Дата документу 22.12.2014
РІШЕННЯ

22 грудня 2014 року
Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді Купавської Н.М.

при секретарі - Добровольській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Надія" до ОСОБА_1, треті особи:
Мелітопольська міська рада та ОСОБА_2,
про усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою та
сервітут-проходом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить зобов'язати відповідачку
усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою прибудинкової
території ОСББ «Надія-19» та
сервітут-проходом шляхом відновлення
межі сервітуту-проходу та межі
земельної ділянки, згідно з планом
встановлених меж земельної ділянки та
планом перенесених меж земельної
ділянки в натурі, яка надана та
закріплена за ОСББ «Надія-19», шляхом
знесення ОСОБА_1 з території
сервітут-проходу огорожі з шиферу
довжиною 8м 30 см і висотою 1,8 м, а також
шляхом знесення з земельної ділянки
ОСББ «Надія-19» огорожі з сітки-рабиці
довжиною 11 м 44 см, висотою 1,22 м та
бетонних бордюрів довжиною 11 м 44 см,
висотою 1,22 см, а також шляхом знесення з
земельної ділянки огорожі-паркану з
шиферу висотою 1,8 м та довжиною 2,25 м, та
шляхом перенесення калитки з території
земельної ділянки ОСББ «Надія-19» на
земельну ділянку, яка обслуговує
житловий будинок АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник
позивача Кукенко О.А. позов підтримала
та пояснила, що ОСББ «Надія-19» було
передано на баланс житловий будинок
АДРЕСА_2 Між власниками ОСББ «Надія-19»
та власницею будинку НОМЕР_1 ОСОБА_1
постійно виникають суперечки щодо
користування їх земельною ділянкою та
сервітут-проходом. Для врегулювання
спору ними викликалася комісія з
міськвиконкому, яка зазначила, що
земельна ділянка є власністю
міськвиконкому, що дає підстави
користуватися всім. Коли відповідачка
поставила паркан із шиферу, то прохід
став 80 см. Проходити стало важко,
заважають відливи вікон. Земля була
виділена ОСББ «Надія», але вони не
оформили на неї відповідні документи,
оскільки у них фінансові труднощі.
Представник позивача просить також
стягнути з відповідачки понесені
судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому
засіданні позов не визнала та просила
відмовити в його задоволенні з тих
підстав, що ніякої перестановки
паркану вона не робила, межі суміжних
ділянок з нею ніхто не узгоджував,
офіційно ніякі органи до неї не
зверталися з приводу виявлених нею
порушень та необхідності усунення їх.
Вона є власницею житлового будинку
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
від 20.01.1990 року, а земельна ділянка на
підставі права на успадкування. В
даному будинку вона проживає з 1979 року,
земельна ділянка була огороджена
маленьким парканом. Вона його прибрала,
а новий з шиферу поставила на теж місце,
нікуди його не переміщувала. Крім того,
нею було також покладено бордюр для
того, щоб та дощова вода, яка збирається
на території ОСББ, не збиралась у неї на
подвір'ї і це повинно було зробити ОСББ.

Представник відповідачки - адвокат
ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не
визнав та просив відмовити в його
задоволенні, оскільки позивач не надав
суду належних правових документів на
спірну земельну ділянку та сервітут.
Виявлені порушення були встановлені
лише ОСББ «Надія-19», виконавчий комітет
ніякого рішення з цього приводу не
приймав. Згідно наданих позивачем
документів та з пояснень представника
позивача вбачається, що позивач лише
отримав дозвіл на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Представник Мелітопольської міської
ради Запорізької області в судовому
засіданні пояснив, що земельна ділянка,
яка обслуговує ОСББ «Надія-19», в
установленому законом порядку не
оформлена. На даний час вона належить
громаді в особі Мелітопольської
міської ради. ОСББ «Надія-19» рішенням
сесії від 02.11.2012 року було надано дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_2 у власність для обслуговування
багатоквартирного житлового будинку
(прибудинкова територія). Оскільки
земля не належить позивачу, тому
вважає, що в позові слід відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнав з підстав
наведених відповідачкою та її
представником.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
представника відповідачки - адвоката
ОСОБА_4, третіх осіб, дослідивши
матеріали справи, вважає, що в
задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
установчих зборів Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку АДРЕСА_2 було створено
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Надія-19»,
прийнято їх статут та зареєстровано в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
/а.с.17, 18/.

Згідно акту приймання-передачі даний
житловий будинок АДРЕСА_2 був переданий
на баланс ОСББ «Надія-19» з правом
оперативного управління /а.с.29-31/.

Як вбачається з рішення
Мелітопольської міської ради №1/6 від 02
листопада 2012 року позивачу було надано
дозвіл на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_2 в м.Мелітополі у власність для
обслуговування багатоквартирного
житлового будинку (прибудинкова
територія).

Однак, відповідно до статей 125, 126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку чи право постійного
користування земельної ділянки
позивачем не оформлено.

Відповідно до роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 р. №7 (Із змінами, внесеними
згідно з постановою Пленуму Верховного
Суду України від 19 березня 2010 року №2)
«Про практику застосування судами
земельного законодавства» при
розгляді цивільних справ суди повинні
враховувати, що з 1 січня 2002 р.
відповідно до статті 125 ЗК право
користування земельною ділянкою
виникало після одержання її власником
або землекористувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування або укладення
договору оренди, їх державної
реєстрації та встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), а з 2 травня 2009 р. у
відповідності із Законом України від 5
березня 2009р. № 1066-VI право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.152 ЗК України лише власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, а тому
позовні вимоги позивачів є
безпідставними.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України. Доказування не повинно
ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, позивачем не надано
будь-якого доказу, який би
підтверджував його право власності чи
право користування спірною земельною
ділянкою, укладення договору
сервітуту, а тому позов є безпідставним
та не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позову суд
відмовляє, вимоги позивача щодо
стягнення на його користь судових
витрат задоволенню також не
підлягають.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст.319, 391, 402, 404 ЦК України,
ст.ст.125, 126, 152 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "Надія" до
ОСОБА_1, треті особи: Мелітопольська
міська рада та ОСОБА_2, про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою та сервітут-проходом
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з дня його проголошення
шляхом подання апеляційної скарги в
Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ: