Провадження № 2-5643/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до П"ятнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори про скасування постанови про
відмову у вчиненні нотаріальної дії та
зобов"язання вчинити нотаріальну дію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача
П"ятнадцятої Київської державної
нотаріальної контори про скасування
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії та зобов"язання
вчинити нотаріальну дію, мотивуючи
свої вимоги тим, що вона перебувала у
шлюбі з ОСОБА_3 з 22.04.1962 року. 02.11.2010 року
ОСОБА_3 склав заповіт на її ім"я.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Позивачка в
установленому законом порядку
звернулася до П"ятнадцятої Київської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини у
вигляді квартири АДРЕСА_1. Але
постановою від 11.07.2014 року державний
нотаріус П"ятнадцятої Київської
державної нотаріальної контори
відмовила у видачі свідоцтва про право
на спадщину, зважаючи на те, що
відсутній правовстановлюючий документ
на вказану квартиру. Позивачка вважає
дії нотаріуса незаконними, а тому
вимушена звернутися до суду з даним
позовом, в якому просить суд визнати
незаконною та скасувати постанову
державного нотаріуса Малюги О.А. від
11.07.2014 року про відмову у видачі ОСОБА_1
свідоцтва про право на спадщину після
померлого ОСОБА_3, а також зобов"язати
П"ятнадцяту Київську державну
нотаріальну контору видати ОСОБА_1
свідоцтво про право на спадщину на
квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні
представники позивачки повністю
підтримали позовні вимоги, просили їх
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду письмові
заперечення, в яких також просив
розглядати справу у його відсутність.
Суд вважає можливим розглядати справу
у відсутності представника, за наявних
у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення
представників позивачки, вивчивши
письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_3.

02.11.2010 року ОСОБА_3 був складений
заповіт на ім"я ОСОБА_1 на квартиру
АДРЕСА_1, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5 (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

На день відкриття спадщини
позивачка ОСОБА_1 перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 та
постійно проживала з померлим у
вищевказаній квартирі.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України
позивачка вважається такою, що
прийняла спадщину після померлого
ОСОБА_3

Згідно із ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов"язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Позивачка відповідно до вимог
діючого законодавства звернулася до
П"ятнадцятої Київської державної
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини.

Але постановою державного
нотаріуса Малюги О.А. від 11.07.2014 року
позивачці було відмовлено у видачі
свідоцтва про спадщину за заповітом з
тих підстав, що нею не було надано
правовстановлюючого документу на
квартиру, зокрема довідки ЖБК "Маяк-6"
від 16.01.1994 року (а.с.18).

Як вбачається з письмових
матеріалів справи, спадковим майном є
квартира АДРЕСА_1, що знаходиться у
будинку, що належить ОСББ "Маяк-6"
(раніше ЖБК "Маяк-6"), що підтверджується
відповідною довідкою (а.с.14).

У 1994 році право власності ОСОБА_3
на вказану квартиру було зареєстровано
у Київському міському БТІ, що
підтверджується реєстраційним
посвідченням (а.с.7-10).

Як вбачається з даного
реєстраційного посвідчення та довідки
Київського міського БТІ від 03.10.2013 року
(а.с.15) підставою для реєстрації права
власності ОСОБА_3 на вказану квартиру
була Довідка ЖБК "Маяк-6" від 16.01.1994 року.

Відповідно до п. 1 ст. 69 Закону
України "Про нотаріат" нотаріус при
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом перевіряє факт смерті
спадкодавця, наявність заповіту, час і
місце відкриття, склад спадкового
майна.

Згідно із п. 4.15 глави 10 розділу ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України видача свідоцтва
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві.

Статтею 182 ЦК України передбачено,
що право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягає державній реєстрації.

Як вбачається з письмових
матеріалів справи, позивачка не надала
нотаріусу Довідку ЖБК "Маяк-6" від 16.01.1994
року, що стала підставою для реєстрації
права власності на вказану вище
квартиру, надавши дублікат такої
довідки (а.с.14), що стало підставою для
відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 49 Закону України "Про
нотаріат" передбачено, що в разі
неподання документів, необхідних для
вчинення нотаріальної дії, нотаріус
відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Судом не приймається до уваги
посилання позивачки про те, що
реєстраційне посвідчення є єдиним
правовстановлюючим документом на
спірну квартиру, оскільки відповідно
до Правил державної реєстрації
об"єктів нерухомого майна, що
знаходяться у власності юридичних та
фізичних осіб, затверджених наказом
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству від
13.12.1995 року № 56, державну реєстрацію
об"єктів нерухомого майна здійснюють
державні підприємства - бюро технічної
інвентаризації місцевих органів
державної виконавчої влади на підставі
відповідних правовстановлюючих
документів, за рахунок коштів
власників нерухомого майна, за заявою
власника майна. На оригіналі
правовстановлюючого документу
робиться реєстраційний напис. А тому
твердження про те, що наявність
правовстановлюючих документів на
кооперативну квартиру діючим
законодавством не передбачена, не
відповідає дійсності.

Аналізуючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому такими, що не підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
ст. 16, 1223, 1297 ЦК України, Законом України
"Про нотаріат", -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до П"ятнадцятої Київської
державної нотаріальної контори про
скасування постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії та
зобов"язання вчинити нотаріальну дію -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Головуючий: