Справа № 369/8012/14-ц
провадження 2о/369/150/14
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді: Пінкевич Н.С.

при секретарі: Сохань Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
родинних відносин, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року заявник звернувся до
суду із зазначеною заявою. Свої вимоги
мотивував тим, що у січні 2014 року
померла його бабуся ОСОБА_4 Після її
смерті відкрилась спадщина.
Спадкоємцями майна померлого є онуки:
він та його брати - ОСОБА_2, ОСОБА_3. Після
звернення до нотаріальної контори йому
стало відомо, що в актовому записі про
народження вказано його мати як ОСОБА_5,
а в інших документах ОСОБА_6. Тому
вимушений звернутись до суду для
встановлення факту родинних відносин
між ним та його бабусею.

Просив суд встановити факт родинних
відносин між ним та ОСОБА_4, а саме те, що
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є
матір'ю ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання заявник та його
представник не з'явились. Подали суду
заяву про розгляд справи в їх
відсутність, вимоги заяви підтримала
на підставах та обставинах, зазначених
в позовній заяві. Просили заяву
задоволити.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилися. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.
Надіслали суду листи, в яких просили
слухати справу у їх відсутність,
вимоги, зазначені в заяві підтримали.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1, виданого 03 лютого 2014 року
виконавчим комітетом Білогородської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області.

Відповідно до витягу №2 від 04
квітня 2014 року з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян щодо
актового запису про народження - ОСОБА_8
є матір'ю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З свідоцтва про одруження НОМЕР_2,
виданого Білогоросдькою сільською
радою Києво-Святошинського району
Київської області, вбачається, що 25
січня 1969 року був зареєстрований шлюб
між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 (після одруження
ОСОБА_6).

З свідоцтва про народження НОМЕР_3,
виданого Білогородською сільською
радою Києво-Святошинського району
Київської області, батьками ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_10 та ОСОБА_7.

З свідоцтва про народження НОМЕР_4,
виданого Білогородською сільською
радою Києво-Святошинського району
Київської області, батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_10 та ОСОБА_7.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_7, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_5, виданого Білогородської
сільською радою Києво-Святошинського
району Київської області.

За ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який
постійно проживав зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку встановленого ст.1270 ЦК
України він не заявив відмову від неї.

Ст. 1269 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
отримують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього кодексу.

У відповідності до встановленої
законом черговості у першу чергу
спадкують діти спадкодавця, той з
подружжя, хто пережив його, та батьки.

12 березня 2014 року до приватного
нотаріуса Києво-Святошинського району
Київської області ОСОБА_11 із заявами
про прийняття спадщини після смерті
бабусі ОСОБА_4 звернулись ОСОБА_1,
ОСОБА_2, 19 травня 2014 року - ОСОБА_3.

У видачі свідоцтва про право на
спадщину заявнику було відмовлено
через невідповідність запису в його
свідоцтві про народження його матері
та свідоцтвах про смерть, а саме ім'я
його матері.

П. 24 постанови Пленуму Верхового Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» №7 від 30 травня 2008
року передбачено, що при розгляді цих
справ слід перевіряти наявність або
відсутність спадкової справи
стосовно спадкодавця у державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

Відповідно до роз'яснень, що містяться
у листі Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування» у
разі якщо відсутність умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину не
підтверджена належними доказами, а
саме відмовою нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину, це
може бути підставою для відмови у
позові, а не відмови у відкритті
провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК),
закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1
ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви
без розгляду (ст. 207 ЦПК).

Відповідно до п.5 ст. 234 ЦПК України суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення. За
ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи
про встановлення факту родинних
відносин між фізичними особами.

З матеріалів справи, які підтверджені
письмовими доказами, оцінюючи всі
докази в сукупності, суд вважає,
заявником надано суду достатньо
доказів для підтвердження факту
родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є матір'ю
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених вимог, дослідивши всебічно,
повно, безпосередньо та об'єктивно
наявні у справі докази, оцінив їх
належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичної особи, суд дійшов
висновку про необхідність задоволення
поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 256, 259, 208, 213-215 ЦПК
України, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту
родинних відносин - задоволити.

Встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_4 та ОСОБА_7, а саме те, що ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 є матір'ю
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.С.Пінкевич