29 жовтня 2014 року Рівненський міський
суд Рівненської області
в особі головуючої судді - Панас О.В.
при секретарі - Райковській
з участю: позивачки - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського
міського суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
Свої вимоги обгрунтовує тим, що 05
серпня 2005 року було зареєстровано
шлюб з ОСОБА_2 у відділі РАЦС
Рівненського міського управління
юстиції, про що зроблено відповідний
актовий запис № 1046.
Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
На протязі останніх 6 років сімейне
життя між ними поступово
погіршувалося, що в кінцевому
результаті призвело до фактичного
припинення між ними шлюбних відносин.
Кожен з них має діаметрально
протилежні погляди на шлюб, сім''ю.
Відповідач не розуміє та не хоче
розуміти сутності проблем, які
виникають у їхніх дітей та в неї, він не
здатен підтримувати нормальну
моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися
про побудову сімейних відносин між
ними та іншими членами сім'ї на
почуттях взаємної любові, поваги,
дружби, взаємодопомоги. З 2010 року
ведення між ними спільного
господарства та сумісне проживання
припинено. Вважає, що подальшого сенсу
підтримувати сімейні відносини немає.
Між ними досягнуто угоди про
проживання дітей, вирішено, що діти
будуть проживати разом з нею.
Відповідач ухиляється від утримання
дітей, матеріальної допомоги
добровільно не надає, більше того,
жодного разу не бачився з дітьми з 2010
року. Їй відомо, що відповідач має не
поганий заробіток внаслідок ремонту та
фарбування автівок, та заробляє
більше 4000 грн. щомісячно.Офіційно
відповідач не працює. Оскільки діти
потребують нормального харчування,
потребують додаткових витрат на
лікування та вітаміни, обидві дочки
навчаються у школі, відвідують гуртки,
вважає суму у розмірі по 600 грн. на
утримання дітей аргументованою та
Просила шлюб між нею та ОСОБА_2
розірвати, стягнути з ОСОБА_2 на її
користь, аліменти на утримання дітей:
ОСОБА_4, 2005 р.н. та ОСОБА_3, 1999 р.н., в
розмірі по 600 (шістсот) гривень, але не
менше 30 % доходів громадян, щомісячно,
до досягнення дітьми повноліття.
В судовому засіданні позивачка позов
підтримала в межах доводів позовної
заяви. Додатково пояснила, що з 2010
року проживають окремо, спільного
господарства не ведуть, відповідач в
2010 р. поїхав заробляти гроші, спочатку
телефонував, обіцяв надіслати гроші,
проте потім змінив номер та не дзвонив.
З того часу відповідач жодного разу не
провідав ні її ні дітей. Вважає, що сім'я
розпалася , примирення неможливе.
Самостійно вона не спроможна
утримувати дітей, має дохід 2000 грн.
Просила позов задовольнити.
Відповідач, будучи попередженим про
день, час та місце слухання справи
належним чином судовою повісткою,
направленою рекомендованою
кореспонденцією, та оголошенням в
газеті „Вільне слово" за 02.10.2014р. №
повторно. Причину неявки суду не
повідомив. Заперечень до позову не
надав. З заявою про розгляд справи в
його відсутність суду не подав. За
таких обставин, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
відповідача на підставі наявних у
справі матеріалів з постановленням
заочного рішення відповідно до ст.ст.
224-228 ЦПК України, про що не заперечує
Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові матеріали справи
та оцінивши докази в їх сукупності, суд
прийшов до наступних висновків .
Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі, зареєстрованому
05.08.2005 року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Рівненського
міського управління юстиції, про що
зроблено відповідний актовий запис №
Від шлюбу сторони мають двох
неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4,
Судом встановлено, що подружні
стосунки припинені, та не
відновлювалися з 2010 року. Виходячи з
достовірно встановлених обставин, суд
прийшов до висновку, що сімейні
відносини погіршилися, а в подальшому і
припинилися з вини відповідача. Між
сторонами відсутні почуття любові,
поваги, взаєморозуміння. Сторони
проживають окремо. Примирення не
можливе оскільки взаємної волі сторін
на спільне проживання немає.
За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу підлягають до
задоволення, так як подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам подружжя та
неповнолітніх дітей. Шлюб розірвати.
Судом встановлено, що від шлюбу сторони
мають неповнолітніх дітей: доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4,
Відповідно до вимог ст.180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що відповідач
офіційно не працює, має мінливий,
нерегулярний дохід, суд прийшов до
висновку, що підлягають до стягнення
аліменти в твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 7 Закону України "Про
державний бюджет України на 2014 рік" ( №
719-VII від 16.01.2014 р.) прожитковий мінімум
для дітей дітей віком від 6 до 18 років
визначений у розмірі 1 286, 00 грн.
Оцінивши в сукупності достовірно
встановлені судом докази, суд прийшов
до висновку, що відповідач добровільно
не надає коштів на утримання дітей, а
тому підлягають до стягнення аліменти
за рішенням суду, оскільки судом
встановлено, що відповідач ніде
офіційно не працює, має мінливий,
нерегулярний дохід, тому підлягають
до стягнення аліменти в твердій
грошовій сумі, та виходячи з рівності
прав та обов'язків батьків відносно
неповнолітніх дітей, суд прийшов до
висновку, що підлягають до стягнення
аліменти в розмірі по 600 (шістсот) грн.
на кожну дитину, щомісячно, починаючи з
23.07.2014 р. і до досягнення дітьми
повноліття, що відповідає засадам
розумності, виваженості та
справедливості, і не суперечить
вимогам ст.182 СК України.
Судові витрати підлягають до стягнення
з відповідача в прибуток держави.
На підставі викладеного ст.ст. 110, 112,
115,160, 180, 182, 184, СК України, Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 3 від
15.05.2006 року „Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів",
керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 223, 224-228, 294,
367 Цивільного процесуального кодексу
України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, стягнення аліментів,
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 05.08.2005 року відділом
РАЦС Рівненського міського управління
юстиції, актовий запис № 1046, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця м.Рівне на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дітей: доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі по 600 (шістсот )
грн., щомісячно , починаючи з 23.07.2014 р. до
Рішення суду в частині стягнення
аліментів на дітей у межах суми
платежу за один місяць - допустити до
негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця м.Рівне судовий збір в сумі
243 (двісті сорок три ) грн. 60 коп. в
прибуток державного бюджету України.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
О.В.Панас