Справа № 344/5521/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2668/2014
Головуючий у 1 інстанції Польської М.В.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського
В.М.,

суддів: Пнівчук О.В., Беркій
О.Ю.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, позивача
ОСОБА_3, представника Департаменту
комунального господарства, транспорту
і зв'язку виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради Когута
М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи -
Департамент комунального
господарства, транспорту і зв'язку
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради,
Департамент містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради та КП
«Єдиний розрахунковий центр», про
усунення перешкод у виконанні робіт по
благоустрою території,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Івано-Франківського міського
суду від 12 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6,
ОСОБА_2 про усунення перешкод у
виконанні робіт по благоустрою
території. В обґрунтування позовних
вимог посилались на те, що ОСОБА_5 є
власником квартири по АДРЕСА_1 в
м.Івано-Франківську, де вона з ОСОБА_3
проживає. В 2013 році на її (ОСОБА_5.) заяву
Департаментом містобудування та
архітектури виконкому
Івано-Франківської міської ради була
розроблена Схема благоустрою
території кварталу житлової забудови в
межах АДРЕСА_2 з організацією
заїздів-виїздів. Департамент
комунального господарства, транспорту
і зв'язку виконкому Івано-Франківської
міської ради не заперечив щодо
влаштування благоустрою біля будинку
по АДРЕСА_1, а виконкомом було видано
ордер №29 від 26.03.2014 року, згідно якого
дозволено виконання робіт з
влаштування благоустрою по АДРЕСА_1
згідно затвердженої схеми до
20.04.2014 року. Для виконання цих робіт
позивачі замовили екскаватор для
земельних робіт, завезли
пісчано-гравійну суміш, однак
відповідачі не допустили до роботи
транспортну техніку, розсунули
(перемістили) завезену суміш, в зв'язку
з чим позивачі звернулися до органів
МВС. Після розгляду звернень їм
рекомендовано звернутися до суду.

Ухвалою суду до участі в справі в
якості третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог, залучено
Департамент комунального
господарства, транспорту і зв'язку
виконкому Івано-Франківської міської
ради та Департамент містобудування та
архітектури виконкому
Івано-Франківської міської ради, та КП
«Єдиний розрахунковий центр».

08.08.2014 року позивачі подали додатковий
позов до ще двох відповідачів - ОСОБА_7
та ОСОБА_8.

Позивачі просили зобов'язати
відповідачів не чинити їм перешкод у
виконанні робіт по влаштуванню
благоустрою території поруч будинку
АДРЕСА_1 згідно Схеми благоустрою
території кварталу житлової забудови в
межах АДРЕСА_2 в м.Івано-Франківську.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 12 листопада 2014 року позовні
вимоги задоволено. Зобов'язано ОСОБА_6,
ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не чинити
перешкод ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у виконанні
робіт по влаштуванню благоустрою
території поруч будинку АДРЕСА_1 згідно
Схеми благоустрою території кварталу
житлової забудови в межах АДРЕСА_3

На дане рішення ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення та неправильне
застосування судом норм матеріального
права. Зокрема, апелянт зазначає, що ні
позивачами, ні третіми особами не
встановлено межі земельної ділянки, що
перебуває у користуванні ОСОБА_5 Судом
не з'ясовано того факту, що позивачка
стала власником двоквартирного
будинку по АДРЕСА_1 згідно договору
купівлі-продажу 29.12.2004 року. Однак до
матеріалів справи додано копію проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки ПП ОСОБА_11, яка розташована по
АДРЕСА_1 для обслуговування магазину та
рішення Івано-Франківської міської
ради №125-VIII від 25.03.2011 року про
затвердження даного проекту та
передачу земельної ділянки за вказаною
адресою в оренду строком на три роки
для обслуговування магазину. Це
ставить під сумнів право позивачів на
користування спірною ділянкою та їхню
можливість здійснювати роботи по
благоустрою даної ділянки. Отже, на
думку апелянта, суд не з'ясував чи
позивачі є належними користувачами
спірної земельної ділянки, чи дана
земельна ділянка належить їм на праві
власності. Стверджує, що суд прийшов до
помилкового висновку, що позивачі
мають права на проведення робіт по
благоустрою території, оскільки згідно
ордеру №29 виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради ОСОБА_5
надано лише дозвіл на проведення
влаштування зеленої зони (благоустрій)
на період з 26.03.2014 року по 20.04.2014 року, і
жодного дозволу на проведення
облаштування заїзду-виїзду позивачем
до матеріалів справи не додано, як не
надано жодного документу, що
підтверджує право на проведення
озеленення і в даний час, адже дію
ордеру не продовжено. Апелянт вважає
безпідставним твердження позивачів
про те, що вони мають право на
облаштування заїзду-виїзду, і з цією
метою було замовлено екскаватор та
завезено пісчано-гравійну суміш,
оскільки ці дії були спрямовані не на
озеленення території, а на
облаштування заїзду-виїзду. Тому
позивачі самостійно порушили умови
виконання робіт по озелененню. Вважає,
що суд безпідставно послався на схему
заїздів, виконану Департаментом
архітектури і містобудування, на яку
позивачі посилалися як на доказ, так як
дана схема лише підписана
архітектором, не погоджена із жодним
контролюючим органом, і згідно
пояснення представника Департаменту
архітектури і містобудування така
схема носить лише рекомендаційний
характер і може бути переглянута. З
огляду на це, схема заїзду не є
обов'язковою і не може розцінюватися як
доказ у даній справі, адже основним
документом щодо влаштування
прибудинкової території є генеральний
план міста, до якого зміни щодо заїздів
внесенні не були. Також апелянт
зазначає, що судом не було взято до
уваги відповіді міліції на звернення
позивачів. А саме: у висновку №2790 від
19.04.2014 року вказано, що ОСОБА_3 було
надано ордер на озеленення
прибудинкової території, і замість
землі ОСОБА_3 завіз пісчано-гравійну
суміш для проведення будівельних робіт
та хотів огородити проїжджу частину,
хоча згідно схеми генерального плану
біля будинку знаходиться тупик. З цього
незрозуміло, хто все ж таки отримав
ордер на проведення озеленення, та це
підтверджує той факт, що позивачі
самостійно порушили умови виконання
робіт по озелененню, адже виконували
будівельні роботи по облаштуванню
заїзду-виїзду. Крім того, висновком №2727
від 17.04.2014 року, на який посилалися
позивачі, встановлено, що ОСОБА_5 почала
зривати асфальтне покриття 03.04.2014 року,
проте згідно ордеру №29 останній було
надано дозвіл на проведення озеленення
території. З цих підстав апелянт
просила скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з
наведених у ній мотивів та просила її
задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
подали заяви, в яких просять розглядати
справу без їхньої участі та зазначили,
що вимоги апеляційної скарги
підтримують.

Позивач ОСОБА_3 заперечив проти
задоволення апеляційної скарги та
просив її відхилити, вважаючи рішення
суду законним та обґрунтованим.

Представник КП "Єдиний розрахунковий
центр" подав заяву про розгляд справи
без його участі, в якій вказав, що
позовні вимоги залишає на розсуд суду.

Представник Департаменту комунального
господарства, транспорту і зв'язку
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради Когут
М.Г. проти задоволення апеляційної
скарги заперечив.

Позивач ОСОБА_10 в судове засідання не
з'явилася, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином, що відповідно до ч.2
ст.305 ЦПК України не перешкоджає
розгляду справи.

Вислухавши доповідача, пояснення осіб,
що беруть участь у справі, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам
відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є
власником квартири №2 та №1 по АДРЕСА_1
в м.Івано-Франківську, де і проживає з
ОСОБА_3 (а.с.4,136).

В 2013 році Департаментом містобудування
та архітектури виконкому
Івано-Франківської міської ради була
розроблена Схема благоустрою
території кварталу житлової забудови в
межах АДРЕСА_2 (а.с.7). Відповідно до
розробленої Схеми благоустрою
території кварталу, вже на замовлення
власника двоквартирного будинку
АДРЕСА_1 ОСОБА_5,
архітектурно-планувальним бюро
управління архітектури та
містобудування було розроблено
проектні пропозиції благоустрою
території біля будинку АДРЕСА_1 в
м.Івано-Франківську, які погоджені
головним архітектором міста,
Департаментом містобудування та
архітектури виконкому
Івано-Франківської міської ради та
Департаментом комунального
господарства, транспорту і зв'язку
виконкому Івано-Франківської міської
ради (а.с.86, 83-89).

Для виконання робіт за власний рахунок
позивачів згідно затвердженої Схеми,
виконкомом ОСОБА_5 було видано ордер №29
від 26.03.2014 року на виконання робіт з
влаштування благоустрою в строк до
20.04.2014 р., з подальшим продовження
строку через перешкоди та неможливість
виконання робіт до 15.11.2014 року (а.с.91).

На виконання цих робіт позивачі
замовили екскаватор для земельних
робіт, завезли пісчано-гравійну суміш,
однак відповідачі не допустили до
роботи транспортну техніку, розсунули
(перемістили) завезену суміш, в зв'язку
з чим позивачі звернулися до органів
МВС. За результатами розгляду
звернення до правоохоронних органів
позивачам рекомендовано звернутися до
суду.

Заперечення відповідачів, що вони не
брали участі в недопущенні роботи
екскаватора та перенесення
пісчано-гравійної суміші, а також, що
позивачем не представлено документів
на проведення робіт під час виникнення
спору, спростовуються матеріалами
перевірки органів МВС, проведених на
звернення позивачів (а.с.8-10,29-34,57-59,72-75), а
також особистими поясненнями в судових
засіданнях, якими підтверджено їх
присутність при виникненні спору на
місці в квітні 2014 року. Отже, судом на
підставі належних та допустимих
доказів вірно встановлено факт чинення
відповідачами перешкод позивачам у
влаштуванні благоустрою, і даний факт
відповідачами не спростовано.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги
доводи відповідачів про відсутність до
їхніх будинків заїздів транспорту,
оскільки розроблена Схема благоустрою
території кварталу житлової забудови в
межах АДРЕСА_2 містить розташування
всіх заїздів до кожного
багатоквартирного будинку, які і є
наявні на час спору (а.с. 137).

Вказані правовідносини, які виникли
стосовно можливості благоустрою на
земельній ділянці комунальної
власності поруч власного житлового
будинку врегульовані Законом України
«Про благоустрій населених пунктів»
(далі - Закон).

Відповідно до ст.12, 13 Закону суб'єктами
у сфері благоустрою населених пунктів
є органи державної влади та органи
місцевого самоврядування,
підприємства, установи організації,
органи самоорганізації населення та
громадяни. До об'єктів благоустрою
населених пунктів належать, в тому
числі, прибудинкові території.

Згідно ст.16 Закону на об'єктах
благоустрою забороняється: виконувати
роботи без дозволу в разі, якщо
обов'язковість його отримання
передбачена законом; самовільно
влаштовувати городи, створювати,
пошкоджувати або знищувати газони,
самовільно висаджувати та знищувати
дерева, кущі тощо.

За змістом ст.17 Закону громадяни у
сфері благоустрою населених пунктів
мають право: користуватись об'єктами
благоустрою населених пунктів; брати
участь в обговоренні правил та
проектів благоустрою території
населених пунктів; вносити на розгляд
місцевих державних адміністрацій,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій
пропозиції з питань благоустрою
населених пунктів; отримувати в
установленому законом порядку повну та
достовірну інформацію про
затвердження правил благоустрою
території населеного пункту та
внесення до них змін, а також
роз'яснення їх змісту; брати участь у
здійсненні заходів з благоустрою
населених пунктів, озелененні та
утриманні в належному стані садиб,
дворів, парків, площ, вулиць, кладовищ,
братських могил, обладнанні дитячих і
спортивних майданчиків, ремонті шляхів
і тротуарів, інших об'єктів
благоустрою; вимагати негайного
виконання робіт з благоустрою
населених пунктів у разі, якщо
невиконання таких робіт може завдати
шкоду життю, здоров'ю або майну
громадян; звертатись до суду з позовом
про відшкодування шкоди, заподіяної
майну чи здоров'ю громадян унаслідок
дій чи бездіяльності
балансоутримувачів об'єктів
благоустрою. Громадяни у сфері
благоустрою населених пунктів
зобов'язані: утримувати в належному
стані об'єкти благоустрою (їх частини),
що перебувають у їх власності або
користуванні, а також визначену
правилами благоустрою території
населеного пункту прилеглу до цих
об'єктів територію; дотримуватися
правил благоустрою території
населених пунктів; не порушувати права
і законні інтереси інших суб'єктів
благоустрою населених пунктів;
відшкодовувати в установленому
порядку збитки, завдані порушенням
законодавства з питань благоустрою
населених пунктів; допускати на об'єкти
благоустрою, що перебувають у їх
власності або користуванні,
аварійно-рятувальні та інші служби для
здійснення заходів щодо запобігання і
ліквідації наслідків надзвичайних
ситуацій техногенного та природного
характеру.

Благоустрій території житлової та
громадської забудови здійснюється з
урахуванням вимог використання цієї
території відповідно до затвердженої
містобудівної документації, правил
благоустрою території населеного
пункту, а також установлених
будівельних норм, державних
стандартів, норм і правил (ст.23 Закону).

Статтею 35 Закону передбачено, що
технічна документація з питань
благоустрою територій населених
пунктів (проекти, схеми, карти, атласи
тощо) розробляється з метою здійснення
комплексу заходів з благоустрою
територій, окремих об'єктів
благоустрою, їх частин і може бути
включена до правил благоустрою
території відповідного населеного
пункту. Технічна документація з питань
благоустрою населених пунктів
погоджується в установленому порядку
та затверджується її замовником.

Суд правильно встановив, що Схема
благоустрою була розроблена головним
архітектором із погодженням
відповідних служб та розглядалась на
неодноразових нарадах з врахуванням
пропозицій всіх мешканців декількох
багатоквартирних будинків органу
місцевого самоврядування, про що
свідчать матеріали справи.

Можливість фінансування благоустрою
присадибних ділянок за рахунок коштів
їх власників або користувачів або
коштів громадян передбачено статтями
36, 37 зазначеного Закону.

Враховуючи вищенаведене, суд правильно
встановив, що ОСОБА_5 як власнику
квартир по АДРЕСА_1 в
м.Івано-Франківську надано дозвіл на
виконання робіт з влаштування
благоустрою території поруч будинку за
зазначеною адресою згідно Схеми
благоустрою, тому правомірно захистив
порушені права шляхом усунення
перешкод у виконанні робіт з
влаштування благоустрою вказаної
території, які чинились відповідачами.

З огляду на викладене, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Що стосується доводів, викладених в
апеляційній скарзі про те, що без
визначених меж земельної ділянки та
правовстановлюючих документів на
право користування чи власності на неї
відсутні підстави для захисту прав
позивачів, то такі доводи є
безпідставними, оскільки нормами
Закону України "Про благоустрій
населених пунктів" передбачено право
громадян, в тому числі і позивачів,
порушувати питання захисту порушеного
іншими особами права на здійснення у
встановленому порядку за свій рахунок
заходів з благоустрою частини
території (двору, вулиць, прибудинкової
території) загального користування.

Посилання апелянта на те, що до
матеріалів справи долучено копію
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 ПП ОСОБА_11
для обслуговування магазину та надання
в оренду на три роки, є голослівним та
не відповідає матеріалам справи.

Посилання апелянта на те, що Схема
благоустрою не погоджена іншими
контролюючими органами, а тільки
підписана архітектором, що вона не
відповідає законодавству, також є
необґрунтованими, оскільки дана Схема
розроблена відповідно до генплану
населеного пункту і це відповідачами
не спростовано.

В ордері надано дозвіл на виконання
робіт з влаштування зеленої зони
(благоустрій) по АДРЕСА_1 згідно Схеми,
затвердженої департаментом
містобудування та архітектури.
Відповідно до якої розроблено
локальний проект благоустрою
території поруч будинку АДРЕСА_1, яким
передбачено види робіт з благоустрою
та озеленення, серед яких мощення
асфальтобетоном, тротуарною плиткою,
мощення газонною бетонною решіткою,
газон, зелені насадження, бордюр,
поребрик, декоративний камінь, квіти.
Для виконання цих робіт в першу чергу
потрібна пісчано-гравійна суміш та
інші будівельні матеріали, які і було
завезено позивачами. Законодавством
передбачено також контроль за
відповідністю виконання робіт з
благоустрою Схемі та Проекту
благоустрою, що здійснюється
відповідними контрольними службами,
які наділені повноваженнями припинити
дані роботи у випадку порушення умов їх
виконання, відповідачі же не мають
права перешкоджати виконанню таких
робіт, а тому дії останніх, що полягають
у перешкоджанні позивачам у виконанні
робіт з благоустрою є неправомірними. З
огляду на це, посилання апелянта, що
позивачами порушено умови виконання
робіт по озелененню, - є голослівними.

Необгрунтованими є і посилання
апелянта на те, що позивачі не мають
права на проведення робіт по
благоустрою території, тому що згідно
ордеру дозвіл на влаштування зеленої
зони (благоустрій) надано на період з
26.03.2014 року по 20.04.2014 року і його дію не
продовжено, оскільки, як видно із
ордеру (а.с.91), його дія неодноразово
продовжувалась (до 30.05.2014 року, 31.09.2014
року, 15.11.2014 року), що було зумовлено
перешкодами, що чинились
відповідачами.

Отже доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не спростовують правильних
висновків суду.

Розглянувши справу в межах
заявленого позову та в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення судом
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 12 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
О.В. Пнівчук

О.Ю. Беркій