Справа № 487/6563/14-ц
мер провадження            2/487/2379/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2014
року

м. Миколаїв

Заводський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

при секретарі – Табунщик К.С.,

за участю представників позивача –
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачів – ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Миколаєва
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення витрат на
утримання спадкового майна та
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
витрат на утримання спадкового майна
та моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані
тим, що 13.12.1995 року помер ОСОБА_6 –
чоловік позивача. Після його смерті
відкрилася спадщина на ? частку
квартири №5 по вулиці 6-ій Поперечній,19
в місті Миколаєві. 18 квітня 2000 року
ОСОБА_5 отримала свідоцтво на 1/3 частку
спадкового майна, оскільки з заявами
про прийняття спадщини до нотаріуса
звернулися також і відповідачі – дочки
спадкодавця. Після смерті чоловіка
позивач залишилася проживати у
зазначеній квартирі та утримувати її
за власний рахунок. Так у період з 1995
року по 2014 рік нею були проведені
ремонтні роботи на загальну суму 20846,00
грн., а також витрачено 6364,53 грн. на
сплату комунальних послуг.
Відповідачі, як спадкоємці, ніяких
витрат по утриманню спадкового майна
не несуть. На підставі викладено,
посилаючись на ст.1283 ЦК України,
враховуючи частку відповідачів у
спадщині, позивач просила суд стягнути
солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її
користь витрати на утримання
спадкового майна в розмірі 11215,03 грн., 3000
грн. моральної шкоди, якої вона зазнала
внаслідок тривалих переживань з
приводу спадкового майна та сварок, 2400
грн. вартості експертного дослідження
та судові витрати.

В судовому засіданні
представники позивача підтримали
позовні вимоги, просили про їх
задоволення.

Відповідачі в судовому
засіданні проти позову заперечували.
Пояснили, що, по-перше, позивач тривалий
час перешкоджає їм в отриманні
свідоцтв про право на спадщину, шляхом
не надання оригіналу
правовстановлюючих документів,
по-друге, жодних ремонтних робіт в
будинку, з моменту смерті ОСОБА_6,
проведено не було. Смета розроблена
експертом не ґрунтується на
документах, а прорахована виключно зі
слів ОСОБА_5.

Суд заслухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
прийшов до переконання про відсутність
підстав для задоволення позову.

Так в судовому засіданні
встановлено, що згідно свідоцтва про
право власності на житло від 09 лютого
1994 року квартира №5 по вулиці 6-ій
Поперечній,19 в місті Миколаєві на праві
спільної сумісної власності належала
ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

13 грудня 1995 року помер ОСОБА_6.

З фотокопії спадкової справи
вбачається, що до нотаріальної контори
з заявами про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_6 звернулися його дочки –
ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також дружина ОСОБА_5.

При цьому 18.04.2000 року ОСОБА_5
отримала свідоцтво про право на
спадщину за законом на 1/3 частку
спадкового майна, а саме ? частину
квартири №5 по вулиці 6-ій Поперечній,19
в місті Миколаєві, належної
спадкодавцю.

В той же час постановою про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
нотаріусом було відмовлено
відповідачам у видачі свідоцтв про
право на спадщину з підстав ненадання
ними оригіналу правовстановлюючого
документу, що підтверджує право
власності спадкодавця на спадкове
майно.

Згідно ст.1283 ЦК України, на
яку посилається позивач, охорона
спадкового майна здійснюється в
інтересах спадкоємців,
відказоодержувачів та кредиторів
спадкодавця з метою збереження його до
прийняття спадщини спадкоємцями.
Нотаріус за місцем відкриття спадщини,
а в населених пунктах, де немає
нотаріуса, - відповідні органи
місцевого самоврядування з власної
ініціативи або за заявою спадкоємців
вживають заходів щодо охорони
спадкового майна. Охорона спадкового
майна триває до закінчення строку,
встановленого для прийняття спадщини.
Витрати на охорону спадкового майна
відшкодовуються спадкоємцями
відповідно до їхньої частки у спадщині.

Згідно частини 1 Методичних
рекомендацій щодо вчинення
нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям
заходів щодо охорони спадкового майна,
видачею свідоцтв про право на спадщину
та свідоцтв про право власності на
частку в спільному майні подружжя,
схвалених Рішенням Науково-експертної
ради з питань нотаріату при
Міністерстві юстиції України 29.01.2009, а
також ст..61-62 ЗУ «Про нотаріат» вжиття
заходів щодо охорони спадкового майна
є однією із найважливіших
нотаріальних дій, що гарантує захист
майнових прав громадян. Ця нотаріальна
дія вчиняється після її оплати у день
подачі всіх необхідних документів.
Заходи щодо охорони спадкового майна
мають бути проведені у максимально
стислі строки. Охорона спадкового
майна здійснюється в інтересах
спадкоємців, відказоодержувачів та
кредиторів спадкодавця з метою
збереження його до прийняття
спадщини спадкоємцями. Охорона
спадкового майна триває до закінчення
строку, встановленого для прийняття
спадщини. Вжиття заходів щодо охорони
спадкового майна здійснюється
поетапно:

- прийняття заяви про вжиття заходів
щодо охорони спадкового майна;

- здійснення підготовчих дій
(витребування та отримання всіх
необхідних документів, вирішення
питання щодо залучення свідків,
необхідності залучення експерта чи
оцінювача тощо);

- опис спадкового майна;

- охорона та зберігання описаного
спадкового майна.

Крім того статтею 558 ЦК, в редакції
чинній на момент відкриття спадщини,
було передбачено, що нотаріус за місцем
відкриття спадщини або з а
місцезнаходженням спадкового майна, а
в населених пунктах, де немає державної
нотаріальної контори, - посадова особа
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської ради народних
депутатів, яка вчиняє нотаріальні дії,
вживають заходів до охорони спадкового
майна, коли це потрібно в інтересах
спадкодавців, відказоодержувачів,
кредиторів або держави. Охорона
спадкового майна триває до прийняття
спадщини всіма спадкоємцями, а якщо
його не прийнято – до закінчення
строку, встановленого для прийняття
спадщини.

Отже, виходячи з
викладеного, право на відшкодування
витрат за зберігання спадкового майна
мають по-перше: особи, яким нотаріусом
(органом місцевого самоврядування)
було передано під охорону спадкове
майно, а по-друге: якщо вони не є
спадкоємцями.

Оскільки позивачкою
заявлені вимоги про відшкодування
витрат з посиланням на те, що ці
витрати є витратами по охороні
спадкового майна, суд відповідно до
ст.11 ЦПК України розглядає справу в
межах саме цих вимог.

З огляду на викладене,
враховуючи, що ОСОБА_5 вповноваженою на
це особою не було передано під охорону
спадкове майно, суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог з
правових підстав, зазначених у
позовній заяві.

Керуючись ст.ст.10,30,42,60,64,88,212,213 ЦПК
України, суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення витрат на
утримання спадкового майна та
моральної шкоди – відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Миколаївської області протягом 10 днів
з моменту його проголошення через
Заводський районний суд міста
Миколаєва. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги.

Суддя

І.В. Боброва