АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №676/6318/13-ц
Провадження №22-ц/792/1640/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого - судді
Корніюк А.П.,

суддів: П'єнти І.В., Талалай О.І.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 червня 2014 року у справі за
позовом Кам'янець-Подільського КП
„Житловик" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги та за
зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Кам'янець-Подільського КП „Житловик"
про визнання дій протиправними.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року КП „Житловик"
звернулось із позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
ОСОБА_1 є споживачем
житлово-комунальних послуг, які надає
КП „Житловик". Позивач зазначав, що
відповідач допустив заборгованість з
оплати вказаних послуг, що за період з
квітня 2011 року по червень 2013 року
становить 1021 грн. 40 коп. і в
добровільному порядку погасити
заборгованість не бажає, а тому просив
суд винести рішення, яким стягнути на
його користь з ОСОБА_1 1021 грн. 40 коп.
боргу.

Ухвалою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 04 лютого 2014
року до участі в справі залучено в
якості співвідповідача ОСОБА_2

11 квітня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись із зустрічним позовом до КП
„Житловик" про визнання дій
протиправними. В обґрунтування своїх
вимог вказували, що КП „Житловик"
протиправно нарахувало їм
заборгованість з оплати
житлово-комунальних послуг, так як
фактично ніяких послуг їм не надавало.

Ухвалою Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 11 квітня 2014
року зустрічну позовну заяву об'єднано
в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 10 червня 2014
року позов КП «Житловик» задоволено
частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на
користь КП „Житловик" заборгованість
за житлово-комунальні послуги в сумі 510
грн. 71 коп. та стягнути з ОСОБА_2 на
користь КП „Житловик" заборгованість
за житлово-комунальні послуги в сумі 510
грн. 71 коп. В задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до КП „Житловик" про визнання
дій протиправними відмовлено. Вирішено
питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну
скаргу. При цьому апелянти зазначають,
що суд вийшов за межі позовних вимог,
оскільки вимоги КП «Житловик» до
ОСОБА_2 не пред'являлися, а остання ще
не вступила в права на спадщину. Також
апелянти вказують, що суд не мав
процесуального права ухвалювати
рішення за відсутності позивачів за
зустрічним позовом; судом не виконано
ухвалу про допит свідків по цій справі
та безпідставно відмовлено у
задоволенні клопотання щодо допиту у
якості інших свідків; невірно
викладені покази сторін та свідка
ОСОБА_4 Крім того, апелянти вказують, що
позивач не надав жодного доказу на
підтвердження того, що послуги дійсно
надавались, натомість КП „Житловик" не
повідомляло відповідачів про
наявність заборгованості та жодних
договорів між сторонами укладено не
було. Також, апелянти зазначають, що
судом не взято до уваги акти про
невиконання КП „Житловик" обов'язків
по обслуговуванню будинку.

Учасники процесу до суду не
з'явився, про розгляд справи належним
чином повідомлені, про причини неявки
суд не повідомили.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що ОСОБА_1 є власником ?
частини квартири АДРЕСА_2, а ОСОБА_2
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5,
яка була власником іншої ? частини
вказаної квартири. Зазначений житловий
будинок є комунальною власністю і
перебуває на балансі
Кам'янець-Подільського КП «Житловик»,
що надає послуги з утримання будинку та
прибудинкової території. Відповідачі
не оплачують витрати на утримання
будинку та прибудинкової території і
заборгованість за період з квітня 2011
року по червень 2013 року складає 1021,42
грн.

Вищезазначене підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до довідки
Кам'янець-Подільського КП «Житловик» №
06-02/529 від 19 липня 2013 року
зареєстрованим місцем проживання
ОСОБА_1 є квартира АДРЕСА_2, склад сім'ї
одна особа, а ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. (т. 1 а.с. 2, 48).

Згідно копії свідоцтва про право
власності на житло від 12.07.2005р. ОСОБА_5
та члену її сім»ї ОСОБА_1 належить на
праві спільної часткової власності
квартира АДРЕСА_2. (т. 1 а.с.37-38)

Відповідно до матеріалів спадкової
справи Першої Кам'янець - Подільської
державної нотаріальної контори №
126/2013, що заведена після смерті
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2
20.03.2013р. подала заяву щодо прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5 (т.1 а.с.
44-53).

Належність будинку № 4 по вул.
Зарванській у м. Кам'янці-Подільському
до комунальної власності і його
перебування на балансі
Кам'янець-Подільського КП «Житловик»
підтверджується листом КП «Житловик»
від 28.10.2013р. відповідно до якого
рішенням виконкому Кам'янець -
Подільської міської ради № 379 від 24
березня 2011 року КП «Житловик» прийняв
на баланс увесь житловий фонд КП «Старе
місто» та копією вказаного рішення
виконкому Кам»янець - Подільської
міської ради. ( т.1 а.с. 26, 63).

Згідно картки розрахунків
квартплати, особовий рахунок № 4-05520,
наданої позивачем (т.1 а.с. 86), розмір
заборгованості відповідачів по оплаті
витрат з утримання будинку та
прибудинкової території складає 1021
грн. 42 коп. за період з квітня 2011 року по
червень 2013 року.

Як вбачається із рішень виконавчого
комітету Кам'янець-Подільської міської
ради від 23.12.2010 року № 1928 і від 29.11.2012
року № 1279 затверджено тарифи за
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій відповідно до
класів будинків у м.
Кам'янці-Подільському. (т. 1 а.с. 61-62)

Факт надання Кам'янець-Подільським
КП «Житловик» послуг з утримання
будинку по вул. Зарванській, 4 м.
Кам»янця - Подільського та
прибудинкової території
підтверджується: актом на періодичну
чистку, перевірку димових каналів
(печей) від 25.04.2013р. (т.1 а.с.232); листом
Кам»янець - Подільського МРЕМ №182 від
27.05.2014р. про те, що за спожиту
електроенергію освітлення сходових
клітин житлового будинку №4 по вул.
Зарванській з 01.01.2011р. по 30.06.2013р.
здійснюється оплата КП «Житловик» (т. 2
а. с. 45-48); листом КП «Житловик» від
08.05.2014р. №01-20-491 щодо нарахування плати
мешканцям житлового будинку №4 по вул.
Зарванській за спожиту електроенергію
освітлення сходових клітин (т.1 а.с.233);
листом КП «Житловик» від 08.05.2014р. №01-20-490
щодо кількості та оплати вивезення КП
«Спецкомунтранс» побутових відходів
за період з з 01.01.2011р. по 30.06.2013р. по вул.
Зарванській, 4 (т.1 а.с.238); паспортами
готовності до експлуатації в
осінньо-зимовий періоди 2011/2012 років та
2012/2013 років житлового будинку (т. 1 а.с.
240, 242, т.2 а.с. 35-36); актом виконаних робіт
на житловому будинку №4 по вул.
Зарванська (т.2 а.с 53-54).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали належних
та допустимих доказів щодо ненадання
Кам'янець-Подільським КП «Житловик»
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території.

Порядок оформлення претензій
споживачів до виконавців послуг
передбачений ст. 18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

Згідно ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Ухвалюючи рішення щодо стягнення із
відповідачів заборгованості за
комунальні послуги, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що ОСОБА_1, як власник ? частини квартири
АДРЕСА_2, а ОСОБА_2, яка прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_5
зобов'язані брати участь у загальних
витратах з утримання будинку та
прибудинкової території, а тому
стягнув в частках заборгованість з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП
«Житловик».

Також, суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
прийшов до вірного висновку, що не
підлягає до задоволення зустрічний
позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з підстав
виконання КП «Житловик» робіт по
утриманню житлового будинку та
прибудинкової території і це
підприємство мало право проводити
нарахування плати за надані
послуги.

Висновок суду узгоджується з
матеріалами справи і відповідає
вимогам закону.

Відповідно до ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Суб'єктами права спільної
часткової власності можуть бути
фізичні особи.

Положеннями ст. 360 ЦК України
закріплено, що співвласник відповідно
до своєї частки у праві спільної
часткової власності зобов'язаний брати
участь у витратах на управління,
утримання та збереження спільного
майна, у сплаті податків, зборів
(обов'язкових платежів), а також нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» утримання
будинків і прибудинкової території є
господарською діяльністю, спрямованою
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи щодо забезпечення
експлуатації та (або) ремонту жилих та
нежилих приміщень, будинків і споруд,
комплексів будинків і споруд, а також
утримання прилеглої до них
(прибудинкової) території відповідно
до вимог нормативів, норм, стандартів,
порядків і правил, передбачених
законодавством.

Статтею 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
передбачено, що залежно від
функціонального призначення
житлово-комунальні послуги
поділяються у тім числі й на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо).

Згідно пунктів 1, 5 ч. 3 ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 24 січня 2006 року №
45, власник (наймач) квартири
зобов'язаний укласти договір про
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно
до типового договору, своєчасно
вносити квартирну плату і плату за
комунальні послуги.

Відповідно до правової позиції,
висловленої у постанові Верховного
Суду України від 27 березня 2013 року у
справі № 6-6ц13, що є обов'язковою для
всіх судів України, законодавство не
передбачає звільнення від сплати за
надані послуги у випадку ненадання
окремих житлово-комунальних послуг;
згідно зі статтею 614 ЦК України особа
звільняється від відповідальності за
невиконання зобов'язання лише у тому
випадку, коли доведе відсутність своєї
вини у порушенні такого зобов'язання.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
в тій частині, що суд першої інстанції
вийшов за межі позовних вимог з підстав
не заявлення позивачем позовних вимог
до ОСОБА_2, колегія суддів вважає їх
безпідставними виходячи із слідуючого.

ОСОБА_3»янець - Подільського
міськрайоного суду від 04.02.2014 року за
згодою представника КП «Житловик»
залучено до участі у справі в якості
співвідповідача ОСОБА_2 (т.1 а.с. 109-112). В
судовому засіданні 04.02.2014 року
представник КП «Житловик» пояснювала,
що ОСОБА_2 як спадкоємець зобов»язана
нести витрати по утриманню будинку та
прибудинкової території і
представник КП «Житловик» в
клопотаннях від 15.04.2014 року, від 28.04.2014
року, від 08.05.2014 року та від 30.05.2014 року
зазначала, що позовні вимоги КП
«Житловик» підтримує, просить стягнути
в солідарному порядку з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 заборгованість за
житлово-комунальні послуги в сумі
1021,42грн. (т. 1 а.с. 166, 207, 229, т.2 а.с.57). Разом
з тим, подаючи зустрічний позов про
визнання дій КП «Житловик» щодо
нарахування позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заборгованості за житлово - комунальні
послуги за період з квітня 2011 року по
червень 2013 року протиправними, ОСОБА_2,
як позивач, зазначала, що КП «Житловик»
протиправно нарахував заборгованість
за послуги, що надані не були.

Доводи апеляційної скарги про те,
що ОСОБА_2 ще не вступила в права
спадкування, а тому не може бути
відповідачем по справі не
заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч.1та ч.5 ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України
визначено, що спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час її
відкриття не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
із часу відкриття спадщини.

Положеннями ч.1ст.1297 ЦК України
визначено, що спадкоємець, який прийняв
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, зобов»язаний звернутися до
нотаріуса за видачею йому свідоцтва
про право на спадщину на нерухоме
майно.

Як вбачається із матеріалів справи
( т.1 а.с. 44 - 53) ОСОБА_2 прийняла спадщину
після смерті ОСОБА_5 та відповідно до
ст. 1216 ЦК України вона успадкувала
права та обов»язки спадкодавця ОСОБА_5
і зволікання з виконанням зобов'язань,
передбачених ч. 1 ст. 1297, ч. 1 ст. 1299 ЦК
України, щодо оформлення права на
спадщину, у складі якої є нерухоме
майно, або їх невиконання не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Доводи апеляційної скарги про те,
що суд не мав процесуального права
ухвалювати рішення за відсутності
позивачів за зустрічним позовом не
заслуговують на увагу з наступних
підстав.

Встановлено, що позовна заява КП
«Житловик» надійшла до суду 23.08.2013 року.
Як вбачається з матеріалів справи за
клопотаннями ОСОБА_1, його представника
та відповідачки ОСОБА_2 по справі
оголошувалася перерва 7 раз (16 грудня 2013
року, 03 січня, 19 лютого, 24 лютого, 26
лютого, 17 березня та 31 березня 2014 року).
11.04.2014 року ухвалою суду прийнято
зустрічну позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2
та об»єднано в одне провадження з
первісним позовом і відкладено розгляд
справи. Також за клопотанням ОСОБА_1 по
справі оголошувалася перерва 28 квітня,
26 травня 2014 року, проте належних
доказів на підтвердження тих обставин,
на які він посилався, не надано, що
свідчить про зловживання своїми
процесуальними правами. Разом з тим,
судом було проведено 14 судових
засідань за участю ОСОБА_1 і його
представника та про судове засідання
10.06.2014 року сторони були повідомлені
належним чином. (т.2 а.с. 62, 67 - 68).

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги щодо невірної
оцінки пояснень сторін, показів свідка
ОСОБА_4, не встановлення прибудинкової
території, не врахування актів про
невиконання КП «Житловик» обов»язків
по обслуговуванню будинку і факту не
укладання ОСОБА_1 06.03.2013 року договору є
безпідставними, адже судом у
відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК
України було дано оцінку усім доказам,
що надавалися учасниками процесу і
дані доводи фактично зводяться до
переоцінки доказів та незгодою
апелянтів з висновками суду першої
інстанції по їх оцінці.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
в частині безпідставного відхилення
судом клопотання щодо допиту в якості
свідка старшого будинку та двірників,
колегія суддів вважає їх
необґрунтованими, адже при розгляді
клопотання судом не було порушено
вимоги ст.168 ЦПК України.

Також, колегія суддів не приймає до
уваги покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
адже показами свідків не можуть
підтверджуватися чи спростовуватися
обставини щодо надання чи не надання
житлово - комунальних послуг
відповідачам по первісному позову та
позивачам по зустрічному позову.
(ч.2ст.59 ЦПК України).

Інші доводи апеляційної скарги на
законність рішення суду не впливають і
його висновок не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313-315, 317, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 10 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
А.П.Корніюк

________________________________________________________________________
_

Головуючий у першій інстанції - Бондар
О.О. Справа: №22ц/792/1640/14

Доповідач - Корніюк А.П.
Категорія: 19, 24