Справа № 2-719/11
Провадження № 22-ц/779/2463/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойко М. Я.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів:
Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.

секретаря Яковин М.Я.,

з участю представників ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь» на рішення
Калуського міськрайонного суду від 21
жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

у березні 2011 року ПАТ «Банк «Київська
Русь» звернувся із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 18.09.2007 року із
ОСОБА_4 було укладено договір № 841-03-07-2
про надання споживчого кредиту в сумі 39
600 доларів США, зі сплатою 14 % відсотків
річних, з кінцевим терміном повернення
17.09.2010 року, а з ОСОБА_5 - договір поруки
№ 841-03-07-5/П-1. Уточнивши позовні вимоги,
просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість за
кредитним договором в розмірі 42 536,94
доларів США, що в еквіваленті становить
550 853,37 грн та судові витрати.

Рішенням Калуського
міськрайонного суду від 21 жовтня 2014
позов задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Київська
Русь» заборгованість за кредитним
договором № 841-03-07-2 від 18.09.2007 року в
сумі 42 536,94 доларів США, що еквівалентно
550 853,37 грн, станом на 25.09.2014 року, з яких
заборгованість по кредиту 25 333,00
доларів США, заборгованість по
відсотках 16 776,42 доларів США, штраф за
несвоєчасну сплату відсотків по
кредиту 427,52 долари США. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Київська
Русь» 3774 грн. судових витрат. В
задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ПАТ «Банк «Київська Русь» посилається
на необґрунтованість судового рішення,
порушення судом норм матеріального,
процесуального права. Зазначає, що
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки, а також якщо кредитор протягом 6
місяців з дня настання строку
виконання зобов'язання за кредитним
договором не пред'явив позову до
поручителя. За змістом кредитного
договору строк повернення кредиту - 17
вересня 2010 року, тому згідно умов
договору поруки банк повинен був
пред'явити позов до поручителя ОСОБА_5
не пізніше 17 березня 2011 року. Суд не
врахував, що відповідно до копії
позовної заяви № 11/328 від 17.03.2011 року та
фіскального чеку УДППЗ «Укрпошта» № 3470
від 17.03.2011 року банк звернувся з позовом
про стягнення заборгованості вчасно,
саме 17 березня 2011 року. Судом не
враховано також, що якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то в
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором, строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
повинен обчислюватися з моменту
настання строку погашення зобов'язання
згідно з такими умовами, тобто з
моменту настання строку виконання
зобов'язання у повному обсязі або у
зв'язку із застосуванням права на
повернення кредиту достроково.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення йому вимоги про погашення
боргу так і пред'явлення до нього
позову. Обов'язок позичальника
достроково погасити кредит виникає не
з моменту утворення простроченої
заборгованості за кредитом, а з дати
отримання позичальником повідомлення
банку про дострокове повернення
кредиту. Банком не застосовувалось
право на повернення кредиту
достроково, тому строком повернення
кредиту є 17 вересня 2010 року і саме з
цієї дати розпочався строк для
пред'явлення кредитором вимоги до
поручителя ОСОБА_5 Тому просить
оскаржуване рішення в частині відмови
у задоволенні позову до ОСОБА_5
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов ПАТ «Банк «Київська
Русь» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В засіданні апеляційного суду
представник ПАТ «Банк «Київська Русь»
апеляційну скаргу підтримав,
представник ОСОБА_5 доводи апеляційної
скарги заперечив. ОСОБА_4, належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи, не з'явився, що згідно
ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає її
розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
подані докази і доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з таких
підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованих. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове
рішення відповідає не в повному обсязі.

Судом першої інстанції
встановлено, що між ПАТ «Банк «Київська
Русь» та ОСОБА_4 було укладено договір
№ 841-03-07-2 від 18.09.2007 року про надання
споживчого кредиту в сумі 39 600 доларів
США, зі сплатою 14 % відсотків річних з
кінцевим терміном повернення 17.09.2010
року та договір поруки № 841-03-07-5/П-1 з
ОСОБА_5 від 18.09.2007 року. Так як ОСОБА_4
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконував, то станом
на 13.10.2014 року утворилась
заборгованість в сумі 42 536,94 доларів
США, що еквівалентно 550 853,37 грн, з яких
заборгованість по кредиту - 25 333,00
доларів США; заборгованість по
відсотках - 16 776,42 доларів США, штраф за
несвоєчасну сплату відсотків по
кредиту - 427,52 долари США.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив із того, що
ОСОБА_4 у листопаді 2008 року припинив
погашення кредиту, з цього часу банк не
пред'явив поручителю ОСОБА_5 жодної
вимоги щодо погашення кредиту, тому суд
вважав, що шестимісячний строк
пред'явлення вимоги поручителю слід
рахувати з листопада 2008 року. Оскільки
у зв'язку зі спливом строку за
договором поруки у позивача
закінчилось право вимоги до
поручителя, а в поручителя обов'язок
солідарної з боржником
відповідальності за кредитним
договором, тому, на думку суду, в позові
до ОСОБА_5 слід відмовити.

Судове рішення в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк
«Київська Русь» заборгованості за
кредитним договором не оскаржується.

Розмір заборгованості за
кредитним договором на загальну суму 42
536,94 доларів США, що еквівалентно 550 853,37
грн, станом на 25.09.2014 року, судом
визначено правильно.

Однак, із висновком суду першої
інстанції про відмову в стягненні в
солідарному порядку зазначеної суми
заборгованості за кредитним договором
з поручителя ОСОБА_5 погодитись не
можна, оскільки суд дійшов його з
неправильним застосуванням норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Згідно зі статтею 14 ЦК України
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 554
ЦК України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Зазначені положення закріплені і в
договорі поруки від 18.09.2007 року №
841-03-07-5/П-1, укладеного між банком та
поручителем ОСОБА_5

Поза увагою суду першої інстанції
залишились умови укладеного сторонами
договору поруки, який є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України), а також що договір поруки має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсним до припинення
основного зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно роз'яснень, що містяться у
п. 24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
при вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Вказуючи на те, що ОСОБА_4 у листопаді 2008
року припинив погашення кредиту і з
цього моменту протягом шести місяців
банком не пред'явлено вимоги до
поручителя, суд першої інстанції не
врахував того, що строк виконання
основного зобов'язання за договором
визначено у п. 1.1 кредитного договору
від 18.09.2007 року - по 17 вересня 2010 року
включно.

Банком не було застосовано право на
повернення даного кредиту достроково,
з такими вимогами до позичальника та
поручителя до закінчення строку дії
кредитного договору банк не звертався
і не змінював строк виконання
основного зобов'язання.

Таким чином, порука ОСОБА_5 не
припинилася, оскільки моментом початку
обчислення шестимісячного строку від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання є 17 вересня 2010
року, банк вчасно - 17 березня 2011 року
звернувся з позовом до боржника та
поручителя про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Посилання представника ОСОБА_5 на
припинення поруки відповідно до п. 4.3
договору поруки, згідно якого строк, у
який кредитор міг звернутись з вимогою
до поручителя, закінчився 20.05.2009 року,
колегія суддів відхиляє, оскільки з
умов договору поруки № 841-03-07-5/П-1,
зокрема п. 2.2 вбачається, що платежі
повинні здійснюватися по 18 вересня 2010
року включно, договір поруки охоплює
всі чергові платежі та діє протягом
усього часу їх виплати. Припинення
поруки пов'язано, зокрема, із
закінченням строку її чинності.

Згідно п. 2.1 кредитного договору №
841-03-07-2 від 18.09.2007 року позичальник
зобов'язаний здійснити остаточне
погашення кредиту не пізніше 18 вересня
2010 року.

Зобов'язання поручителя виконати
договір поруки має строковий характер
і діє виключно в межах строку,
передбаченого у ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Банк у відповідності до вимог ч. 4 ст. 559
ЦК України звернувся з позовом до
боржника і поручителя протягом строку
дії поруки до спливу шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання, не
застосовуючи право на повернення
даного кредиту достроково.

Враховуючи викладене, висновок
суду про пропущення позивачем строку
на пред'явлення вимоги до поручителя є
помилковим, оскільки такого висновку
суд дійшов без належного дослідження
умов укладених між сторонами
договорів та неправильного
застосування норм матеріального права.

Зазначені порушення призвели до
неправильного вирішення справи, що в
силу ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення та ухвалення нового
рішення про стягнення з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» задовольнити.

Рішення Калуського
міськрайонного суду від 21 жовтня 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов
публічного акціонерного товариства
«Банк «Київська Русь» до ОСОБА_4, ОСОБА_5
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» заборгованість за
кредитним договором № 841-03-07-2 від 18.09.2007
року в сумі 42536,94 доларів США боргу, що
еквівалентно 550853,37 грн, станом на 25.09.2014
року, з яких заборгованість по кредиту
25333,00 доларів США, заборгованість по
відсотках 16 776,42 доларів США, штраф за
несвоєчасну сплату відсотків по
кредиту 427,52 долари США.

Стягнути із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь публічного акціонерного
товариства «Банк «Київська Русь» по 1 887
грн судового збору з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення. Касаційна
скарга на рішення може бути подана до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Малєєв А.Ю.

Меленко О.Є.