Справа № 667/4362/14-ц
24 жовтня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Херсона цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог:
Управління державної міграційної
служби України в Херсонській області,
Комсомольський районний відділ
Управління державної міграційної
служби у м. Херсоні про визнання особи
такою, що втратила право користування
Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просив визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням, що знаходиться за адресою:
В обґрунтування позову посилався на те,
що він є власником житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. З
ним у вказаному будинку зареєстрована
його дружина - ОСОБА_3, їх спільні діти -
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 В листопаді 2010 року до
нього звернувся відповідач з проханням
тимчасово прописати його у будинку, а
саме на період часу, коли він отримає
своє власне житло. Відповідач запевнив
його, що він має намір оплачувати за
себе комунальні послуги та надавати
необхідну матеріальну допомогу для
підтримки будинку. З огляду на вказане,
а також на те, що відповідач не мав
реального наміру проживати у спірному
будинку і йому потрібно було лише
тимчасово прописатися позивач, з метою
допомогти ОСОБА_2, погодився на цю
пропозицію. Таким чином, у його будинку
також був зареєстрований відповідач.
Проте, вже з грудня 2010 року по
теперішній час відповідач не оплачує
комунальні послуги та не бере участі в
утриманні спірного будинку. На
численні звернення позивача щодо
дотримання домовленості, відповідач
відмовляв йому кожного разу, так ні
разу і не сплативши за комунальні
послуги та не надавши будь-якої
матеріальної допомоги. З квітня 2011 року
він відповідача жодного разу не бачив,
будь-яких відомостей про себе він не
повідомляв. Вважав, що відповідач
втратив право користування будинком,
оскільки він не проживає у ньому понад
встановлені законом строки.
30.07.2014 року, до початку розгляду
справи по суті, представником позивача
було подано заяву про зміну підстав
позову в якій він зазначив, що
підставою до позовних вимог слід
розуміти та вказати положення ст. 163
Житлового кодексу України, а саме
відсутність наймача в орендованій ним
квартирі понад півроку.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив його
задовольнити. Пояснив, що між позивачем
та відповідачем було укладено усний
договір найму житлового приміщення,
який відповідачем порушується. Так,
відповідач не оплачує комунальні
послуги, не проживає у спірному будинку
понад три роки, що є підставою для
визнання його таким, що втратив право
користування житловим будинком.
Зазначив, що підставою до позовних
вимог слід розуміти положення ст. 163
Житлового кодексу України.
В судовому засіданні позивач
позов підтримав, просив його
задовольнити. Пояснив, що відповідачу
була необхідна прописка на території м.
Херсона до тих пір, поки він не придбає
власне житло. У зв'язку із цим вони усно
домовилися, що він зареєструє ОСОБА_2 у
житловому будинку, яким володіє, а
відповідач за це сплачуватиме
комунальні послуги. Ніякого договору
найму вони не укладали, оскільки
фактично відповідач будинок не
винаймав і не використовував його для
власного проживання. При реєстрації
відповідача у ВГРІФО він зазначав, що
прописує його тимчасово, вказана
обставина була зазначена і у домовій
Відповідач в судове засідання не
з'явився, причини не явки суду не
пояснив, про час і місце слухання
справи був повідомлений оголошенням у
друкованих засобах масової інформації.
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам ч. 1-2 ст. 224 та ч. 1
ст. 225 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, його
представника, свідків, суд вважає позов
таким, що не підлягає задоволенню з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 163 Житлового
кодексу у разі тимчасової відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення у
випадках і в межах строків,
установлених частиною першою, пунктами
1 і 5 частини третьої і частиною
четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно ст. 71 Житлового кодексу при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім"ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України
за договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Згідно ч. 1 ст. 811 ЦК України
договір найму житла укладається у
письмовій формі.

Судом встановлено, що відповідач
є власником житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу № 638 від 03.11.1998 року з
відміткою БТІ.

Згідно довідки № 112 від 28.05.2014 року
у вказаному будинку зареєстровані:
позивач, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_2.

Як вбачається з наданої суду
копії домової книги відповідач був
тимчасово зареєстрований у житловому
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1 з 16.12.2010 року.

Відповідно до акту сусідів
позивача від 29.10.2012 року ОСОБА_2 не
проживає у житловому будинку за місцем
реєстрації з грудня 2010 року.

Ці обставини також зазначені у
письмових поясненнях ОСОБА_6 від 28.09.2012
року, ОСОБА_7 від 29.10.2012 року, ОСОБА_8 від
29.10.2012 року, ОСОБА_9 від 28.05.2014 року,
ОСОБА_10 від 28.05.2014 року, ОСОБА_11 від
28.05.2014 року та актом сусідів позивача
від 28.05.2014 року.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
пояснила, що відповідач весь час
проживав в орендованій квартирі біля
кінотеатру «Іскра», де зареєстрованим
не був. Задля отримання реєстрації у м.
Херсоні відповідач з позивачем
домовилися, що ОСОБА_5 зареєструє у
своєму будинку ОСОБА_2, а останній за це
сплачуватиме його комунальні послуги.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_13 також не
підтвердили факт укладення між
сторонами договору найму житлового
приміщення.

Таким чином, суду не надано належних і
допустимих доказів наявності між
сторонами договору найму житлового
приміщення, а пояснення представника
позивача про укладення такого договору
між сторонами суперечать поясненням
самого позивача і допитаних свідків.

Оскільки підставою позову щодо
визнання ОСОБА_2 особою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, є та обставина, що він був
наймачем житлового приміщення у
будинку власника, що не знайшло свого
підтвердження в ході розгляду справи,
то з цих підстав позов не може бути
задоволений.

На підставі ст. ст. 810, 811 ЦК України, ст.
163 Житлового кодексу України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог: Управління
державної міграційної служби України в
Херсонській області, Комсомольський
районний відділ Управління державної
міграційної служби у м. Херсоні про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
відмовити за необґрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк, на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення, шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Херсонської області через
Комсомольський районний суд м. Херсона.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Суддя: