Справа № 487/8356/14-ц
мер провадження            2/487/2826/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2014
року

м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді – Бобрової І.В.,

при секретарі - Табунщик К.С..,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Миколаєва
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2014 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2
та стягнення з останнього аліментів на
утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн.,
починаючи стягнення з дня пред'явлення
позову і до досягнення дитиною
повноліття.

У позові ОСОБА_1 в обґрунтування своїх
вимог посилалася на те, що спільне
життя з відповідачем не склалося по
причині несумісності характерів,
різних поглядів на сімейні цінності, що
призвело до втрати почуттів кохання і
взаємоповаги і збереження сім’ї
неможливо. Крім того, зазначила, що
відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання їх сумісного
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв’язку з
чим просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти
на його утримання у вищевказаному
розмірі.

До судового засідання позивач не
з'явилась, надала до суду заяву, в якій
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, після розірвання шлюбу просила
залишити їй прізвище “Рябчук”.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, надав до суду заяву, в якій
позовні вимоги визнав у повному обсязі,
просив розглянути справу за його
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

Сторони перебувають в шлюбі,
зареєстрованому 24.07.1999 р. Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Ленінського району міста Миколаєва
Миколаївської області Україна. Від
даного шлюбу сторони мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини від
14.03.2001 р. серії 1-ФП №033891.

Спільне життя у сторін не склалося по
причині несумісності характерів,
різних поглядів на сімейні цінності, що
призвело до втрати почуттів кохання та
взаємоповаги. Сторони подружні
стосунки не підтримують.

Встановлене свідчить, що подальше
спільне життя сім’ї ОСОБА_3 неможливе,
отже збереження шлюбу суперечить
інтересам обох із подружжя.

Тому на підставі ст.112 Сімейного
кодексу України слід постановити
рішення про розірвання шлюбу між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1

У судовому засіданні встановлено, що
неповнолітній син ОСОБА_3О, 11.02.2001 р.н,
проживає разом з позивачем та
находиться на її утриманні. Відповідач
матеріальної допомоги на його
утримання не надає.

Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки
зобов’язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. На
виконання цього обов’язку за рішенням
суду можуть стягуватися аліменти,
розмір яких визначається з урахуванням
стану здоров’я та матеріального
становища дитини, платника аліментів,
наявності у останнього інших
утриманців та інших обставин, що мають
істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з
відповідача, суд керується вимогами
ст.182 Сімейного кодексу та приймає до
уваги норми ст.70 ЗУ «Про виконавче
провадження», якими передбачено, що
загальний розмір усіх відрахувань під
час кожної виплати заробітної плати не
може перевищувати п'ятдесят відсотків
заробітної плати, що має бути виплачена
працівнику, у тому числі в разі
відрахування за кількома виконавчими
документами. Це обмеження не
поширюється на відрахування із
заробітної плати в разі стягнення
аліментів на неповнолітніх дітей. У
таких випадках розмір відрахувань із
заробітної плати не може перевищувати
сімдесяти відсотків.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу
України, мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

При визначенні розміру аліментів з
відповідача, суд приймає до уваги
матеріальне положення сторін, визнання
позовних вимог відповідачем.

Враховуючи вище викладене, суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги та стягнути з відповідача
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини у розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.ст.180, 182, 184 СК України,
ст.ст.5-8, 10, 11, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
зареєстрований 24.07.1999 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Ленінського району міста Миколаєва
Миколаївської області Україна за
актовим аписом № 335.

Після розірвання шлюбу залишити
позивачу ОСОБА_1 прізвище – «Рябчук».

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини – ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1000 грн,
починаючи стягувати з 21 серпня 2014 року
і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір в сумі 243,60 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60
грн. судового збору.

Рішення підлягає негайному виконанню в
межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особи, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
підпис
ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Суддя: