Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3931/14-ц
Провадження № 2/553/1372/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.10.2014м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в
складі:

головуючого судді - Новака Ю.Д.,

при секретарі -
Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів
на повнолітнього сина,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3
про стягнення аліментів на
повнолітнього сина до закінчення ним
навчання, в якій просила суд стягнути з
відповідача аліменти на її користь на
утримання сина, в розмірі 1/4 частини
його заробітку щомісячно до закінчення
сином навчання - тобто до 30 травня 2016
року.

У судовому засідання позивачка свої
позовні вимоги підтримала та просила
суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позивних
вимог заперечувала та просила
відмовити в задоволенні позовних вимог
посилаючись на їх безпідставність та
необгрунтованість.

Третя особа в судове засідання не
з»явилась надавши суду заяву щодо
розгляду справи без його участі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що з 14 жовтня 1995 року
по 04 березня 2008 року сторони перебували
в зареєстрованому шлюбі, від якого у
них ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_3.

ОСОБА_2 проживає разом зі своєю матір'ю
та знаходиться повністю на її
утриманні.

Відповідно до довідки № 965 від 26.08.2014
року ОСОБА_3 навчається у Полтавському
кооперативному технікумі І-ІІ рівня
акредитації на 1 курсі денного
відділення з 01.09.2014 по 30.05.2016 за
контраком.

Згідно ст. 51 Конституції України, ст.180
СК України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Відповідно до ст. 199 СК
України якщо повнолітні дочка, син
продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 182 СК України визначає, що
при призначенні аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН
про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від
27 лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України,
розмір аліментів, визначений рішенням
суду, не вважається незмінним. Отже, у
зв'язку із значним покращенням
матеріального становища платника
аліментів матір дитини може подати до
суду заяву про збільшення розміру
аліментів. Значне погіршення
матеріального становища батька може
бути підставою для його вимоги про
зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3
ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України
вказує на можливість зміни раніше
встановленого розміру аліментів за
наявності доведених в судовому порядку
підстав, а саме: зміни матеріального
або сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із них та в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не
може обмежуватися разовим її
здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної
заборони змінювати розмір аліментів
шляхом зміни способу їх присудження, за
положеннями ст. 192 СК України зміна
розміру аліментів може мати під собою
зміну способу їх присудження (зміна
розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів, визначений у певній твердій
грошовій сумі та навпаки).

Отже, аналізуючи пояснення учасників
судового процесу, матеріали цивільної
справи, зважаючи на те, що відповідач
працює, має постійну роботу, даних про
будь-які тяжкі хронічні захворювання
або інвалідність відсутні, аліменти
щодо утримання інших дітей не сплачує,
боргові зобов»язання відсутні, суд
вважає, що розмір аліментів заявлений
позивачем підлягає задоволення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 180, 182, 199, 200 Сімейного
кодексу України ст.ст. 15, 30, 62, 208, 209, 212-214,
367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

ОСОБА_4 Іванівни до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
повнолітнього сина - задовольнити
повністю.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, в розмірі 1/4 частини з всіх
видів його заробітку, щомісячно на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_2, на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 01 вересня 2014
року і до закінчення навчання тобто до
30.05.2016 року.

Крім того, стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави 243 грн. 60 коп. судового
збору.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Ю. Д. Новак