У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 жовтня
2014 року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2011 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 10 червня
2006 року між ним та ОСОБА_2
укладений кредитний договір №
КRKRRХ08531461, згідно з умовами якого
останній отримав кредит у розмірі 1 887
грн 55 коп. зі сплатою 24% річних строком
до 09 червня 2007 року. У зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за кредитним
договором станом на 27 жовтня 2011 року
утворилася заборгованість у розмірі 36
723 грн 56 коп., яку банк просив
стягнути з відповідача.

Справа переглядалася неодноразово.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 29
листопада 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 21 жовтня
2014 року рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 29
листопада 2013 року скасовано, позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 10 червня 2006 року у розмірі 18 076 грн 20
коп., з якої: заборгованість за кредитом
- 1 158 грн 79 коп.; заборгованість за
відсотками за користування кредитом - 12
974 грн 43 коп.; заборгованість з комісії
за користування кредитом - 218 грн 05 коп.;
пеня - 1 500 грн, штраф (фіксована частина)
- 500 грн, штраф (процентна складова) - 1 724
грн 93 грн. В іншій частині позову
відмовлено. Вирішено питання про
відшкодування судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано
задовольнив позов частково відповідно
до вимог ст. ст. 1050, ч. 3 ст. 551 ЦК України у
межах строку позовної давності, що
узгоджується з правовими позиціями,
викладеними у постановах Верховного
Суду України від 06 листопада 2013 року у
справі № 6-116цс13 та від 03 вересня
2014 року у справі № 6-100цс14.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків суду вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік