Справа №473/3531/14-ц 29.10.2014 29.10.2014 29.10.2014
Провадження №22-ц/784/2862/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання:
Орельською Н.М.,

за участю: ОСОБА_1 - представника ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит»

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу
за апеляційною скаргою

ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» (далі - Банк)

на рішення Вознесенського
міськрайонного суду від 23 вересня 2014
року за його позовом до відділу
Державної виконавчої служби
Вознесенського міськрайонного
управління юстиції Миколаївської
області (далі - відділ ДВС) та ОСОБА_2 про
звільнення майна з - під арешту,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року Банк звернувся в суд з
позовом до відділу ДВС і ОСОБА_2 про
звільнення майна з - під арешту.

Банк зазначав, що 02 серпня 2007 року між
ним та ОСОБА_2 було укладено договір про
надання кредиту в сумі 24200 доларів США
для придбання автомобіля FIAT DOBLO.
Придбаний ОСОБА_2 автомобіль марки FIAT
модель DOBLO 1.9, 2007 року випуску, чорного
кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1
переданий у заставу згідно договору
застави, посвідченого приватним
нотаріусом Вознесенського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, який
зареєстрований в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна №5435711.

Постановою державного виконавця
відділу ДВС від 29 березня 2013 року
накладено арешт на все рухоме і
нерухоме майно, належне ОСОБА_2 на
праві власності, у зв'язку із
знаходженням на виконанні виконавчого
листа, виданого 12 листопада 2012 року
Вознесенським міськрайонним судом
щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь
Банку 222667 грн. 95 коп. заборгованості за
кредитом.

Банк також зазначав, що після
накладення державним виконавцем
арешту на все рухоме і нерухоме майно
боржника ОСОБА_2 між ними досягнута
домовленість про позасудовий порядок
звернення стягнення на вказаний
автомобіль шляхом його продажу. У
зв'язку з чим ОСОБА_2 15 липня 2014 року
видав довіреність представнику Банку
на розпорядження цим автомобілем, в
тому числі і його продажу. Проте
вказана постанова державного
виконавця перешкоджає реалізувати
автомобіль в добровільному порядку.

Посилаючись на наведені обставини,
Банк на підставі ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» просив
звільнити зазначений автомобіль з - під
арешту.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду від 23 вересня 2014
року в позові Банку відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Із матеріалів справи видно, що 02 серпня
2007 року між Банком і ОСОБА_2 було
укладено договір кредиту на суму 24200
доларів США для придбання автомобіля
FIAT DOBLO. Придбаний ОСОБА_2 автомобіль
марки FIAT модель DOBLO 1.9, 2007 року випуску,
чорного кольору, реєстраційний номер
НОМЕР_1 переданий у заставу згідно
договору застави, посвідченого
приватним нотаріусом Вознесенського
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
який зареєстрований в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна за
№5435711.

Згідно рішення Вознесенського
міськрайонного суду від 16 жовтня 2012
року, яке набрало законної сили, із
ОСОБА_2 на користь Банку стягнуто 220 763
грн. заборгованості за вказаним
кредитним договором та 1904 грн. судових
витрат.

12 листопада 2012 року Банку видано
виконавчі листи щодо примусового
виконання вказаного рішення суду.

У зв'язку з примусовим виконанням
вказаного виконавчого документу
державний виконавець відділу ДВС
постановою від 29 березня 2013 року наклав
арешт на все рухоме і нерухоме майно, що
належить боржнику, і це обтяження
внесено до Державного реєстру обтяжень
рухомого майна.

Наполягаючи на задоволенні даного
позову на підставі ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження», Банк
посилався на те, що в липні 2014 року на
стадії примусового виконання
зазначеного судового рішення про
стягнення заборгованості за кредитним
договором між ним та відповідачем
ОСОБА_2 досягнута домовленість про
добровільну реалізацію вказаного
заставного автомобіля, але вказана
постанова державного виконавця від 29
березня 2013 року є перешкодою для такої
реалізації.

Між тим, із заявою про повернення
виконавчого листа чи із скаргою на дії
державного виконавця в порядку розділу
УП ЦПК України, Банк як стягувач не
звертався.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Судом вірно встановлено, що Банк є лише
заставодержателем вказаного
автомобіля FIAT DOBLO.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції правильно вважав, що
оскільки права Банку як
заставодержателя не пов'язані ні з
правом власності, ні з правом володіння
на заставлений автомобіль, то відсутні
підстави для задоволення цього позову
з підстав, передбачених ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга не містить доводів,
які спростовували б висновки суду.

Тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» відхилити, а рішення
Вознесенського міськрайонного суду
від 23 вересня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: