Головуючий у першій інстанції Бабаков
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 07 листопада 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про захист права власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про зобов'язання вчинити певні дії,
третя особа без самостійних вимог щодо
предмету спору - Публічне акціонерне
товариство «Одесагаз»,

встановила:

03 березня 2014 року позивачка ОСОБА_3
звернулася до суду із зазначеним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
згідно державного акту № 786354 від 18.06.2008
року вона є власницею земельної
ділянки, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

На вказаній земельній ділянці більш
ніж 14 років знаходиться газопровід, від
якого побутовий газ надходить до
будинку відповідачки. За весь цей час
відповідачка не ремонтувала цей
газопровід, а навесні 2014 року вона без
згоди позивачки підключила нову трубу
газопроводу, яку провела по межі її
земельної ділянки.

Посилаючись на те, що підключення
будинку відповідачки до газопроводу
позивачки на її земельній ділянці
ущемляє її інтереси, як власниці
земельної ділянки, просила суд
зобов'язати відповідачку демонтувати
газопровід, який знаходиться на її
земельній ділянці, а також демонтувати
частину газопроводу, яку відповідач
провела без згоди позивачки по межі
земельної ділянки останньої.

Відповідачка позов не визнала,
звернулася до суду із зустрічним
позовом, в якому просила суд
зобов'язати позивачку надати їй доступ
до газової труби, яка знаходиться на її
земельній ділянці, з метою її
пофарбування, оскільки позивачка
перешкоджає їй у доступі на земельну
ділянку.

Справа розглянута у відсутність
представника третьої особи - ПАТ
«Одесагаз».

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 07 листопада 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було
відмовлено, а зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_5 були задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про скасування зазначеного
судового рішення та ухвалення нового
про відмову у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_5 і про задоволення її
позовних вимог, посилаючись на те, що
рішення суду ухвалено із порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги,
заперечень проти неї, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
відмови в задоволенні апеляційної
скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, судом обгрунтовано встановлено, що
позивачка та відповідачка є суміжними
сусідами. Позивачка є власницею
будинку АДРЕСА_1, а також земельної
ділянки за вказаною адресою, а
відповідачка є власницею будинку
АДРЕСА_2.

Раніше вказані будинки належали
матерям позивачки та відповідачки. В 2001
році мати позивачки надала дозвіл
матері відповідачки приєднатися до її
газопроводу та провести газову трубу
по її земельній ділянці.

Проведення зазначеної газової труби
було здійснено співробітниками ПАТ
«Одесагаз» з дотриманням
законодавства України та у
відповідності до технічних норм і
правил.

Разом з тим, на теперішній час між
позивачкою та відповідачкою виник
конфлікт, щодо вказаної газової труби,
яка знаходиться на земельній ділянці
позивачки.

Крім того, у 2014 році співробітниками
ПАТ «Одесагаз» також з дотриманням
діючого законодавства України в
області газифікації населення був
проведений газопровід до будинку
відповідачки ОСОБА_5 по межі земельних
ділянок сторін у даній справі.

Звертаючись до суду з позовом,
позивачка ОСОБА_3 ставила питання про
зобов'язання відповідачки пофарбувати
трубу, яка проходить по її земельній
ділянці та демонтувати трубу, яка
проведена по межі між їх земельними
ділянками. Однак в подальшому
позивачка змінила свої позовні вимоги
та ставила питання про зобов'язання
відповідачки демонтувати трубу, як ту,
що проходить по її земельній ділянці,
так і ту, що проходить по межі між
земельними ділянками сторін.

В свою чергу, відповідачка ОСОБА_5
звернулась до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання
позивачки надати їй доступ до газової
труби, яка знаходиться на земельній
ділянці ОСОБА_3, з метою її
пофарбування, оскільки позивачка
перешкоджає їй у доступі на земельну
ділянку.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого
висновку про те, що первісна позивачка
ОСОБА_3 не надала суду належних і
допустимих доказів того, що проведена
по її земельній ділянці газова труба
порушує її права як власника земельної
ділянки і що ця труба проведена з
порушенням норм діючого законодавства
в сфері газифікації населення.

Аналогічний висновок суду також
міститься стосовно газової труби, яка
проведена по межі між земельними
ділянками сторін у справі, який також є
обгрунтованим і правильним.

Так, позивачка ОСОБА_3 не надала суду
жодних доказів, які б свідчили про
порушення її права прокладенням
газової труби по її земельній ділянці.
При цьому судом правильно враховано, що
зазначена труба була проведена за
згодою попереднього суміжного
землевласника - матері ОСОБА_3 (а.с.20), а
тому права та обов'язки, які виникли за
згодою попередніх суміжних
землекористувачів,є обов'язковими для
їх правонаступників.

Про відсутність порушень
проектно-технічної документації та про
відсутність порушення «Правил безпеки
газопостачання України», ДБН В.2,5-20-2001
проведенням газопроводу до будинку
відповідачки ОСОБА_5 свідчать листи
начальника УЕГХ м. Одеси І.В. Митюченко
від 07.11.2013 року № 2451/26 (а.с.5), від 13.02.2014
року № 315/26 (а.с.6), та від 29.07.2014 року №
1646/26 (а.с.51).

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_3
щодо зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати
газову трубу, яка проходить по межі між
земельними ділянками сторін, то
матеріали справи також не містять
доказів порушення прав позивачки
проведенням вказаної газової труби.

Крім того, враховуючи, що проведення та
демонтаж вказаних газових труб є
компетенцією ПАТ «Одесагаз», у суду
також не було правових підстав для
зобов'язання відповідачки ОСОБА_5
демонтувати газові труби, оскільки
остання не наділена повноваженнями на
зазначені дії.

Разом з тим, у відповідності до припису
ПАТ «Одесагаз» на адресу відповідачки
ОСОБА_5 про приведення газової труби до
належного стану, ОСОБА_6 зобов'язана
виконати вказаний припис та привести
газову трубу, яка проходить по
земельній ділянці позивачки ОСОБА_3, до
належного стану, шляхом її
пофарбування.

Проте, як встановлено в судовому
засіданні, та не заперечувалось
позивачкою ОСОБА_3 в суді апеляційної
інстанції, остання перешкоджає ОСОБА_5
виконати зазначені дії, не допускаючи
її до газової труби, яка проходить по
земельній ділянці ОСОБА_3, не дивлячись
на те, що первісні позовні вимоги
останньої полягали саме в тому, щоб суд
зобов'язав ОСОБА_5 пофарбувати
зазначену газову трубу.

Зазначені обставини також
підтверджуються Актом комісії від
29.03.2014 року, згідно якого ОСОБА_3
категорично відмовилась допускати
ОСОБА_6 до газової труби з метою її
пофарбування (а.с.21).

З цього приводу колегія суддів
зазначає, що невиконання відповідачкою
ОСОБА_5 припису ПАТ «Одесагаз» може
призвести до порушення нею правил
користування газовим обладнанням та
пошкодження останнього, що в свою чергу
може призвести до аварійної ситуації,
що є недопустимим.

З підстав викладеного, суд дійшов
обгрунтованого висновку про
необхідність зобов'язання ОСОБА_3
надати доступ ОСОБА_5 до газової труби,
яка знаходиться на земельній ділянці,
що належить ОСОБА_3 на праві власності
по АДРЕСА_1, для виконання припису
Управління по експлуатації газового
господарства ПАТ «Одесагаз», для
пофарбування газової труби.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник
апеляційної скарги не надала суду
достатніх, належних і допустимих
доказів існування обставин, на які вона
посилається як на підставу своїх
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія судів
дійшла висновку про законність і
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду, доводи апеляційної скарги його не
спростовують, рішення ухвалено у
відповідності до вимог матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу слід відхилити,
оскаржуване рішення суду залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, п.1 ч. 1
ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 07 листопада 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко