Головуючий у першій інстанції Гудіна
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретаря - Томашевської
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до комунального підприємства
«Міське агентство з приватизації
житла» Одеської міської ради,
Департаменту міського господарства
Одеської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, про
визнання незаконними та скасування
розпорядження органу приватизації та
свідоцтва про право власності на житло,
за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на
ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 23 листопада 2012 року про
забезпечення позову,

встановила:

У жовтні 2012 р. ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищезазначеним позовом. В позові
ОСОБА_4 просив в забезпечення позову
накласти заборону на вчинення
будь-яких дій щодо квартири АДРЕСА_1.

23.11.12 р. Суворовський районний суд м.
Одеси постановив ухвалу, якою наклав
арешт на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить
ухвалу суду скасувати. Посилається на
те, що ухвала постановлена з порушенням
норм процесуального права.

ОСОБА_9, представник ОСОБА_7, в
судовому засіданні підтримав доводи та
вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

Відповідач - ОСОБА_6 в судовому
засіданні вважав необхідним
апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу
скасувати. Посилався на те, що підстав
для накладення арешту на квартиру не
має.

Позивач - ОСОБА_4, відповідно до
наданої ОСОБА_9 належним чином
завіреної копії Свідоцтва про смерть,
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.. Після смерті
позивача спірні правовідносини по
справі не допускають
правонаступництва.

Відповідачі - комунальне
підприємство «Міське агентство з
приватизації житла» Одеської міської
ради, Департамент міського
господарства Одеської міської ради,
ОСОБА_5 та третя особа - ОСОБА_8
письмових заперечень на апеляційну
скаргу не надали. Ні представники
відповідачів, ні особисто відповідач
та третя особа в судове засідання не
з'явилися. Про час і місце розгляду
справи сповіщені належним чином.
Причини неявки не повідомили, заяв та
клопотань не надали.

Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України
колегія суддів перевіряє законність і
обґрунтованість судового рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права при постановлені ухвали, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, за таких
підстав.

Постановляючи ухвалу про
забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що вимога
позивача про забезпечення позову не
суперечить вимогам закону. Якщо її не
буде задоволено, у випадку задоволення
позову може бути ускладнено чи взагалі
неможливим виконання рішення суду (а. с.
24).

Колегія суддів вважає, що погодитися
з таким висновком суду першої
інстанції не можна, цього висновку суд
дійшов з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Статтями 151, 152 ЦПК України
передбачено, що суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити
передбачені цим Кодексом заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду. Види забезпечення позову повинні
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які
містяться в п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.06 р. № 9
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому
що існує реальна загроза невиконання
чи утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_4
(а. с. 1 - 3) предметом спору є визнання
незаконним та скасування
розпорядження органу приватизації та
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції при вирішенні
питання про забезпечення позову не
врахував вищевказаних вимог діючого
процесуального законодавства та
роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України і застосував забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
квартиру, яка сторонам по справі не
належить. Право власності третьої
особи на спірну квартиру не
оскаржується. Таким чином, вжиті заходи
забезпечення позову не є співмірними з
позовними вимогами. За таких обставин,
колегія суддів вважає, що доводи
апелянта щодо порушення судом норм
процесуального права (ст. ст. 151, 152 ЦПК
України) є обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, колегія
судів вважає, що ухвалу суду першої
інстанції постановлено з порушенням
норм процесуального права, а тому вона
підлягає скасуванню з постановленням
нової ухвали про відмову в задоволенні
заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312
ЦПК України апеляційний суд за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
має право скасувати ухвалу і
постановити нову ухвалу з цього
питання, якщо питання було вирішено
судом першої інстанції з порушенням
норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 -
задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду
м. Одеси від 23 листопада 2012 року про
забезпечення позову - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко