№ 2033/7638/2012
№2/645/2154/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року
Фрунзенський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Бондаревої .В.,
при секретарi - Гудзенко О.М., розглянув
у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2012 р. позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості, вказуючи, що 25.12.2007
року між ТОВ «Банком «Фінанси та
кредит», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_2 було укладено
договір про відкриття відновлювальної
кредитної лінії №КЛ1012/07, відповідно до
якого позивач відкрив відповідачу
картковий рахунок НОМЕР_1 з розміром
кредитного ліміту в сумі 5000,00 доларів
США, зі сплатою 15% річних за
користування кредитними ресурсами в
строк до 20.12.2009 року.

Згідно з умовами кредитного договору,
відповідач зобов*язався у встановлений
договором строк повернути кредитні
кошти і сплатити проценти за
користування ними. Сплату кредиту та
процентів за його користування
відповідач повинен здійснювати на
умовах кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобов*язання
порушила і станом на 14.09.2012 р. має
заборгованість у розмірі 318 908,54 грн, яка
складається з:

-пені за прострочення погашення
кредиту в розмірі 238 314,88 грн.;

-суми заборгованості по ПК без
урахування пені за прострочені платежі
в розмірі - 80593,66 грн.

Позивач просить стягнути
вказану заборгованість з відповідача
, а також відшкодувати судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача - Мизиненко Д. В. підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
пояснив, що останнє повернення
кредитних коштів відбулось у грудні 2008
р. Причиною пропуску строку позовної
давності зазначає сподівання банку
вирішити спір у без судовому порядку.

Представник відповідача - ОСОБА_4 позов
не визнала, просила суд застосувати
позовну давність та відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення сторін, суд
дійшов висновку про наступне.

В судовому засіданні встановлено 25.12.2007
року між ТОВ «Банком «Фінанси та
кредит», правонаступником якого є
позивач, та ОСОБА_2 було укладено
договір про відкриття відновлювальної
кредитної лінії №КЛ1012/07, відповідно до
якого позивач відкрив відповідачу
картковий рахунок № НОМЕР_2 з розміром
кредитного ліміту в сумі 5000,00 доларів
США, зі сплатою 15% річних за
користування кредитними ресурсами в
строк до 20.12.2009 року.

Згідно з умовами кредитного договору,
відповідач зобов*язався у встановлений
договором строк повернути кредитні
кошти і сплатити проценти за
користування ними. Сплату кредиту та
процентів за його користування
відповідач повинен здійснювати на
умовах кредитного договору.

Позивач свої зобов*язання за кредитним
договором виконав шляхом відкриття
відновлюваної кредитної лінії та
виданням платіжної картки на ім'я
відповідача з розміром кредитного
ліміту - 5000,00 доларів США.

Відповідач ОСОБА_2 отримала кредитні
кошти , але свої зобов*язання щодо їх
повернення порушила і станом на 14.09.2012
р. має заборгованість у розмірі318908,54
грн, яка складається з:

-пені за прострочення погашення
кредиту в розмірі 238 314,88 грн.;

- заборгованості по кредиту та
процентам за користування кредитом у
розмірі 80 593,66 грн.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений термін
відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України, Позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцю
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду і такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У відповідності до ст.554 ЦК України,
у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Таким чином, відповідач порушив
право позивача на повернення кредитних
коштів.

Між тим, матеріали справи свідчать
про те, що звертаючись до суду з
позовною заявою, позивач пропустив
строк позовної давності, передбачений
ст.257 ЦК України.

Так, згідно поточного звіту за
операціями по рахунку кредитної картки
ОСОБА_2 з 26.12.2007 р. по 14.09.2012 року,
наданого позивачем, вбачається, що
ОСОБА_2 виконувала зобов*язання по
поверненню кредиту, але з 01.01.2009 року
припинила сплачувати позивачу будь-які
кошти в рахунок погашення
заборгованості, тобто припинила
виконання зобов'язань за кредитним
договором, про що Позивач достовірно
знав, оскільки йому мало бути відомо
про всі надходження грошових коштів.

Відповідно до ст. 257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов*язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно з наданим позивачем поточним
звітом по рахунку кредитної картки
останній платіж за договором
відповідач здійснив до у період з 01.12.2008
р. по 31.12.2008 р.

Таким чином, строк позовної давності за
вимогами, з якими звернулось ПАТ «Банк
«Фінанси та кредит», розпочався з
місяця, наступного за датою останньої
сплати відповідачем грошових коштів в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, а саме з 01.01.2009
року, та закінчився 01.01.2012 р.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Згідно правової позиції ВСУ, яка
висловлена в постанові від 19.03.2014 року
(справа №6-14 цс 14), відповідно до правил
користування платіжною карткою, яка є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах зазначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту,
перебіг позовної давності щодо
місячних платежів починається після
несплати чергового платежу, щодо
повернення кредиту в повному обсязі зі
спливом останнього дня місяця дії
картки, а не закінченням строку
договору.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач звернувся з позовом про
стягнення заборгованості 27.09.2012 р.,
тобто після спливу строку позовної
давності. Поважних причин пропуску
строку звернення із даним позовом до
суду позивач не навів та відповідних
доказів не надав.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог у зв'язку із сплином
позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 213, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст.212, 526, 527, 530, 549, 554, 611, 612, 624,
625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд -

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси і Кредит» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області
через Фрунзенський районний суд
м.Харкова шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя