Справа № 336/9503/14-Ц
Провадження № 4-с/336/76/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м.
Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді
Кляшторного В.С.

при секретарі
Ведмедьовій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1, стягувач – ПАТ «Державний
ощадний банк України», на дії
(бездіяльність) державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_2
щодо відмову в задоволенні заяви про
зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з
вищезазначеною скаргою, в
обґрунтування якої зазначив, що у
Шевченківському відділі державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
перебувало на виконанні виконавче
провадження № 16129939 по виконанню
виконавчого листа № 2-2941, виданого
12.11.2009 року Шевченківським районним
судом м. Запоріжжя про стягнення з
нього боргу на користь ВАТ «Державний
ощадний банк України» у сумі 12532, 82 грн.

У ході даного виконавчого провадження
державним виконавцем накладено арешт
на все належне йому майно, згідно
постанови від 27.11.2009 року.

На даний час рішення суду виконане,
стягувач не має до нього ніяких
претензій.

Однак, згідно витягу з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
від 03.10.2014 року на даний час арешт з
належного йому майна Шевченківським
ВДВС ЗМУЮ не знято, що безпідставно
порушує його законні права та інтереси
на розпорядження його майном.

07 жовтня 2014 року скаржник звернувся до
Шевченківського відділу виконавчої
служби з заявою, в якій просив зняти
арешт з всього належного йому майна,
накладений згідно постанови від 27.11.2009
року, але на зазначену заяву 09.10.2014 р.
ним отримано відповідь від
Шевченківського ВДВС згідно якої йому
повідомлено, що зняти арешт з належного
йому майна на даний час є неможливим
оскільки виконавче провадження було
передано до архіву та знищено, йому
було рекомендовано звернутися до суду.

На підставі вищевикладеного скаржник
вважає дії державного виконавця
незаконними, а наявність арешту,
накладеного на все його майно
безпідставним та таким, що порушує його
законні права та інтереси на
розпорядження його майном. Тому він
просить суд визнати дії (бездіяльність)
державного виконавця щодо відмови в
задоволенні його заяви про зняття
арешту з майна незаконним, а також
зняти арешт з всього належного йому
майна, накладеного за постановою
державного виконавця.

У судовому засідання скаржник
підтримав скаргу, наполягав на її
задоволенні з підстав викладених в ній.

Держаний виконавець Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_3 в судовому засіданні
визнав скаргу частково та пояснив, що
виконавче провадження було знищене за
закінченням строку зберігання, а тому
він не мав можливості задовольнити
заяву про зняття арешту. Не заперечує
проти того, арешт треба зняти у
судовому порядку.

Стягувач в судове засідання не
з’явився, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини своєї
неявки суд не повідомив, заперечень не
надав.

Суд, заслухавши пояснення скаржника,
державного виконавця, перевіривши
матеріали справи, оцінивши надані
докази, вважає, що скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією чи
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення,ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх прав чи свободи.

Як  вбачається з матеріалів справи,
рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 16.10.2009 року було
задоволено позов філії
Шевченківського відділення № НОМЕР_1
«Ощадбанку» та стягнуто солідарно з
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь банку
заборгованість за кредитним договором
у сумі 12257, 86 коп., судовий збір у розмірі
154, 96 грн. та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення в сумі 120 грн.

На підставі даного рішення суду
Шевченківським районним судом м.
Запоріжжя був виданий 12.11.2009 року
виконавчий лист № 2-2941/2009 та постановою
державного виконавця Шевченківського
ВДВС ЗМУЮ від 27.11.2009 р. відкрито
виконавче провадження на підставі
даного листа та накладено арешт на все
майно, що належить ОСОБА_1.

З довідки виданої Запорізькою філією
ПАТ «Державний ощадний банк України»
вбачається, що заборгованість перед
банком ОСОБА_4 станом на 03.10.2014 року
немає, а претензій до ОСОБА_1 та ОСОБА_5,
які виступали поручителями на
кредитним договором, банк також немає
(а.с.3)

Крім того встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що скаржник
звертався до Шевченківського ВДВС ЗМУЮ
з заявою про зняття арешту з всього
його майна, яке було накладено
державним виконавцем в процесі
виконавчого провадження (а.с.7), але
Шевченківським ВДВС ЗМУЮ йому в
задоволенні його заяви було
відмовлено, посилаючись на те, що
виконавче провадження передано до
архіву та знищено, та рекомендовано
звернутися до суду (а.с.8).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Пров виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі, фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом;

Ч.ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Пров
виконавче провадження» встановлено, що
у разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника (ч. 2 ст.
50).

Згідно ч. 1 ст. 57Закону України «Пров
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

В частини визнання дій державного
виконавця вимоги заявника, на думку
суду, задоволенню не підлягають,
оскільки на момент звернення із заявою
про зняття арешту виконавче
провадження було знищене, і державний
виконавець не мав можливості
задовольнити її вимоги.

Оскільки виконавче провадження
знищене, суд може своєю ухвалою зняти
арешт з майна.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 208-210, 383, 387 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, стягувач – ПАТ
«Державний ощадний банк України», на
дії (бездіяльність) державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_2 щодо відмову в
задоволенні заяви про зняття арешту з
майна – задовольнити частково.

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність)
державного виконавця Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_2 щодо відмови в
задоволенні заяви про зняття арешту з
майна незаконними - залишити без
задоволення.

Зняти арешт з всього належного ОСОБА_1
майна, накладений згідно постанови
державного виконавця Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції від 27.11.2014 року у ході
виконавчого провадження № 16129939 по
виконанню виконавчого листа № 2-2941,
виданого 12.11.2009 Шевченківським
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ВАТ
«Державний ощадний банк України» у
сумі 12532, 82 грн.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга подається до Апеляційного суду
Запорізької області через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя протягом п’яти днів з дня
проголошення ухвали, а для осіб які
брали участь у справі, але не були
присутні при проголошенні ухвали,
протягом п’яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя
Кляшторний В.С.