АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №669/759/14-ц
Провадження №22-ц/792/1957/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Апеляційного суду
Хмельницької області

в складі : головуючого -
судді Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В.,
Купельського А.В.,

при секретарі : Дорощук О.М.

за участі: апелянта ОСОБА_1,
представника відповідачів ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Білогірського районного суду
від 22 серпня 2014 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті
особи редакція газети Білогірської
районної ради та районної державної
адміністрації ,, Життя і слово ",
Білогірська районна державна
адміністрація про захист честі,
гідності та ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а

У липні 2014 року позивач звертаючись до
суду з вказаним позовом, зазначав, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 в Білогірській районній
газеті ,,Життя і слово " було
надруковано статтю під назвою
,,ІНФОРМАЦІЯ_1" авторами якої є
відповідачі. Даною статтею було
порушено його права та свободи, завдано
шкоди честі, гідності його діловій
репутації. Крім того, внаслідок
поширення такої неправдивої
інформації відповідачами йому було
завдано моральну шкоду в розмірі 20 000
тис. грн..

Рішенням Білогірського районного суду
від 22 серпня 2014 року в задоволені
позову відмовлено за його
недоведеністю.

В апеляційній скарзі апелянт з
рішенням суду не погоджується,
посилається на порушення норм
матеріального та процесуального
законодавства, просить його скасувати
та постановити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги. Зазначає,
що відповідачі своїми діями поширили
про нього недостовірну інформацію,
шляхом її розповсюдження, що порочить
його честь та гідність, впливає на
життєві зв'язки, завдає моральних та
емоційних страждань, впливають на його
взаємозв'язки з оточуючими.

На апеляційному перегляді рішення суду
першої інстанції апелянт підтримав
вимоги апеляційної скарги, вважає, що
її слід задовольнити з підстав
вказаних у апеляції.

________________________________________________________________________
_____________

Головуючий у першій інстанції -
Герасимчук Н.П.

Доповідач - Фанда В.П.

Категорія : 41

Представник відповідачів апеляційну
скаргу не визнав, вважає її такою, що не
підлягає задоволенню.

Представники редакція Білогірської
районної газети ,,Життя і слово ",
Білогірська РДА на перегляд справи не
з'явилися, належним чином повідомленні
про день, час і місце слухання справи,
що підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень від 16 вересня 2014 року.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 34
Конституції України здійснення прав на
вільне збирання, зберігання,
використання і поширення інформації
може бути обмежене законом в інтересах
національної безпеки, територіальної
цілісності або громадського порядку з
метою запобігання заворушенням чи
злочинам, для охорони здоров'я
населення, для захисту репутації або
прав інших людей, для запобігання
розголошенню інформації, одержаної
конфіденційно, або для підтримання
авторитету і неупередженості
правосуддя.

Таке конституційне обмеження прав
особи збирати, зберігати,
використовувати і поширювати
інформацію узгоджується з положеннями
пункту 2 статті 29 Загальної декларації
прав людини 1948 року, в яких зазначено,
що при здійсненні своїх прав і свобод
кожна людина повинна зазнавати тільки
таких обмежень, які встановлені
законом виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві.

Право на недоторканість гідності та
честі публічної особи підлягають
захисту лише у випадку, коли ця особа
доведе, що інформація поширена "з явним
злим умислом", тобто із знанням її
неправдивості, або із нехтуванням
питання про їх правдивість чи
неправдивість ( рішення у справі
"Нью-Йорк Таймс проти Салівана" (New York Times
v. Sullivan) чи "Куртіс Паблішінг Ко. проти
Батса" (Curtis Publishing Co. v. Butts)).

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що
відповідачами інформація поширена " не
з явним злим умислом", тобто без
нехтування питання про їх правдивість
чи неправдивість.

При цьому місцевий суд правильно
виходив з того, що у вказаній статті
автори висловили своє оціночне
судження щодо подій, які відбувалися у
кабінеті голови райдержадміністрації
і таке судження відповідно до ст.30
Закону України «Про інформацію» не
може тягнути за собою настання
відповідальності.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_2 у газеті Білогірської
районної ради та районної державної
адміністрації "Життя і слово" НОМЕР_1
надрукована стаття під назвою
,,ІНФОРМАЦІЯ_1" за підписом
відповідачів, які є депутатами
районної ради. Автори статті вказали,
що група молодиків, біля 20 чоловік з
вогнепальною та холодною зброєю, за
участю працівників ТОВ «Перлина
Поділля» позивача та ОСОБА_11 та інших,
увійшли в приміщення Білогірської
районної державної адміністрації з
вимогою звільнення її голови ОСОБА_12 з
займаної посади, не мотивуючи причин.
На протязі декількох годин, погрожуючи
фізичною розправою, молодики
наполегливо вимагали від голови
Білогірської районної державної
адміністрації написати заяву про
звільнення за власним бажанням. Не
домігшись свого злочинного наміру,
останні вийшли на вулиці смт. Білогір'я,
наводячи страх і паніку на мирних
жителів Білогір'я.

Суд першої інстанції правильно виходив
із того, що викладенні у статті
відомості є припущенням та у данній
статті відсутні конкретні відомості,
щодо вчинення самим позивачем чітко
визначених протиправних дій, а
ідентифікація позивачем себе з «групою
молодиків» є припущенням, яке не може
бути покладене як доказ у рішення суду
про задоволення позовних вимог.

Саме по собі зазначення у статті про
присутність позивача у кабінеті голови
райдержадміністрації не є відомостями,
які принижують честь, гідність та його
ділову репутацію.

Місцевий суд правильно виходив із того,
що долучений до справи позивачем
відеозапис подій у кабінеті голови
райдержадміністрації є частковою
фіксацією цих подій з якого не можна
робити узагальнюючий висновок, а
присутність позивачем на площі перед
районною радою (розташована поряд із
райдержадміністрацією) ним не
оспорювалася.

Доводи апеляційної скарги, на які
посилається апелянт, не є підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду слід залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Білогірського районного суду
від 22 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя
апеляційного суду В.П.
Фанда