Провадження по справі № 2/752/4617/14
У Х В А Л А

03.11.2014 року Голосіївський районний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Фролова М.О., за участю секретаря
Титоренка А.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
клопотання представника відповідача
ОСОБА_1 про витребування доказів по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди заподіяної
внаслідок залиття квартири,-

встановив:

в провадженні Голосіївського
районного суду міста Києва знаходиться
цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди заподіяної
внаслідок залиття квартири.

03.11.2014 року судом було розглянуте
клопотання представника відповідача
про витребування доказів у позивача, а
саме: касових чеків, квитанцій та інших
платіжних документів на придбання
будівельних матеріалів, кошторисів,
актів виконаних робіт на виконання
будівельно- ремонтних робіт по ремонту
квартири, технічних паспортів,
квитанцій, касових чеків на побутову
техніку зіпсовану залиттям, платіжних
документів на виготовлення чи
придбання меблів пошкоджених залиттям.

В судовому засідання представник
відповідача своє клопотання
підтримала та просила його
задовольнити. Представник позивача та
позивач заперечили проти задоволення
клопотання, як необґрунтованого.

Дослідивши та вивчивши зміст
клопотання, суд вважає, що у
задоволенні клопотання про
витребування доказів слід відмовити
виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
подачі цих доказів, мають право заявити
клопотання про забезпечення доказів.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ст.60 ЦПК
України обов'язок доказування
покладається на сторін, які
посилаються на обставини, як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями ч. 3 ст. 10 ЦПК України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відтак, обов'язок доказування
заподіяння шкоди та її розміру
покладається саме на позивача, який і
користується своїми правами на
представлення доказів. Відповідно до
ст.27 ЦПК України подання доказів є
правом а не обов'язком сторони, яким
сторона користується диспозитивно,
тобто на власний розсуд. А тому
відсутні процесуальні підстави
зобов'язати особу, яка є позивачем у
даній конкретній цивільній справі
представити докази на підтвердження
своєї позиції щодо розміру заподіяної
йому шкоди.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до принципу
диспозитивності закріпленому у ч.2 ст.11
ЦПК України особа, яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. А тому, суд надасть
відповідної правової оцінки наявності
чи відсутності того чи іншого доказу на
підтвердження чи спростування доводів
сторін на іншій стадії цивільного
процесу - перебуваючи у нарадчій
кімнаті.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 133 ЦПК України, -

постановив:

у задоволенні клопотання представника
відповідача ОСОБА_1 про витребування
доказів по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
заподіяної внаслідок залиття квартири-
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя