АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №753/2542/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/10306/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Гайдук
С.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Побірченко Т.І. 28
жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Побірченко Т.І.

суддів
Невідомої Т.О., Пікуль А.А.
при секретарі
Троц В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 червня 2014 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа:
Шевченківський РВ ГУ ДМС України в м.
Києві про позбавлення права
користування жилим приміщенням,
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням, виселення без надання
іншого житла,-

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Універсал Банк» звернулося
з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя
особа: Шевченківський РВ ГУ ДМС України
в м. Києві про позбавлення права
користування жилим приміщенням,
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням, виселення без надання
іншого житла. Посилається на те, що
18.04.2008 року укладено договір іпотеки, за
умовами якого ОСОБА_3 та ОСОБА_5
передали в іпотеку Банку свою квартиру
АДРЕСА_1 в повне забезпечення виконання
зобов'язань за Генеральним договором
про надання кредитних послуг від 18.04.2008
року. Заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 10.02.2011 року стягнуто з
відповідачів суму боргу в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором в розмірі 2 465 005,28 грн.. В ході
проведення виконавчих дій ВДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві на
користь банку звернуто стягнення на
предмет іпотеки і реалізовано її з
прилюдних торгів. 12.07.2012 року банку
видано свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів, посвідчене
нотаріусом. У серпні 2012 року
відповідачам направлена вимога про
добровільне виселення з квартири, яка є
власністю банку, проте відповідачі не
виселяються, чим порушують права банку.

Рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 19 червня 2014
року позов задоволено частково;
позбавлено ОСОБА_3 та ОСОБА_5 права
користування квартирою АДРЕСА_1
виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та будь-яких
інших незареєстрованих осіб, які разом
з ними проживають з квартири АДРЕСА_1
без надання іншого жилого приміщення; в
іншій частині позову відмовлено;
стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Універсал Банк» по 57,35 грн.
судового збору з кожного.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. Зазначає, що
ОСОБА_3 не була належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи в суді першої інстанції та
відповідно позбавлена можливості
подати заперечення, надати пояснення.
Крім того, правовідносини між ПАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_3 повністю
підпадають під дію Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті»,
відповідно до п.1 якого: не може бути
примусово стягнуте нерухоме житлове
майно, яке вважається предметом
застави згідно із ст.4 Закону України
«Про заставу» та /або предметом іпотеки
згідно із ст.5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника ПАТ «Універсал Банк» -
ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
18.04.2008 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Універсал
Банк» укладено Генеральний договір про
надання кредитних послуг № BL3249 (а.с.30-37).

В забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором, 18.04.2008 року між ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ПАТ «Універсал Банк»
укладено договір іпотеки, за умовами
якого відповідачі передали в іпотеку
Банку квартиру АДРЕСА_1 (а.с.9-12).

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 10.02.2011 року
стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь
ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за
Генеральним договором про надання
кредитних послуг № BL3249 від 18.04.2008 року в
розмірі 2 465 005,23 грн. Рішення набрало
чинності 21.02.2011 року та було звернуто до
примусового виконання у ВДВС
Шевченківського РУЮ в м.Києві (а.с.7-8).

На стадії виконання вказаного рішення
Державною виконавчою службою
Шевченківського РУЮ в м. Києві звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме
квартиру АДРЕСА_1, шляхом реалізації її
з прилюдних торгів. Відповідно до
протоколу про проведення прилюдних
торгів №1012221/7 від 28 квітня 2012 року
спірну квартиру придбав ПАТ «Універсал
Банк» (а.с.17).

Відповідно до ст.62 Закону України «Про
виконавче провадження» та на підставі
Акту про продаж предмета іпотеки, 12
липня 2012 року ПАТ «Універсал Банк»
видано свідоцтво про придбання
квартири АДРЕСА_1 з прилюдних торгів,
посвідчене приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстроване в
реєстрі за № 1000 (а.с.18).

Згідно довідки форми № 3 від 19 вересня
2012 року за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_5 (а.с.20).

Як вбачається з матеріалів справи,
03.08.2012 року ПАТ «Універсал Банк»
направило ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вимогу про
добровільне виселення із спірної
квартири у зв'язку із зверненням
стягнення на предмет іпотеки, які
відповідно були отримані
відповідачами 06.08.2012 р. та 31.08.2012 р.
(а.с.13-16). Проте, протягом одного місяця з
моменту отримання вимоги, відповідачі
добровільно не виселилися із вказаної
квартири.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

За умовами ст.109 ЖК України, виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.
Звернення стягнення на передане в
іпотеку жиле приміщення є підставою
для виселення всіх громадян, що
мешкають у ньому, за винятками,
встановленими законом. Після прийняття
кредитором рішення про звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення всі громадяни, що мешкають у
ньому, зобов'язані на письмову вимогу
кредитора або нового власника цього
жилого приміщення добровільно
звільнити його протягом одного місяця
з дня отримання цієї вимоги. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Посилання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4
на те, що при розгляді справи судом не
враховано положення Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», безпідставне, оскільки в
даній справі не вирішувалося питання
щодо примусового звернення стягнення
на предмет іпотеки. Натомість
предметом позову є виселення власником
квартири попередніх власників без
надання іншого житла внаслідок
припинення підстав користування ними
жилим приміщенням.

Оскільки, згідно п.8 ч.1 ст.346 ЦК України
право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на
квартиру АДРЕСА_1 припинилося, а ПАТ
«Універсал Банк» відповідно до п.7.1
Порядку реалізації арештованого майна,
затвердженого Наказом МЮУ від 15.07.99 №
42/5, в свою чергу, набуло право власності
на спірну квартиру, відповідачі
отримали вимогу про добровільне
виселення, але до цього часу не
виселилися із вказаної квартири, суд
прийшов до вірного висновку про
позбавлення їх права користування
квартирою та виселення.

Позовні вимоги належним чином
розглянуті судом першої інстанції,
всім дослідженим доказам дана належна
правова оцінка. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують
та не впливають на законність
ухваленого рішення. Підстав для
скасування рішення суду з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК
України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 19 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

В касаційному порядку може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий-

Судді-