РІШЕННЯ

іменем України

05 листопада 2014 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

народних засідателів Болгарова В.В.,
Давидової З.П.

з участю: секретаря Дереги
Д.М.

представника
заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за заявою Комунального закладу охорони
здоров'я Обласний протитуберкульозний
диспансер №3 про обов'язкову
госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

17.10.2014 року від Комунального закладу
охорони здоров'я Обласного
протитуберкульозного диспансеру №3 до
суду надійшла заява, а 24.10.2014 року -
уточнена заява, про госпіталізацію
ОСОБА_2 до 4-го відділення Комунального
закладу охорони здоров'я Обласного
протитуберкульозного диспансеру №1
терміном на три місяці для примусового
лікування хронічного алкоголізму та
заразної форми туберкульозу.

В обґрунтування заяви зазначено,
що у ОСОБА_2, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1, туберкульоз легень вперше
виявлено 26 травня 2014 року при
проходженні профілактичного огляду в
Комсомольській міській лікарні
Зміївського району Харківської
області.

З 01.07.2014 року по 11.07.2014 року
хворий перебував на лікуванні в
Зміївській центральній районній
лікарні.

18.07.2014 року його було
госпіталізовано до стаціонарного
відділення Обласного
протитуберкульозного диспансеру №3, де
він перебуває і по-теперішній час.

З 1991 року по 1995 рік ОСОБА_2 визнаний
інвалідом 2 групи. З 1993 року по 01.07.2014
року був визнаний інвалідом 3 групи.
Перебуває на диспансерному обліку у
лікаря-невропатолога.

На ЦЛКК 22.07.2014 року хворому встановлено
діагноз: вперше діагностований
туберкульоз (ВДТБ) лівої легені
інфільтративний.

Перебуваючи в стаціонарному
відділенні ОПТД №3 хворий систематично
порушує режим медичного закладу,
вимоги медиків не виконує, зловживає
алкогольними напоями, від прийому
протитуберкульозних препаратів
неодноразово відмовлявся, перериває
лікування з власної ініціативи.

07 серпня 2014 року ОСОБА_2 консультований
лікарем-наркологом. Під час обстеження
лікарем-наркологом було встановлено,
що хворий зловживає алкогольними
напоями, у зв"язку з чим у хворого
встановлено також і діагноз: хронічний
алкоголізм (F 10.20).

В добровільному порядку хворий бажання
до лікування не проявляє і не розуміє
небезпеки туберкульозу, хоча йому
доведено до відома, що він є
розповсюджувачем небезпечної хвороби
і наслідки його ухилення від лікування
можуть бути вкрай небезпечними.

Вимоги протиепідемічного режиму
ОСОБА_2 не дотримуються.

В результаті недбалого лікування,
що відбувається з вини хворого,
туберкульоз прогресує і перейшов у
хронічну форму, що становить загрозу
розповсюдження хвороби.

Хворий створює загрозу для
оточуючих в епідеміологічному
відношенні, вимоги медиків не виконує.
Що свідчить про його ставлення до свого
стану здоров'я та до лікування. Хворий
не розуміє своєї небезпеки для
суспільства.

Відповідно до висновку ЛКК
Обласного протитуберкульозного
диспансеру № 3 від 01.10.2014 року за № 66
ОСОБА_2 має основний діагноз - вперше
діагностований туберкульоз (ВДТБ)
лівої легені інфільтративний.
Супроводжуючий діагноз - хронічний
алкоголізм (F 10.20). В зв'язку з чим він
потребує примусового лікування від
хронічного алкоголізму та заразної
форми туберкульозу в 4-му відділенні
Комунального закладу охорони здоров'я
Обласного протитуберкульозного
диспансеру №1 терміном на три місяці.

Оскільки ОСОБА_2 створює загрозу
розповсюдження небезпечної хвороби, а
в Комунальному закладі охорони
здоров'я Обласному
протитуберкульозному диспансері №1 є
відділення закритого типу для
лікування хворих на туберкульох та
алкоголізм, то буде найдоцільнішим
направити його на примусове лікування
саме в цей медичний заклад і саме на три
місяці, бо в коротший термін лікування
буде неефективним та недостатнім.

Відповідно до ст. 285 ЦПК України
просила не викликати у судове
засідання ОСОБА_2, оскільки він
становить загрозу розповсюдження
хвороби і його участь у судовому
засіданні є небезпечною для оточуючих.

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому
засіданні підтримала заявлені вимоги з
підстав, зазначених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2, який
належним чином повідомлений про
судовий розгляд справи, в судове
засідання не з'явився, подав заяву, в
якій просив провести судовий розгляд
справи за його відсутністю.

Враховуючи заяву ОСОБА_2, а також
те, що за даними протитуберкульозного
закладу він становить загрозу
розповсюдження хвороби і його участь у
судовому засіданні є небезпечною для
оточуючих, відповідно до ч. 2 ст. 285 ЦПК
України, судовий розгляд проведено за
його відсутністю.

Вислухавши представника заявника,
дослідивши наявні у справі письмові
докази, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок наявних у справі
доказів у їх сукупності, суд дійшов
наступного:

Відповідно до висновку ЛКК Обласного
протитуберкульозного диспансеру №3
від 01.10.2014 року за №66 ОСОБА_2 має
основний діагноз - вперше
діагностований туберкульоз (ВДТБ)
лівої легені інфільтративний.
Супроводжуючий діагноз - хронічний
алкоголізм (F 10.20). В зв'язку з чим він
потребує примусового лікування від
хронічного алкоголізму та заразної
форми туберкульозу в 4-му відділенні
Комунального закладу охорони здоров'я
Обласного протитуберкульозного
диспансеру №1 терміном на три місяці.
(а. с. 4, 25).

Наявність у ОСОБА_2 захворювання на
небезпечну форму туберкульозу та
алкоголізм, а також його ухилення від
лікування та порушення режиму
лікування підтверджується даними
виписки з історії хвороби №076692,
виписки із медичної карти №2014/128,
листка огляду та консультацій
спеціалістів. (а. с. 5-7).

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 234 ЦПК України,
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про примусову
госпіталізацію до
протитуберкульозного закладу.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про протидію захворюванню на
туберкульоз» хворі на туберкульоз та
інфіковані мікобактеріями
туберкульозу зобов'язані: 1)
дотримуватися призначеного їм
відповідно до стандарту медичної
допомоги режиму лікування; 2)
дотримуватися правил внутрішнього
розпорядку закладу охорони здоров'я
під час стаціонарного чи
санаторно-курортного лікування; 3)
проходити у встановлені строки
обов'язкові медичні огляди та
обстеження на туберкульоз, визначені
відповідними галузевими стандартами у
сфері охорони здоров'я; 4) дотримуватися
вимог протиепідемічного режиму.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 11 Закону України
«Про протидію захворюванню на
туберкульоз», у разі якщо хворі на
заразні форми туберкульозу, у тому
числі під час амбулаторного чи
стаціонарного лікування, порушують
протиепідемічний режим, що ставить під
загрозу зараження туберкульозом інших
осіб, з метою запобігання поширенню
туберкульозу за рішенням суду вони
можуть бути примусово госпіталізовані
до протитуберкульозних закладів, що
мають відповідні відділення (палати)
для розміщення таких хворих. Примусова
госпіталізація осіб, стосовно яких
судом ухвалено відповідне рішення,
здійснюється з урахуванням висновку
лікаря на строк до трьох місяців.

Представником Обласного
протитуберкульозного диспансеру № 3
надано докази того, що ОСОБА_2 хворий на
заразну форму туберкульозу та
алкоголізм, під час амбулаторного та
стаціонарного лікування порушує
протиепідемічний режим, що ставить під
загрозу зараження туберкульозом інших
осіб.

За таких обставин, зважаючи на те, що
ОСОБА_2 хворий на заразну форму
туберкульозу та хронічний алкоголізм,
ухиляється від добровільної
госпіталізації до
протитуберкульозного закладу, заява
Обласного протитуберкульозного
диспансеру № 3 про примусову
госпіталізацію ОСОБА_2 до 4-го
відділення Комунального закладу
охорони здоров'я Обласного
протитуберкульозного диспансеру №1
для примусового лікування строком на 3
місяці є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 60, 212-215, 234, 283-286, 367 ЦПК України,
суд,

в и р і ш и в:

Заяву Комунального закладу охорони
здоров'я Обласний протитуберкульозний
диспансер № 3 - задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, що
проживає за адресою: АДРЕСА_1, до 4
відділення Комунального закладу
охорони здоров'я "Обласний
протитуберкульозний диспансер №1"
терміном на три місяці для примусового
лікування хронічного алкоголізму та
заразної форми туберкульозу.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області шляхом подання апеляційної
скарги в десятиденний строк з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Головуючий:

Народні засідателі: