Справа № 345/3252/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2189/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойко М. Я.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Мелінишин Г.П.,
Шалаути Г.І.

секретаря Капущак С.В.

з участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу, з
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Калуського міськрайонного суду від 12
вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач звернувся з
даним позовом та просив ухвалити
рішення про стягнення з ОСОБА_3 на його
користь заборгованість за договором
позики від 16 квітня 2014 року в сумі 2000
гривень основного боргу, 500 гривень
моральної шкоди та судові витрати.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала
тим, що відповідач отримав від нього 2000
гривень, які зобов'язувався повернути
до 18 квітня 2014 року згідно письмової
розписки, проте у визначений час грошей
не повернув. На усні вимоги та письмову
претензію від 02 липня 2014 року не реагує,
тому звернувся з даним позовом до суду.

Рішенням Калуського міськрайонного
суду від 12 вересня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, просить його
скасувати та ухвалити нове про
стягнення на його користь
заборгованість за договором позики в
розмірі 2000 гривень, сплачену суму
судового збору та витрати на правову
допомогу у розмірі 1000 гривень.

Апелянт у скарзі зазначає, що рішення
суду є незаконним та необґрунтованим,
ухваленим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Висновок суду про неприйняття
перекресленої розписки як доказу є
неправильним, оскільки перекреслення
здійснене малолітнім сином позивача.
Окрім наявної «галочки» на розписці
також є розрахунки, які мають
перекреслення, оскільки не стосуються
боргової розписки.

Розписка про отримання в борг грошових
коштів є документом, який видається
боржником кредитору за договором
позики, підтверджуючи як його
укладення, так і умови договору тт
засвідчують отримання боржником від
кредитора певної грошової суми або
речей.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта,
який вимоги скарги підтримав,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
слід задоволити частково.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
наведена позивачем на підтвердження
позову розписка містить перекреслення,
тому не прийняв її як належний доказ.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду і такої ж
якості. Частинами 1, 2 ст. 1047 ЦК України
встановлено, що договір позики
укладається в письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладеного
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України від 18 вересня
2013 року в справі № 6-63цс13 письмова форма
договору позики внаслідок його
реального характеру є доказом не лише
факту укладення договору, але й факту
передачі грошової суми позичальнику.

На а.с. 5 є розписка від ОСОБА_3 про те, що
він 16 квітня 2014 року отримав від ОСОБА_2
2000 гривень та зобов'язувався повернути
їх до 18 квітня 2014 року.

Частиною першою статті 1049 ЦК
України встановлено, що за договором
позики на позичальникові лежить
зобов'язання повернути суму позики у
строк та в порядку, що передбачені
договором.

Як вбачається з матеріалів справи
позичальник гроші не повернув.

Відповідно до ч 2. ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Відмовляючи в задоволенні позову
суд першої інстанції помилково вважав,
що наявне перекреслення у тексті
розписки свідчить про її недійсність. У
матеріалах справи відсутні докази, що
зобов'язання за укладеним договором не
виконане, а відповідач у засідання для
заперечення позову не з'являвся.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Визначаючи розмір стягнення витрат на
правову допомогу, суд враховуючи обсяг
наданої допомоги адвокатом, складність
справи та кількість витраченого для
цього часу вважає, що суму витрат на
правову допомогу слід задоволити
частково у розмірі 200 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею документально підтверджені судові
витрати. Тому на користь позивача також
необхідно стягнути сплачений судовий
збір за розгляд справи у суді першої
інстанції та за подачу апеляційної
скарги.

Керуючись ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити
частково.

Рішення Калуського міськрайонного
суду від 12 вересня 2014 року в скасувати
та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
заборгованість за договором позики від
16 квітня 2014 року в розмірі 2000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 365,
40 гривень судового збору та 200 гривень
витрат на правову допомогу.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Р.Й. Матківський

Судді
Г.П. Мелінишин

Г.І. Шалаута