Провадження №2/485/589/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого судді - Лисенко М.Є.,

при секретарі - Бондаренко С.В.,

з участю позивача - Медведенко В.І.,
ОСОБА_2.,

з участю відповідачів - ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

з участю представника 3-ї особи -
ОСОБА_5,

з участю прокурора прокуратури -
Шалабоди Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №1 цивільну
справу за позовом органу опіки і
піклування Новокиївської сільської
ради Снігурівського районну
Миколаївської області до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про позбавлення батьківських
прав,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року орган опіки та
піклування Новокиївської сільської
ради Снігурівського району
Миколаївської області звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів. В заяві послався
на таке. Відповідачі є батьками
малолітньої доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Сім'я мешкає в с.
Новокиївка Снігурівського району,
Миколаївської області в будинку який
потребує ремонту. Та складається з двох
кімнат, в яких не прибрано та відсутня
постільна білизна. Батьки працездатні,
постійної роботи не мають. Обидва
зловживають спиртним напоями та не
виконують батьківських обов'язків по
вихованню доньки.

Просив суд про позбавлення відповідача
батьківських прав та стягнення
аліментів на підставі ст. 164, 180-183
Сімейного Кодексу України.

У судовому засіданні представники
позивача позов підтримали в повному
обсязі, суду пояснили, що відповідачі
проживають в будинку, який потребує
ремонту. Батьки дитини зловживають
спиртними напоями та не приділяють
уваги своїй донці. Мають тимчасові
заробітки але ремонт будинку не
зробили. Дитина проживає в будинку
брата, відповідачі не цікавляться
долею дини.

Заінтересована особа позов підтримала
та пояснила, що орган опіки та
піклування Снігурівської РДА прийшов
до висновку про доцільність
позбавлення ОСОБА_3, ОСОБА_4,
батьківських прав, щодо їх малолітньої
доньки.

Відповідачі позов не визнали. Суду
пояснили, що дійсно житловий будинок
потребує ремонту, але донька має умови
для проживання та навчання. Сім'я має
достатній запас продуктів харчування.
На зауваження реагують своєчасно, та
приймають міри для покращення умов
проживання. Обидва добровільно
проходять курс реабілітації в лікаря
нарколога. Просять суд позивачеві
відмовити у задоволенні позову.

Прокурор вважав, що позивач не надав
належних доказів, щодо ухилення
відповідачів від виконання
батьківських обов'язків та що життю і
здоров'ю дитини є загроза. А бідність не
є підставою до позбавлення їх
батьківських прав щодо доньки.

Заслухавши показання сторін,
свідків, представника зацікавленої
особи, прокурора, перевіривши
матеріали справи та дослідивши надані
сторонами доказами, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу
України суд може позбавити матір,
батька батьківських прав, якщо вона,
він ухиляються від виконання своїх
обов'язків щодо виховання дитини, є
хронічними алкоголіками або
наркоманами.

За змістом ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4, є батьками малолітньої
доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.3-7).
Зареєстрована в селі Новокиївка
Снігурівського району Миколаївської
області, з 27 травня 2002 року. (а.с.5).

Сім'я в проживає в житловому
будинку який потребує ремонту. Як
вбачається з актів обстеження
матеріально - побутових умов від 23.09.2013
року, 23.12.2013 року, що ОСОБА_3, та ОСОБА_4,
перебували в стані алкогольного
сп'яніння, в будинку не прибрано, дитина
не проживає з батьками.(а.с.11-12).

10.02, 25.03,27.05.2014 року батьки дитини
схильні до вживання алкогольних
напоїв, дитина з батьками не проживає. В
будинку прибрано, але ремонт в кімнатах
не зробили, донька проживає в будинку
брата має необхідний одяг та все
необхідне для навчання.(а.с.15-18).

Суд не бере до уваги акти
обстеження матеріально побутових умов
проживання відповідачів від 04 серпня
та 03 жовтня 2014 року в яких не зазначено
прізвища членів комісії, є лише їх
підписи. (а.с.45,71)

Дохід сім'ї складається з
тимчасових заробітків та отримання
орендної плати за земельну ділянку.

Позивач в підтвердження позовних
вимог щодо позбавлення батьківських
прав відповідачів, послався на те, що
відповідачі зловживають спиртними
напоями та не займаються вихованням та
утриманням своє малолітньої доньки.
Але доказів в підтвердження своїх
вимог суду не надав.

Відповідно до вимог чинного
законодавства належним доказом
зловживання алкоголем є відповідні
медичні висновки, але позивач не надав
суду жодного такого висновку відносно
відповідачів.

Допитана в судовому засідання
свідком лікар нарколог Снігурівської
ЦРЛ ОСОБА_8, суду пояснила, що ОСОБА_3,
добровільно бажає пройти курс
лікування від алкоголізму та,
з'являється на профілактичні бесіди.

Але медичних висновків про те, що
остання перебувала в стані
алкогольного сп'яніння, про що
зазначено в актах обстеження відсутні.

Крім того, в матеріалах справи
відсутні докази наявності будь-якої
протиправної поведінки відповідачів,
викликаної вживанням алкоголю, по
відношенню до своєї доньки.

Постановою Снігурівського районного
суду від 14 жовтня 2013 року ОСОБА_3,
попереджена про не створення
необхідних умов проживання, навчання
та виховання дитини.

Суд критично ставиться до пояснень
свідків, ОСОБА_9 ОСОБА_2, та ОСОБА_10, щодо
зловживання спиртними напоями
відповідача та неналежного виконання
батьківських обов'язків. Оскільки вони
спростовуються дослідженими в
судовому засіданні доказами.
Постановою Снігурівського районного
суду від 02 квітня 2014 року про закриття
адміністративної справи щодо ОСОБА_3,
за відсутністю складу
адміністративного правопорушення.
Оскільки факт відсутності ремонту в
будинку, санітарного порядку,
приготовленої їжі одноразово на момент
перевірки, не є безперечним доказом
невиконання обов'язків, покладених на
батьків.

Щодо батька дитини то в матеріалах
взагалі відсутні будь які докази, щодо
вживання ним спиртних напоїв, ухилення
від виховання доньки та проведення з
ним профілактичної роботи.

Відповідно до ст.11 Закону №
2402-111 "Про охорону дитинства", сім'я є
природним середовищем для фізичного,
духовного, інтелектуального,
культурного, соціального розвитку
дитини, її матеріального забезпечення
і несе відповідальність за створення
належних умов для цього. Кожна дитина
має право на проживання в сім'ї разом з
батьками або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Право дитини на
отримання належного сімейного
виховання виникає у неї з моменту
народження. А підстави позбавлення
батьківських прав передбачені ст.164 СК
України. Та обставина, що сім'я проживає
бідно, та не має достатніх коштів не
може слугувати підставою для
позбавлення відповідачки батьківських
прав.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачі дбають про виховання
доньки, та намагається створити
належні умови для проживання та її
виховання, з урахуванням матеріального
забезпечення, а також робить все для
того, щоб донька проживала і
виховувалася в сім'ї. Зазначені
обставини підтвердила в судовому
засіданні відповідачі та допитана
свідком директор школи ОСОБА_11, в якій
навчається донька відповідачів. Що
остання добре навчається, приймає
активну участь в житті школи, а мати
дитини відвідує школу та спілкується з
вчителями. Дитина ні разу не скаржилася
на батьків, завжди одіта охайно. Крім
того вона особисто допомогла сім»ї
відповідачів матеріально, для
покращення умов проживання дитини. На
теперішній час в будинку прибрано,
речі доньки складені, відповідачі
поралися в будинку та готували їжу.

Відповідно до ст. 19 Сімейного
кодексу України суд не погоджується з
висновком органу опіки та піклування
Снігурівської районної державної
адміністрації від 11 липня 2014 року за
№47 про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_4, який
лише констатує факти неналежної
поведінки відповідачів, але не вказує в
чому таке проявляється та чим
підтверджується, тобто не є
обґрунтованим.

Пленум Верховного суду України в
пунктах 15,17, 18 постанови №3 від 30
березня 2007 року "Про практику
застосування судами законодавства про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей. Суд може у
виняткових випадках при доведеності
винної поведінки когось із батьків або
їх обох з урахуванням її характеру,
особи батька і матері, а також інших
конкретних обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків.

Згідно ст. 17 Закону України від 23 лютого
2006 року № 3477-1У «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію та
практику суду як джерело прав. Згідно
п.п.58-60 рішення Європейського суду з
прав людини у справі «Савіни проти
України», Суд, зауважив, що витребувана
конкретна інформація у цьому зв'язку
могла б допомогти визначити, чи
виконали відповідні органи держави
свій конвенційний обов'язок зі
збереження єдності сім'ї і чи дослідили
вони достатнім чином ефективність менш
суворих альтернативних заходів перед
тим, як клопотати про відібрання дітей
від батьків. А національні органи
обґрунтовували своє рішення про
відібрання дітей від батьків, ці
аргументи не були достатніми для
виправдання такого серйозного
втручання в сімейне життя заявників.

Як свідчать матеріали справи,
відповідачі дбають про виховання
доньки, та намагається створити
належні умови для проживання та
виховання її, з урахуванням
матеріального забезпечення, а також
роблять все для того, щоб донька
проживала разом з ними і виховувалася
в сім'ї. Зазначені обставини не
спростовані дослідженими в судовому
засіданні доказами та показами
свідків.

У зв'язку викладеним вище, суд
приходить до висновку, що підстав для
позбавлення відповідачів батьківських
прав не виявлено, а заява Новокиївської
сільської ради Снігурівського району
Миколаївської області про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3, ОСОБА_4, є
передчасною і задоволенню не підлягає.

Суд, також попереджає відповідачів про
недопустимість неналежного виконання
батьківських обов'язків. Та вважає,
достатньо буде обмежитись щодо них
попередженням.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,208,209,213-215,218 ЦПК
України, суд -,

В И Р І Ш И В:

У позові органу опіки і
піклування Новокиївської сільської
ради Снігурівського районну
Миколаївської області до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про позбавлення батьківських
прав - відмовити.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 попередити про
недопустимість неналежного виконання
обов'язків по вихованню своєї доньки.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до
Миколаївського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: