АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Шиманського В.Й.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
09 липня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Держави Україна в особі
Державної казначейської служби
України про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої
незаконною бездіяльністю державних
посадових осіб,

в с т а н о в и л а :

у травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Держави України в
особі Державної казначейської служби
України, в якому просила стягнути на її
користь в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди 12 404, 50 грн.,
посилаючись на те, що рішенням суду з ПП
«Сервіс Супер Плюс» на її користь
стягнуто заборгованість по заробітній
платі у розмірі 580 грн., середній
заробіток за затримку розрахунку при
звільненні у розмірі 11 324,50 грн. та в
рахунок відшкодування моральної шкоди
500 грн. та зобов'язано видати належним
чином оформлену трудову книжку. Проте
дане рішення до цього часу не виконане.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 09.07.2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Справа № 757/11009/14-цАпеляційне
провадження № 22-ц-796/11440 /2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Ільєва Т.Г.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.Не
погоджуючись з даним рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове про задоволення позову.
Посилається на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. А саме, вважає, що
суд зробив неправильний висновок про
можливість виконання судового рішення
та не врахував, що виконати рішення на
території АР Крим неможливо, оскільки
ця територія не є територією України.
Крім того, суд не врахував, що державним
виконавцем за 5 років не вчинено дій на
виконання судового рішення та
бездіяльність державного виконавця
визнана неправомірною рішенням суду.

Сторони у судове засідання не
з`явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені у встановленому
законом порядку, причини неявки не
повідомили, у зв`язку з чим колегія
суддів вважає за можливе розгляд
справи у їх відсутності, за правилами ч.
2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 25.11.2010 року на
користь ОСОБА_1 стягнуто з ПП «Сервіс
Супер Плюс» заборгованість по
заробітній платі у розмірі 580 грн.,
середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні 11 324, 50 грн. та
в рахунок відшкодування моральної
шкоди 500 грн., а також зобов'язано
відповідача видати належним чином
оформлену трудову книжку.

06.12.2010 року ОСОБА_1 було видано
виконавчий лист.

10.02.2011 року постановою старшого
державного виконавця ВДВС Ленінського
РУЮ у м. Севастополі відкрито
виконавче провадження.

17.05.2011 року постановою цього ж
державного виконавця виконавчий
документ повернуто стягувачу, у зв'язку
з відсутністю боржника за адресою
вказаною у виконавчому листі та
рухомого чи нерухомого майна боржника.
Ця постанова була оскаржена стягувачем
до начальника відділу ВДВС Ленінського
РУЮ у м. Севастополі.

Згідно відповіді від 14.11.2011 року в
результаті перевірки будь - яких
порушень вимог Закону України «Про
виконавче провадження» у діях
державного виконавця виявлено не було,
оскільки боржник, за адресою, вказаною
у виконавчому листі не знаходиться.

07.12.2011 року постановою заступника
начальника ВДВС Київського РУЮ у м.
Донецьку Антошиною Г.О. було відкрито
виконавче провадження, яке постановою
від 16.03.2012 року було закінчено, у зв'язку
з тим, що боржник та його майно не
встановлені на території Київського
району м. Донецька. Згідно довідки
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців ПП
«Сервіс Супер Плюс» знаходиться за
адресою: м. Севастополь, Ленінський
район, вул. Гоголя, 2.

ОСОБА_1 звернулася із скаргою на дії
заступника начальника ВДВС Київського
РУЮ у м. Донецьку до начальника цього
відділу та згідно постанови від від
28.04.2012 року в результаті перевірки
встановлено, що дії заступника
начальника ВДВС Київського РУЮ у м.
Донецьку здійснені при примусовому
виконанні рішення суду відповідали
вимогам чинного законодавства.

12.04.2012 року постановою старшого
державного виконавця ВДВС Ленінського
РУЮ у м. Севастополі було відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання рішення за виконавчим листом
№ 2-6457/2010, виданим 17.05.2011 року, а
постановою від 09.11.2012 року виконавчий
документ повернуто стягувачу у зв`язку
з тим, що боржник за адресою, вказаною у
виконавчому документі відсутній.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 27.02.2013 року дії старшого
державного виконавця ВДВС Леніського
РУЮ у м. Севастополі щодо винесення
постанови від 09.11.2012 року про
повернення виконавчого документа
стягувачу визнано неправомірними, а
постанову незаконною та зобов`язано
державного виконавця вчинити дії щодо
виконання рішення суду.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень ДВС України Семко Б.О.
від 18.03.2013 року відмовлено у відкритті
виконавчого провадженя на підставі п.
п. 4, 8 ст. 26 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
виконавчий документ пред`явлено не за
підвідомчістю виконання рішення.

15.05.2013 року постановою старшого
державного виконавця Гарилюк Ю.М. ВДВС
Ленінського РУЮ у м. Севастополі
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання рішення за
виконавчим листом № 2-6457/2010, виданим
17.05.2011 року.

Ухвалою Димитровського міського суду
Донецької області від 16.07.2013 року дії
державного виконавця щодо відкриття
виконавчого провадження визнані
неправомірними, оскільки державний
виконавець за ухвалою суду мав
поновити виконавче провадження. Скаргу
ОСОБА_1 на бездіяльність старшого
державного виконавця ВДВС Ленінського
РУЮ у м. Севастополі Гарилюк Ю.М.
задоволено частково, визнано
неправомірною бездіяльність
останнього щодо не відновлення
виконавчого провадження на підставі
ухвали Апеляційного суду Донецької
області від 27.02.2013 року та своєчасного
не прийняття заходів по виконанню
рішення суду.

Ухвалою Димитровського міського суду
Донецької області від 25.09.2013 року
скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
старшого державного виконавця ВДВС
Ленінського РУЮ у м. Севастополі
Гарилюк Ю.М. було задоволено, визнано
неправомірною бездіяльність
останнього щодо невиконання рішення
суду у розумний строк; зобов'язано
старшого державного виконавця ВДВС
Ленінського РУЮ у м. Севастополі
Гарилюк Ю.М. вчинити дії щодо виконання
цього рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
шкода, яка складається із сум,
стягнутих з боржника за рішенням суду є
сумою стягнення за виконавчим листом, а
не шкодою завданою державною
виконавчою службою при виконанні
рішення суду, а тому відшкодуванню не
підлягає.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають
встановленим обставинам справи та
нормам матеріального і процесуального
права.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права має право на їх відшкодування.
Збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв`язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Суд першої інстанції
відмовляючи у позові правильно виходив
з того, що не отримані позивачем
грошові кошти, які за рішенням суду
стягнуто з ПП «Сервіс Супер Плюс» не є
збитками, які спричинені відповідачем,
оскільки такі кошти зобов`язаний
повернути боржник ПП «Сервіс Супер
Плюс». Заходи, які вживаються для
виконання судових рішень передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження», а судовий контроль за
виконанням судових рішень передбачено
розділом 7 ЦПК України.

Захист прав стягувача шляхом визнання
у судовому порядку бездіяльності
державного виконавця щодо невиконання
рішення суду неправомірною сам по собі
не свідчить про вчинення стягувачу
державним виконавцем матеріальної
шкоди.

Оскільки заявлені позивачем суми не є
збитками у розумінні ст. 22 ЦК України та
будь - якими доказами не підтверджено,
що неправомірними діями відповідача
стягувачу було вчинено матеріальну
шкоду, суд першої інстанції правильно
виходив з того, що відсутні всі
складові для стягнення такої шкоди на
підставі ст. ст. 1173, 1174 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про
неможливість у даний час здійснити
виконавчі дії на території АР Крим не є
правовою підставою для задоволення
позову.

За таких обставин колегія суддів
прийшла до висновку, що рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим і не може бути скасоване
з підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 09 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді