АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/9735/14
Головуючий у 1 інстанції Галась І.А.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Києві справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль»
на рішення Деснянського районного
суду м.Києва від 16 червня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2011 року позивач
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ-
«Райффайзен Банк Аваль») звернувся з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, як
основного боржника за кредитною
угодою, та ОСОБА_3, як фінансового
поручителя, і, з урахуванням доповнень
до позову, просив винести рішення, яким
солідарно стягнути з відповідачів на
свою користь заборгованість за
кредитною угодою у сумі 607.903грн. 69 коп.,
яка утворилась станом на 3.04.2014
року/а.с.2-5,117-118/.

Послався на те, що на підставі
кредитного договору за №014/9408/73/39623 від
10.07.2006 року ПАТ»Райффайзен Банк Аваль»
надав позичальнику ОСОБА_2 кредит у
сумі 25.000 дол.США під 12,5% річних на
термін до 10.07.2013 року.

На забезпечення кредитних зобов»язань
позичальника ОСОБА_2, кредитор
ПАТ»Райффайзен Банк Аваль» уклав з
ОСОБА_3 договір поруки, за яким остання
зобов»язувалась солідарно відповідати
перед банком за виконання кредитних
зобов»язань позичальником.

Оскільки ОСОБА_2 не виконувала
належним чином свої зобов»язання з
погашення кредиту та відсотків, банк
звернувся до суду з позовом про
дострокове стягнення кредитного боргу
солідарно з обох відповідачів у сумі
607.903грн. 69 коп. який складається з:
залишкової частини кредиту у сумі
96.007,65грн.; прострочених відсотків у
сумі 39.454грн. 98 коп.; пені за прострочку
сплати тіла кредиту та відсотків, у
сумі 472.441грн. 06 коп.

Рішенням Деснянського
районного суду м.Києва від 16 червня 2014
року позов задоволено частково
/а.с.134-137/.

Судовим рішенням стягнуто з
позичальниці ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором у сумі 607.903 грн.69
коп., а в решті позову, зокрема, в
частині солідарного стягнення боргу з
поручителя ОСОБА_3, відмовлено
/а.с.134-137/.

Відмовляючи у позові до поручителя
ОСОБА_3, суд виходив з того що,
відповідно до ст.258 ЦК України,
позивачем пропущено шестимісячний
строк позовної давності звернення до
поручителя за захистом своїх
порушених прав

В поданій апеляційній скарзі
ПАТ»Райффайзен Банк Аваль» просить
скасувати рішення Деснянського
районного суду м.Києва від 16 червня 2014
року і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов в частині
солідарної відповідальності, як
основного боржника ОСОБА_2, так і її
фінансового поручителя ОСОБА_3
/а.с.140-143/.

Скаржник послався на те, що,
відповідно до п.4.1. договору поруки
останній втрачає свою чинність з
моменту закінчення забезпеченого ним
зобов»язання і визначається моментом
повного погашення заборгованості
основного боржника.

Також, скаржник вважав, що
пред»явлення вимоги банком до
поручителя про дострокове стягнення
кредитного боргу не може свідчити про
зміну строку виконання зобов»язання,
оскільки умовами договору не
передбачено, що строк виконання в
такому випадку змінюється.

Заслухавши доповідь по справі,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить відхилити,
а рішення залишити без змін з таких
підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов»язковим для виконання сторонами,
а в силу ст.526 ЦК України зобов»язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Встановлено, що, відповідно до
угоди від 10.07.2006 року за №014/9408/73/39623
ПАТ»Райффайзен Банк Аваль» надав
позичальнику ОСОБА_2 кредит у сумі 25.200
дол.США під 12,5% річних на термін до
10.07.2013 року /а.с.6-11/.

Відповідно до умов цього
договору, сторонами підписаний графік
погашення позичальником кредитного
боргу та відсотків рівними частинами
щомісячно до повного погашення кредиту
та відсотків.

Згідно п.9.1 кредитного договору в
разі прострочення строків сплати тіла
кредиту та відсотків, позичальник
зобов»язаний сплачувати на рахунок
банку пеню в розмірі 0,5% за кожень день
від простроченої суми.

Отримання позичальницею ОСОБА_2
кредиту у вище зазначеній сумі
підтверджується банківським ордером
від 10.07.2006 року /а.с.54/.

Із вище зазначеного слідує, що між
ПАТ»Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2
виникли договірні відносини кредиту, в
силу яких, відповідно до ст.1054 ЦК
України, банк зобовязався надати
грошові кошти (кредит) позичальникові,
у розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов»язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що на
забезпечення кредитних зобов»язань
ОСОБА_2 перед банком, 10.07.2006 року між
ПАТ»Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3,
відповідно до ст.553,554 ЦК України
укладено договір поруки, згідно якого
ОСОБА_3, як поручитель, зобов»язалась
солідарно відповідати перед банком за
виконання кредитних зобов»зань
позичальником ОСОБА_2 /а.с.12-13/.

Таким чином, між ПАТ»Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_3 виникли договірні
відносини поруки, в силу яких,
відповідно до ст.553 ЦК України,
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов"язку.

Відповідно до ст.627 ЦК України
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв,
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Оскільки боржник ОСОБА_2 не виконувала
договірні зобов»язання щодо погашення
кредиту, станом на 3.04.2014 року за нею
утворилась заборгованість, що
становить: борг по залишковій частині
кредита у сумі 96.007грн.65коп.; за
простроченими відсотками у сумі
39.454грн.98коп.; борг по пені за
прострочку сплати тіла кредиту та
відсотків, у сумі 472.441грн.06 коп.

Розрахунок наданий суду позивачем
виконаний правильно і відповідачами не
оскаржується /а.с.120-123/.

Відмовляючи у задоволенні позову до
поручителя ОСОБА_3, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано керувався ч.4 ст.559, ч.2
ст.1050 ЦК України та виходив з того, що
позивачем пропущений шестимісячний
строк позовної давності пред»явлення
вимог до поручителя.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого у договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців, від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання, не пред»явить вимог до
поручителя.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлено обов»язок
позичальник повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як слідує із аналізу договору поруки
від 10.07.2006 року, укладеного між
поручителем ОСОБА_3 та ПАТ»Райффайзен
Банк Аваль» строк дії договору поруки
сторонами не визначений в розумінні
ст.252 ЦК України, а тому, як вважає суд,
банк мав право стягнути солідарно з
поручителя борг протягом шести
місяців, від дня настання строку
виконання основного зобов»язання.

Відповідно до роз»ясень, викладених у
п.24 постанови №5 Пленуму вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» строк
пред»явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов»язання згідно з такими умовами,
тобто, з моменту настання строку
виконання зобов»язання у повному
обсязі або у зв»язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково. Пред»явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред»явлення до нього позову. При
цьому, в разі пред»явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися
до суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання.

Таким чином, надіславши 5.02.2010 року
претензію-повідомлення (вимогу) до
основного позичальника та його
поручителя про дострокове повернення
кредиту /а.с.18/, позивач тим самим,
використовуючи своє право передбачене
п.6.5. кредитної угоди достроково
стягувати заборгованість по кредиту,
змінив строки виконання кредитних
зобов»язань, обмеживши їх терміном
7.03.2010 року.

Враховуючи, що заборгованість по
кредиту відповідачами не була погашена
до 7.03.2010 року, позивач звернувся до суду
з позовом лише 25.03.2011 року, тим самим
пропустивши шестимісячний строк
звернення до суду з позовом до
поручителя.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
судом першої інстанції ухвалене на
повно з»ясованих обставинах з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а доводи,
викладені в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль»
відхилити, а рішення Деснянського
районного суду м.Києва від 16 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді