АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу та договору
дарування нежитлового приміщення
недійсними, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на
ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 11 вересня 2014 року про
закриття провадження у справі, -

встановила:

25.02.2013 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, в
якому просили визнати недійсними
договір купівлі-продажу нежилих
приміщень з АДРЕСА_1 від 09 грудня 2010 р.
та договір дарування вказаних
нежитлових приміщень, застосувавши
двосторонню реституцію.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
засновниками (учасниками) ТОВ «Айрос».
Вказаному товариству на підставі
договору купівлі-продажу нежилих
приміщень від 26.10.2010 р. належали
вищевказані нежилі приміщення.

Відповідач ОСОБА_3, діючи від імені
юридичної особи ТОВ «Айрос»,
використовуючи фіктивний документ,
яким йому були надані повноваження
представництва, а саме протокол
загальних зборів учасників цього
товариства №4 від 18 листопада 2010 року,
здійснив продаж вказаних приміщень
ОСОБА_4 В подальшому ОСОБА_4 подарувала
спірні приміщення відповідачу.

Оскільки відповідач, як фізична особа,
незаконно заволодів нерухомим
майном юридичної особи ТОВ «Айрос»,
яке належало останній на відповідній
правовій підставі та яке
використовувалось для
підприємницької діяльності товариства
з метою отримання прибутку, просили
позов задовольнити.

04 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з заявою про закриття
провадження у справі, оскільки дана
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 11 вересня 2014 року
провадження по справі закрито
відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_5, посилаючись на
порушення норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 11 вересня 2014 року та постановити
нову ухвалу.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_5 апеляційну
скаргу підтримав та просить її
задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 просить
апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу
суду першої інстанції залишити без
змін.

Інші особи, що беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені судом належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь по
справі, перевіривши доводи
апеляційної скарги, законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі, суд першої
інстанції виходив з положень п.1 ч. 1 ст.
205 ЦПК України, та тієї обставини, що
вказаний спір виник з приводу
порушень корпоративних прав сторін,
як співзасновників ТОВ «Айрос»
внаслідок незаконного відчуження
юридичною особою ТОВ «Айрос»
належних йому приміщень. За таких
підстав суд першої інстанції дійшов
висновку, що даний спір є
господарським та підлягає розгляду в
порядку господарського судочинства.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком суду.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.12 ГК України
господарським судам підвідомчі справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським
товариством та його учасником
(засновником, акціонером), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових
спорів.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.є засновниками
ТОВ «Айрос».

Звертаючись до суду з даним позовом,
позивачі посилались на незаконне
заволодіння відповідачем майном ТОВ
«Айрос». При цьому ТОВ «Айрос» не є
стороною у вказаному спорі. Рішення
Загальних зборів учасників ТОВ
«Айрос», оформлене протоколом №4 від
18 листопада 2010 р., також предметом
спору не є .

З огляду на те, що спір виник між
фізичними особами, предметом
оскарження є договір купівлі-продажу
нежилих приміщень від 09 грудня 2010 р.,
укладений між ТОВ «Айрос» та ОСОБА_4, а
також договір дарування нежилих
приміщень від 14.05.2012 р., укладений між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, вказаний спір не
можна розцінювати як спір, що виник з
корпоративних відносин.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Таким чином, ухвала суду першої
інстанції про закриття провадження у
справі, як така, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі,
підлягає скасуванню, а справа
направленню для продовження розгляду
до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1,
ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 11 вересня 2014 року
скасувати.

Направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/12749/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Чередніченко  Н.П.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.