АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/6717/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Роман О.А. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі:
Гречка Т.В.

за участю: представника позивачів
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 7 квітня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_5, треті особи
ОСОБА_10, Київська міська рада, Головне
Управління юстиції у м. Києві, про
визнання частково недійсним свідоцтва
про прийняття спадщини, визнання права
власності в порядку спадкування.

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року позивачі звертаючись
до суду з вищевказаним позовом
вказували на те, що в 1988 році після
смерті ОСОБА_11 відкрилась спадщина на Ѕ
частину житлового будинку АДРЕСА_1.
Спадкове майно було фактично
успадковане дітьми померлої та її
чоловіком, який був власником іншої Ѕ
частини. Так як всі вони проживали в
будинку на день її смерті. Однак ніхто
із дітей (спадкодавців) не оформив своє
право на спадщину за життя. А відтак,
звертаючись до суду з зазначеним
позовом позивачі вказували, що вони
успадкували частки після смерті
спадкодавців (після смерті ОСОБА_12 -
дружина ОСОБА_6 та діти-ОСОБА_10, ОСОБА_7,
після ОСОБА_14 - дружина ОСОБА_8 та син
ОСОБА_9), так як на час смерті
спадкодавців були зареєстрованими та
проживали в будинку. А так, як після
смерті ОСОБА_15 ( батька спадкодавців)
відповідач одноособово оформив право
спадщину на весь будинок, отримавши
свідоцтво про право власності, чим
порушив їх права власності, тому з
урахуванням положень ст. 1301 ЦК України
просили суд відновити їх порушені
права шляхом визнання за ними права
власності в порядку спадкування та
визнання частково недійсним свідоцтва
про прийняття спадщини від 04.08.2008 року.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 7 квітня 2014 року позов було
задоволено.

Визнано частково недійсним свідоцтво
про прийняття спадщини від 04.08.2008 року
видане ОСОБА_5 про право на спадщину за
заповітом на жилий будинок надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1,
посвідченого державним нотаріусом
Чотирнадцятої Київської нотаріальної
контори Пилипчук О.І зареєстрованого в
реєстрі №1-3940 (спадкова справа №23/2008).

Визнано за ОСОБА_6 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/24
частину жилого будинку з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку
дерев'яного, жилою площею- 33,70 кв.м.,
загальної площею - 43,70 кв.м., зазначений
в плані під літерою «А», надвірні
будівлі та споруди: сарай погребом під
літерою «Б», навіс під літерою «Н»,
вбиральня під літерою «Ж», спорудження
пі №1-3, №1.

Визнано за ОСОБА_7 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/24
частину жилого будинку з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку
дерев'яного, жилою площею-33,7 кв.м.,
загальною площею - 43,70 кв.м., зазначений
в плані під літерою «А», надвірні
будівлі та споруди: сарай з погребом
під літерою «Б», навіс під літерою «Н»,
вбиральня під літерою «Ж» спорудження
під №1-3, №1.

Визнано за ОСОБА_8 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/16
частину жилого будинку з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку
дерев'яного, жилою площею-33,70 кв.м.,
загальною, площею - 43,70 кв.м., зазначений
в плані під літерою «А», надвірні
будівлі та споруди: сарай з погребом
під літерою «Б», навіс під літерою «Н»,
вбиральня під літерою «Ж», спорудження
під №1-3, №1.

Визнано за ОСОБА_9 право власності в
порядку спадкування за законом на 1/16
частину жилого будинку з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку
дерев'яного, жилою площею -33,70 кв. м.,
загальною площею - 43,70 кв.м, зазначений в
плані під літерою «А», надвірні будівлі
та споруди: сарай з погребом під
літерою «Б», навіс під літерою «Н»,
вбиральня під літерою «Ж»- спорудження
під № 1 -3, № 1.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач по справі подав апеляційну
скаргу, де ставив питання скасування
рішення суду та постановлення нового
про відмову у задоволенні позову у
повному обсязі. Мотивуючи свою вимогу
тим, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

Представник апелянта підтримав
подану апеляційну скаргу та просив суд
її задовольнити.

Представник позивачів не визнав
подану апеляційну скаргу заперечував
проти її задоволення.

Треті особи будучи належним чином
повідомленими про день і час розгляду
справи у судове засідання не з'явилися,
поважність причин своєї неявки суду не
повідомили. Судова колегія, вважає за
можливе розглянути справу у їх
відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вислухавши пояснення осіб що з'явилися
у судове засідання, вивчивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволення виходячи з
наступного.

Задовольняючи вимоги позивачів суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачі не пропустили строк позовної
давності при звернені до суду за
захистом своїх порушених прав і
заявлені ними вимоги є обґрунтованими,
так як вони є спадкоємцями часток
спадкового майна яке належало ОСОБА_12
та ОСОБА_14 в порядку спадкування після
смерті їх матері, які на день смерті
проживали разом з померлою. Так як на
момент смерті спадкодавців позивачі
проживали разом з ними, суд вважав
вимоги позивачів доведеними та
обґрунтованими.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду не можна виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_17 та ОСОБА_11 уклали шлюб 28.12.1954
року, за період шлюбу подружжям був
побудований будинок по АДРЕСА_1.

Від шлюбу подружжя мало дітей: ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2;
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_12 перебував у шлюбі з ОСОБА_6, від
шлюбу подружжя мало дітей: ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_14 перебував у шлюбі з ОСОБА_8, від
шлюбу подружжя має сина: ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 11 квітня 2012 року був
встановлений факт рівності часток по Ѕ
частини подружжя ОСОБА_17 та ОСОБА_11 у
майні, яке перебувало у спільній
сумісній власності.

ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_8, після її
смерті відкрилась спадщина на Ѕ
частину спірного будинку. Спадкоємцями
першої черги були: інший з подружжя -
ОСОБА_17 та сини, що були зареєстровані
та проживали у вказаному будинку, а
отже фактично вступили в управління та
володіння спадковим майном, а тому, з
огляду на положення п.1 ч. 1 ст. 549 України
(в редакції Закону 1963 року), визнаються
такими, що прийняли спадщину. Їх части у
спадковому майні були рівними і
складали по 1/8 частини (1/2 : 4 = 1/8)

ОСОБА_12 набувши право на спадщину
свідоцтва не отримав. Після його
смерті (ІНФОРМАЦІЯ_9) відкрилась
спадщина на належну йому 1/8 частину у
вищевказаному будинку

ОСОБА_14 набувши право на спадщину,
свідоцтва також не отримав. Після його
смерті (ІНФОРМАЦІЯ_10) відкрилась
спадщина на належну йому 18 частину
вищевказаного будинку.

Задовольняючи вимоги позивачів суд
першої інстанції виходив з того, що
після смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_14
спадщину прийняли їх дружини так як
фактично вступили в управління та
володіння спадковим майном, при цьому
діяли також діючи в інтересах своїх
неповнолітніх дітей та діти.

І відповідно, їх частки - після смерті
ОСОБА_12 (спадкоємці: ОСОБА_6, ОСОБА_10
ОСОБА_7) становили 1/24 частини (1/8 : 3 = 1/24)

Після смерті ОСОБА_14 (спадкоємці:
ОСОБА_8, ОСОБА_9) - 1/16 ( 1/8 :2 = 1/16).

Однак, колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції при постановленні
судового рішення були невірно
визначені частки спадкового майна
після смерті спадкодавців ОСОБА_12 та
ОСОБА_14, а саме не прийнято до уваги те,
що на час їх смерті в будинку проживав
їх батько - ОСОБА_17 що підтверджується
як даними прибудинкової книги так
було визнано і сторонами по справі.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_17
після смерті свого сина - ОСОБА_12 (
ІНФОРМАЦІЯ_9) у відповідності до
положень ст. 529 ЦК України в редакції
Закону 1963 року входив до кола
спадкоємців першої черги і проживаючи
в будинку на час його смерті у
відповідності до вимог ст. 549 ЦК України
фактично прийняв спадщину.

А відтак, кожен із спадкоємців: батько
ОСОБА_12 - ОСОБА_17, його дружина та двоє
дітей мали би право претендувати на 1/32
части спадкового майна.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи на час постановлення
оскаржуваного судового рішення,
набуло сили рішення Апеляційного суду
м. Києва від 27.11.2012 року, за яким було
визнано частково недійсним свідоцтво
від 04 серпня 2008 року видане ОСОБА_5 про
право на спадщину за заповітом на жилий
будинок з надвірними будівлями
спорудами по АДРЕСА_1 посвідченим
державним нотаріусом Чотирнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори Пилипчук О.І., зареєстровано в
реєстрі за №1-3940 (спадкова справа
№23/2008).

А також визнано за ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності у порядку
спадкування на 1/24 частину жилого
будинку з надвірними будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, що складається з
житлового будинку дерев'яні жилою
площею -33.70 кв.м., загальною площею -43.70
кв.м., зазначений в плані під літ. «Н»
надвірні будівлі та споруди сарай з
погребом під літерою «Б», навісу під
літерою «Н», вбиральня під літерою «Ж»,
споруджень під №1-3, №1.»

У відповідності до положень ч. 3 ст. 61
ЦПК України - обставини встановлені
судовим рішенням у цивільній справі ,
що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Враховуючи те, що за рішенням суду за
одним із синів спадкодавця ОСОБА_12 -
ОСОБА_7 вже визнано право власності на
1/24 спадкового майна, частка інших
спадкоємців першої черги є меншою і
становить 1/ 36 ( 1/8 - 1/24 = 1/12 : 3 = 1/36).

ОСОБА_17 також входив до кола
спадкоємців першої черги після смерті
свого сина - ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_10)
разом з його дружиною та сином у
відповідності до положень ст. ст. 1261, 1268
ЦК України, а відтак частка спадкового
майна кожного із них становила 1/ 24 ( 1/8 : 3
= 1/24).

ОСОБА_17 на випадок своєї смерті склав
заповіт, за яким заповідав все своє
майно синові - ОСОБА_14 ( відповідачу по
справі), який після його смерті у
встановленому законом порядку отримав
у 2008 році свідоцтво про право
власності в порядку спадкування за
заповітом на жилий будинок з
надвірними будівлями спорудами по
АДРЕСА_1.

З урахуванням вищевикладеного колегія
суддів вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню в порядку положень ст.309
ЦПК України з постановленням нового
про часткове задоволення заявлених
позовних вимог позивачів, а саме
задоволення вимог про визнання
частково недійсним свідоцтва від 04
серпня 2008 року виданого ОСОБА_5 про
право на спадщину за заповітом на жилий
будинок з надвірними будівлями
спорудами по АДРЕСА_1 посвідченим
державним нотаріусом Чотирнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори Пилипчук О.І., зареєстровано в
реєстрі за №1-3940 (спадкова справа
№23/2008).

Так, як згідно відповідей 14-ої
Київської державної нотаріальної
контори наданих ОСОБА_7 від 17.02.2012 року,
ОСОБА_10 від 29.02.2012 року, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 12.03.2012 року їм було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право власності в порядку спадкування
на тій підставі, що вони не входять до
кола спадкоємців.

Зазначені вище обставини на думку
колегії суддів свідчать про
відсутність підстав для застосування
строку позовної давності про який
вказував відповідач при розгляді
справи до існуючих правовідносин з
урахуванням того, що позивачі
дізналися про порушення своїх прав
лише отримавши відповідну відмову.

Згідно ст. 1301 ЦК України, якщо свідоцтво
про право власності на спадщину на
частку спадкоємця було видано іншим
особам ( іншим спадкоємцям), то судовий
захист їх прав може здійснюватися
шляхом визнання таких свідоцтв про
право на спадщину частково ( або
повністю) недійсними та визнання за
ними права на відповідну частину
спадкового майна.

Колегія суддів вважає, що вимоги
позивачів в частині визнання за ними
права власності в порядку спадкування
за законом підлягають частковому
задоволенню, а саме підлягає зменшенню
розмір часток , ніж заявлені ними з
урахуванням того, що ними при
зверненні до суду не було враховано
частку спадкового майна яку
успадковував ОСОБА_17 як спадкоємець
першої черги після спадкодавців
ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ( синів).

А відтак, слід визнати за :

ОСОБА_6 право власності в порядку
спадкування за законом на 1/36 частину
будинку після ОСОБА_12 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9;

ОСОБА_7 право власності в порядку
спадкування за законом на 1/36 частину
будинку після ОСОБА_12 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9;

ОСОБА_10 право власності в порядку
спадкування за законом на 1/36 частину
будинку після ОСОБА_12, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_9;

ОСОБА_8 право власності в порядку
спадкування за законом на 1/24 частину
будинку після ОСОБА_14, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_10;

ОСОБА_9 право власності в порядку
спадкування за законом на 1/24 частину
будинку після ОСОБА_14, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_10;

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити частково.

Рішення Подільського районного
суду м. Києва від 7 квітня 2014 року
скасувати та постановити нове за яким:

Позовні вимоги ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 задовольнити частково, а саме:

Визнати частково недійсним свідоцтво
про прийняття спадщини від 04 серпня 2008
року видане ОСОБА_5 про право на
спадщину за заповітом на жилий будинок
з надвірними будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1, посвідченого державним
нотаріусом Чотирнадцятої Київської
нотаріальної контори Пилипчук О.І.
(зареєстрованого в реєстрі №1-3940
(спадкова справа №23/2008).

Визнати за ОСОБА_6 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
НОМЕР_1) право власності в порядку
спадкування за законом на 1/36 частину
жилого будинку з надвірними будівлями
та спорудами по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_7 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2) право власності в порядку
спадкування за законом на 1/36 частину
жилого будинку з надвірними будівлями
та спорудами по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_8 (реєстраційний номер
облікової картки платників податків -
НОМЕР_3) право власності в порядку
спадкування за законом на 1/24 частину
жилого будинку з надвірними будівлями
та спорудами по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_9 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
НОМЕР_4) право власності в порядку
спадкування за законом на 1/24 частину
жилого будинку з надвірними будівлями
та спорудами по АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: