22-ц/775/1197/2014(м)
Головуючий у 1 інстанції Вайновський
Доповідач Баркова Л.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області
в складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Гаврилової Г.Л., Сорока Г.П.

при секретарі : Бєльченка Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» на заочне рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 26
червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з даним позовом,
зазначав, що на підставі кредитного
договору, укладеного між сторонами 26
08.2006 року, відповідач отримав споживчий
кредит у сумі 2041,50 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00 % на рік, строком погашення
до 26.08.2007 року. Внаслідок неналежного
виконання зобов'язань, станом на 13.03.2014
року утворилася заборгованість у сумі
42241.96 грн., що складається із: 10140,18 грн. -
по процентам за користування кредитом,
330,72 грн. -по комісії за користування
кредитом, 29283,35 грн. - пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500 грн. - штрафу (фіксована
частина), 1987,71 грн. - штрафу (процентна
складова), яку позивач просив стягнути
з відповідача та понесені судові
витрати.

Заочним рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 26 червня 2014 року в
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості
за договором відмовлено у повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, які неповно
з'ясовані.

У відповідності з положеннями ч.2
статті 305 ЦПК України, апеляційний суд
розглядає справу у відсутності
відповідача ОСОБА_4, який належним
чином повідомлений про час і місце
судового засіданні, повторно не
з'явився до суду, про що свідчать
поштове повідомлення та телефонограма,
зареєстрована в реєстрі за №535. (
а.с.69-72)

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» Шишелову Н.В., яка просила
апеляційну скаргу задовольнити,
відповідача ОСОБА_4, який просив
апеляційну скаргу відхилити,
дослідивши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

У відповідності із ч.1 статті 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є: неповне
з»ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Вирішуючи справу та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції виходив з того, що підстав
для задоволення позову не має у
розумінні ст. 534 ЦК України та п. 4.3 Умов
надання споживчого кредиту, у зв'язку
із відсутністю у відповідача
заборгованості по тілу кредиту, яку він
погасив.

Про те, погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки він не
відповідає обставинам справи та
положенням закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного вид), а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1057-1 ЦК України
процентна ставка за кредитом може бути
фіксованою або змінюваною. Тип
процентної ставки визначається
кредитним договором. Розмір процентів,
та процентної ставки (фіксована або
змінювана) та порядок їх сплати за
кредитним договором визначаються в
договорі залежно від кредитного
ризику, наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку ви користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Положеннями статей 526,527,530 ЦК України
передбачено, що зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк, відповідно до
вимог закону та умов договору.

Як вбачається зі справи, 26 серпня 2006
року між кредитодавцем ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «ПриватБанк» та позичальником
ОСОБА_4, укладено типовий договір
споживчого кредиту «Товари у
розстрочку» на умовах якого останній
отримав кредит у сумі 2041,60 грн. зі
сплатою 24,0% річних за користування
кредитом, з кінцевим терміном
погашення кредиту до 26 серпня 2007 року.

З умовами надання споживчого кредиту,
порядком та строками здійснення
погашення його, позичальник ОСОБА_4 був
ознайомлений, що засвідчено його
особистими підписами. (а.с.5-17)

Відповідно до п.п. 3.2.2, 3.2.3 Умов
надання споживчого кредиту,
позичальник ОСОБА_4 зобов'язався
погашати кредит у порядку та строки
відповідно до заяви, сплатити відсотки
за користування кредитом відповідно до
заяви та п.п. 4.1. 4.2 цих Умов. Повну сплату
відсотків за користування кредитом
здійснити не пізніше дати фактичного
повного погашення кредиту.

Пунктом 4.1 Умов визначено, що за
користування кредитом у період з дати
укладення договору до дати погашення
кредиту позичальник щомісяця сплачує
відсотки у розмірі, зазначеному у
тарифах та заяві.

Пунктом 4.2 Умов визначено, що при
порушенні позичальником зобов'язань по
погашенню кредиту, передбачених заявою
та п.п. 3.2.2., 3.2.3 Умов, позичальник
сплачує відсотки за користування
Кредитом у подвійному розмірі від
розміру зазначеному у тарифах та заяві.
Розраховані відповідно до цього
пункту Умов відсотки сплачуються
позичальником окремо понад зазначену у
заяві суми щомісячного платежу по
кредиту, разом з несплаченим залишком
попереднього щомісячного платежу.

Крім того, пунктом 5.1 Умов
передбачено, що при порушенні
позичальником будь-якого із
зобов'язань, передбачених заявою та п.п.
3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк мас право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15 % від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочки платежу.

Пунктом 5.3 Умов також визначено
обов'язок позичальника сплачувати на
користь банку штраф у сумі 500.00 гривень +
5% від суми заборгованості за кредитом.

Пунктом 4.3 Умов сторони погодили
що кошти, отримані від позичальника для
погашення заборгованості по кредиту,
насамперед направляються для
відшкодування витрат/збитків банку,
далі пені, далі - простроченої комісії
по кредиту, далі - простроченої
винагороди, далі - прострочених
відсотків по кредиту, далі -
простроченої заборгованості за
кредитом, частина суми, що залишилася,
направляється на погашення
заборгованості за кредитом, далі -
комісії, далі - винагороди, далі -
відсотків, далі - кредиту. Остаточне
погашення заборгованості за кредитом
виконується не пізніше дати,
зазначеної у заяві. Сума остаточного
погашення заборгованості може
відрізнятися від суми щомісячного
платежу. При несплаті винагороди,
комісії, відсотків або частини кредиту
до останнього дня періоду сплати, вони
вважаються простроченими.

За розрахунком, наданим позивачем до
позовної заяви, станом на 13.03.2014 року у
відповідача утворилася заборгованість
у загальній сумі 42241.96 грн., яка
складається із: 10140,18 грн. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 330,72 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 29283,35 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 1987,71 грн. - штраф
(процентна складова). (а.с.4-5)

При розгляді справи в апеляційному
суді із пояснень представника
позивача, який не приймав участі в суді
першої інстанції, та наданих
документів на підтвердження позовних
вимог вбачається, що у зв'язку із
невиконанням з першого місяця
кредитування умов договору, на
звернення банку до
Орджонікідзевського районного суду
м.Маріуполя, 19 жовтня 2007 року видано
судовий наказ за яким з боржника ОСОБА_4
стягнуто на користь Банку
заборгованість в розмірі 4522 грн.01 коп.,
що склалась станом на 04.10.2007 року та
складається із: заборгованості за
тілом кредиту-2041,60грн., заборгованості
по процентам за користування-1763,73грн.,
заборгованості по комісії-370,72грн., пені
за несвоєчасне виконання-385,96грн.

За цим судовим наказом 27.03.2008 року
державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження, за яким у
зв'язку із відсутністю майна у боржника
та неможливості сплати боржником суми
заборгованості, видано розпорядження
про утримання заборгованості по
кредитному договору із пенсії
боржника в розмірі 20%, яке виконується
з липня 2010 року до цього часу.

Відповідно до розрахунку позивача
останній платіж по погашенню тіла
кредиту надійшов до Банку 10.06.3013 року.

Відсотки за користування кредитом
Банком не нараховуються з грудня 2010
року і саме в цих межах нарахування
заявлено позовні вимоги. (а.с.5)

З урахуванням встановлених
обставин справи та виходячи із
положень закону, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
розглянувши справу у відсутності
сторін та не з'ясувавши належним чином
всіх обставин справи, не давши оцінки
розрахунку заборгованості щодо сплати
боржником тілу кредиту, дійшов
передчасного висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Тому відповідно до положень ст.309 ЦПК
України оскаржуване рішення підлягає
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про часткове задоволення
позову, виходячи із наступних підстав.

Приймаючи до уваги, що у зв'язку із
видачею судового наказу,
правовідносини між сторонами
кредитного договору не припинились,
від відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання відповідач не
звільнявся, заборгованість по тілу
кредиту сплатив лише у червні 2013 року,
колегія суддів вважає, що позивач
правомірно нарахував відсотки за
користування кредитом, які підлягають
стягненню в межах строку позовної
давності, перебіг якого настав з 05.10.2007
року.

Між тим, підстав для стягнення
заборгованості по відсоткам у повному
розмірі не має, оскільки за судовим
наказом від 19.10.2007 року з відповідача
вже стягнуто у погашення цієї
заборгованості 1763,73 коп., нарахованих
на період 04.10.2007 року. Крім того
позивач помилково, за межами строку
позовної давності нарахував відсотки
за період з 05.10.2010 року до 30.11.2010 року,
що складають 312 грн.39 коп. (199.90+112.49)

Тому розмір заборгованості по
відсоткам за користування кредитом,
який підлягає стягненню з відповідача
в період 05.10.2007 -30.11.2010 років складатиме
8064,06 грн. ( 10140,18-1763,73-312.39).

Підлягають стягненню з відповідача і
штрафи: в розмірі 500грн.(фіксована
частина) та 468,82 грн.(процентна
складова), відповідно до умов
кредитного договору.

Вирішуючи питання щодо стягнення
нарахованої пені, та виходячи із засад
розумності і справедливості, розміру
отриманого кредиту, матеріального
стану і віку боржника, який отримує
пенсію в межах мінімального розміру,
інших доходів і майна не має, у
відповідності до вимог ч.3 ст.551 ЦК
України колегія суддів вважає
можливим зменшити розмір пені та
стягнути з боржника на користь
позивача 1000грн.

Підстав для задоволення позову в
частині стягнення комісії в розмірі
370,72 грн. не має, оскільки її стягнуто на
користь позивача за судовим наказом.

Відповідно до положень ч.1 ст.88 ЦК
України, з урахуванням розміру
задоволених позовних вимог (20%) та
сплаченого судового збору (422.42+211.21), у
відшкодування судових витрат на
користь позивача слід стягнути 127грн.

Питання щодо застосування строку
позовної давності при розгляді справи
не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ Комерційний
Банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення (заочне)
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
26 червня 2014 року, скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 26 серпня 2006 року за період з 05
жовтня 2007 року по 13 березня 2014 року в
сумі десять тисяч тридцять дві гривні 88
копійок, яка складається із
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 8064,06 грн., пені -
1000 грн., штрафу (фіксована частина) - 500
грн., штрафу (процентна складова) -468,82
грн. та у відшкодування судових витрат
127 грн.

Рішення набирає законної сили з дня її
проголошення, може бути оскаржено
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Судді