Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" грудня 2014 р.
Справа № 608/2592/14-ц

Номер провадження2/608/826/2014

Чортківський районний суд
Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л.С.

прокурора Кінасевич Г.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Чорткові справу
цивільного судочинства за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на
виготовлення проїзного документа та на
виїзд за кордон неповнолітньої
дитини,---

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року позивачка
ОСОБА_1 звернулась в суд з
вищезазначеним позовом, в якому
вказала, що згідно рішення
Чортківського районного суду від 16
січня 2012 року вона розірвала шлюб з
відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня
дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає
разом з нею і перебуває на її утриманні.

Вона має намір повезти дочку за
кордон на лікування, так як та часто
хворіє, однак для цього згідно діючого
законодавства необхідна згода батька
дитини -- відповідача по справі, тобто
нотаріально посвідчений дозвіл, який
необхідно щоразу пред'являти на
кордоні. Такий дозвіл від відповідача
неможливо отримати, оскільки він
знаходиться за межами України, а тому
іншого шляху, як звернутися до суду з
даним позов в неї не має.

З врахуванням таких обставин в
позовній заяві позивачка просить
винести рішення, яким надати дозвіл на
виготовлення проїзного документа на
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
без супроводу батька терміном на один
рік, з листопада 2014 року по листопад 2015
року.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, від неї до суду надійшла
заява про розгляд справи у її
відсутності, позов вона підтримує і
просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання
повторно не з'явився, про час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши думку прокурора, приходить
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних мотивів.

Судом встановлено, що згідно
рішення Чортківського районного суду
від 16 січня 2012 року було розірвано шлюб
між ОСОБА_2 (відповідачем в даній
справі) та ОСОБА_1, який було між ними
зареєстровано 1 березня 2008 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Чортківського районного
управління юстиції Тернопільської
області. Цим же рішенням суду
визначено, що після розірвання шлюбу
дитина сторін, дочка ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, залишається проживати з
матір'ю.

Згідно свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 2008 року
батьками ОСОБА_3 зазначені ОСОБА_2
(відповідач в справі) та ОСОБА_1. З
позовом до суду звернулась ОСОБА_1, яка
згідно свідоцтва про народження дитини
не є її матір'ю. Документи, які би
підтверджували, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є
одна і та ж особа позивачкою суду не
надано.

Згідно висновку
лікарсько-консультаційної комісії №
16/140 від 16 лютого 2012 року ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є часто хворіючою дитиною
та має дефіцитну анемію І ступеня.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст.
313 Цивільного кодексу України фізична
особа, яка не досягла шістнадцяти
років, має право на виїзд за межі
України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон громадян
України визначено Законом України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», Правилами
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 січня 1995 року № 57, Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 31 березня 1995
року № 231 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 24
березня 2004 року № 380).

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 4 Правил
перетинання державного кордону
громадянами України виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням у ній
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків
відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди
другого з батьків, зокрема, у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Отже, чинним законодавством
передбачено можливість ухвалення
судом рішення про надання дозволу на
виїзд дитини з України без згоди батька
і така поїздка може мати разовий
характер з певним часовим проміжком
перебування у відповідній державі.

Однак, позивачкою не надано
доказів на підтвердження необхідності
виїзду дитини за кордон терміном на
один рік, а також не вказано державу
перебування. При цьому
суд також зазначає, що відповідно до
вимог до ч. 1 ст. 157 Сімейного кодексу
України питання виховання дитини
вирішується батьками спільно.

Згідно ч. 2 ст. 141 вищевказаного
Кодексу розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про охорону дитинства» батько
і мати мають рівні права та обов'язки
щодо своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Таким чином, сімейне
законодавство виходить із принципу
повної рівноправності обох батьків
батька і матері у всіх правах і
обов'язках відносно своїх дітей.
Надання за рішенням суду дозволу на
виїзд дитини за кордон терміном на один
рік без згоди батька, суперечить
вищевказаним нормам матеріального
права і є грубим порушенням права
одного з батьків на спілкування з
дитиною та на участь у її вихованні.

За таких обставин справи суд не
знаходить підстав для задоволення
позову.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 11 Закону України «Про
охорону дитинства», ст. 141, 157 Сімейного
кодексу України, ст. 313 Цивільного
кодексу України, ст. 4 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст.ст. 10, 57, 60,
213-215, Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити за безпідставністю в
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на виготовлення проїзного
документа та на виїзд за кордон
неповнолітньої дитини.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку шляхом подання
апеляційної скарги апеляційному суду
Тернопільської області через
Чортківський районний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В. І. Парфенюк