділянку третій особі - ОСОБА_6,
якою самостійних вимог не заявляється.

Відповідно до ст..3 КАС України справи
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, в якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства.

Положеннями глави І розділу П КАС
України передбачена підсудність,
адміністративних справ, зокрема, з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень.

Виходячи з положень ст.17 Кодексу
адміністративного судочинства України
до компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб′?єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, дій чи бездіяльність, на спори
між суб′?єктами владних повноважень з
приводу реалізації їхньої компетенції
у сфері управління, у тому числі
делегованих повноважень, а також спори
з приводу укладання та виконання
адміністративних договорі.

Згідно із ч. 1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Позивач у позові ставить питання про
визнання недійсним та скасувати
рішення Київської міської ради № 274/1484
від 27 травня 2004 року, Державного акта на
право приватної власності на землю
серії КВ № 131199 від 18 червня 2005 року,
виданого на підставі цього рішення на
його ім*я; про зобов*язання Головного
управління Держземагенства в м. Києві,
Державного агентства земельних
ресурсів України надати витяг про
державну реєстрацію, кадастровий номер
земельної ділянки та витяг з
поземельної книги на земельну ділянку.

Як зазначено вище, право власності на
земельну ділянку позивачем не
оспорюється.

Позивач, заявляючи вимоги про
визнання недійсними та скасування
рішенням Київської міської ради та
державного акту на право власності на
земельну ділянку, вказує на те, що у
державному акті на право власності на
земельну ділянку, який йому видано у 2005
році, міститься запис, що
землекористувачем зазначено особу, яка
померла у 2003 році.

Позовні вимоги до вказаних
відповідачів відносяться до
компетенції адміністративних судів.

За таких обставин, оскаржуване рішення
в частині відмови у позовних вимогах до
Київської міської ради, Головного
управління Держземагенства в м. Києві,
Державного агентства земельних
ресурсів України підлягає скасуванню
із закриттям провадження у справі в
цій частині .

Земельна ділянки по АДРЕСА_1, передана у
спільну часткову власність
співвласникам розташованого на ній
жилого будинку, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, згідно витягів з бази даних
Державного земельного реєстру станом
на 11 червня 2008 року та 18 жовтня 2010 року
значиться за єдиним кадастровим
номером - :85:489:0026, будь-які інші
неточності чи/або технічні помилки у
цих витягах не стосуються предмету
спору, що спростовує доводи позивача
про наявність трьох кадастрових
номерів на цю ділянку ( т. 1, а. с. 150 обор.,
151 обор.).

Інші співвласники земельної ділянки
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ні рішення
Київської міської ради від 27 травня 2004
року № 274/1484, ні державні акти на право
власності на земельну ділянки не
оспорили.

В ході розгляду справи позивач, не
погодившись з висновком
судово-технічної експертизи №3515/11-43
від 25 квітня 2012 року, яка призначалось
судом ухвалою від 10 січня 2011 року за
його клопотанням, 22 червня 2012 року
змінив та збільшив позовні вимоги,
заявив вимоги і до Міністерства
юстиції України, і до Київського НДІ
судових експертиз щодо недійсності
висновку та просив стягнути витрати,
пов*язанні з оплатою експертного
дослідження (т.1 а.с.31,36-44,141-147).

Відмовляючи у заявлених позовних
вимогах до Міністерства юстиції
України і Київського НДІ судових
експертиз, суд першої інстанції
правильно зазначав, що
Цивільно-процесуальним законодавством
не передбачено скасування чи/або
визнання недійсним висновку
експертизи і повернення оплати за
проведення експертизи експертною
установою, у разі визнання висновку
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
за наявності сумнівів у його
правильності.

Висновок судового експерта у межах
цивільного судочинства є одним із
доказів, що оцінюється судом нарівні з
іншими, а витрати, пов*язані з оплатою
експертизи, відносяться до судових
витрат, і не можуть розцінюватись як
матеріальна шкода (збитки) у розумінні
положень цивільного законодавства.

Відповідно до положень п. 4 ст. 79, ч. 1 ст.
86 ЦПК України витрати, пов*язані із
проведенням судових експертиз, що
відносяться до складу судових витрат,
несе сторона, яка заявила клопотання
про проведення судової експертизи.

Доводи апеляційної скарги щодо
неповноти з*ясування всіх обставин
справи не заслуговують на увагу,
оскільки правильним є висновку суду
про відмову у позові Міністерства
юстиції України і Київського НДІ
судових експертиз.

Враховуючи викладене, колегія судді
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги;
скасуванню оскаржуваного рішенні в
частині пред*явлення вимог Київської
міської ради, Головного управління
Держземагенства в м. Києві та
Державного агентства земельних
ресурсів України скасувати,
провадження у справі в цій частині
закрити. В іншій частині оскаржуване
рішення залишити без змін.

Керуючись ст..ст.303, 307,308,310, 313 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду
м. Києва від 09 липня 2013 року в частині
відмови у визнанні недійсним та
скасуванні рішення Київської міської
ради № 274/1484 від 27 травня 2004 року,
Державного акта на право приватної
власності на землю серії КВ № 131199 від 18
червня 2005 року, виданого на ім*я ОСОБА_2,
про зобов*язання Головного управління
Держземагенства в м. Києві, Державного
агентства земельних ресурсів України
надати витяг про державну реєстрації,
кадастровий номер земельної ділянки та
витяг з поземельної книги на земельну
ділянку по АДРЕСА_1 скасувати,
провадження справи за позовом ОСОБА_2 в
цій частині до Київської міської ради,
Головного управління Держземагенства
в м. Києві, Державного агентства
земельних ресурсів України - закрити.

В іншій частині рішення Подільського
районного суду м. Києва від 09 липня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: