Справа  534/3036/14-ц
Провадження  №4с /534/11/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року

Комсомольський міський суд

Полтавської
області

складі : головуючого судді

Куц Т.О.

при секретарі

Ребриній  О.О.

з участю особи , що подала скаргу
ОСОБА_1

представника ВДВС Комсомольського МУЮ
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому  засіданні скаргу  ОСОБА_1 на
постанову  про відмову у відкритті
виконавчого провадження  державного
виконавця Державної виконавчої
служби  Комсомольського міського
управління юстиції  у  Полтавській
області ,

В С Т А Н О В И В  :

Заявник звернувся до
суду із вказаною скаргою на постанову
про відмову у відкритті виконавчого
провадження державного виконавця
Державної виконавчої служби
Комсомольського міського управління
юстиції  у  Полтавській області
ОСОБА_2, посилаючись на  наступне .

20 листопада 2014 р.
Комсомольським міським судом на
підставі відповідного рішення було
видано  виконавчий  лист № 2/534/879/14 про
встановлення  часу та днів  зустрічей
батька ОСОБА_1.  з  його малолітнім
сином ОСОБА_3 на території батька
щотижня, крім часу, коли дитина хворіє,
та за попередньою домовленістю з
матір»ю дитини ОСОБА_4 :  у вівторок та
четверг з 18-00 до 20-00 год.; у неділю з 8-30 до
19-00 год. Надати 4 дні (вівторок, середа,
четвер, неділя) для спільного
відпочинку батька ОСОБА_1 з дитиною
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,  під час щорічної
відпустки ОСОБА_1 з 9-00 до 19-00 год.
Визначити час зустрічей ОСОБА_1 з
малолітнім сином ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
на території батька щотижня, крім часу
, коли дитина хворіє,  за попередньою
домовленістю з матір»ю дитини ОСОБА_4 в
святкові дні , якщо вони не співпадають
з днями зустрічей, з 18-00 до 20-00 год.
Визначити, що батько ОСОБА_1 самостійно
забирає та повертає дитину  матері
ОСОБА_4 за місцем її проживання

25.11.2014 року заявник
отримав постанову від 25.11.2014 року про
відмову у відкритті виконавчого
провадження державного виконавця
Державної виконавчої служби
Комсомольського міського управління
юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 (
відмову в прийнятті  до провадження
виконавчого документу  ВП №45568643)  на
підставі  п.8 ч.1 ст.26 Закону  України
«Про  виконавче  провадження».

Заявник  вважає
вказану  постанову  незаконною  та
такою, що підлягає  скасуванню ,
оскільки  не  вбачає  підстав для
відмови у прийнятті  виконавчого
документа  на  виконання . При  цьому
вказує , що державний виконавець не
вказав у постанові від  25.11.2014 року
підстави відмови у відкритті
виконавчого провадження. На підставі
переліченого просив суд визнати
постанову державного виконавця
Державної виконавчої служби
Комсомольського міського управління
юстиції у Полтавській ОСОБА_2  від
25.11.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження неправомірною
та скасувати, зобов'язавши   прийняти
до виконання виконавчий лист за
судовим рішенням від 20.11.2014 року,
відкривши виконавче провадження.

У судовому засіданні
заявник ОСОБА_1  наполягає на
задоволенні поданої  скарги, надавши
суду пояснення аналогічні тим, що
викладені у скарзі, просив  повністю її
задовольнити.

Представник  Державної
виконавчої служби Комсомольського
міського управління юстиції  у
Полтавській області  державний
виконавець Покидько В.Г. у судовому
засіданні не погоджуючись із поданою
заявником скаргою, посилалась на те,
що виконання   вищезазначеного
рішення суду про  усунення  перешкод
та  встановлення  часу  зустрічей
батька з  дитиною неможливо з огляду
на те, що в ньому не має посилання на
зобов»язання боржника вчинити якісь
дії або утриматись від їх вчинення. В
своїх  запереченнях  посилався на те ,
що державним виконавцем  25.11.2014 було
винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження, а
виконавчий документ повернуто
заявнику у зв'язку з тим, що у
резолютивній частині виконавчого
документу відсутнє зобовязання
боржника у вчиненні певних дій, що
виключає здійснення виконавчого
провадження. Вважає, що винесена
постанова від 25.11.2014 року є законною та
такою, що не підлягає скасуванню,
оскільки прийнята відповідно до Закону
України «Про виконавче
провадження»,резолютивна частина
рішення від 03.11.2014 року у виконавчому
листі не передбачає здійснення
стягнення або зобов'язати боржника
вчинити певні дії, або утриматися від
їх вчинення, тобто у виконавчому
документі відсутні заходи примусового
виконання рішення, оскільки за
положеннями ст. 75 Закону «Про виконавче
провадження» боржник зобов'язаний
особисто вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення. На підставі
переліченого просив суд відмовити у
задоволенні вимог ОСОБА_1

Вислухавши учасників, що
з'явились, вивчивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст. 383 ЦПК
України сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу.

У разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Судом було встановлено,
що рішенням Комсомольського  міського
суду  Полтавської  області від 03.11.2014
року було встановлено час та дні
зустрічей батька ОСОБА_1 з його
малолітнім сином ОСОБА_3 на території
батька щотижня, крім часу, коли дитина
хворіє, та за попередньою домовленістю
з матір»ю дитини ОСОБА_4 :  у вівторок та
четверг з 18-00 до 20-00 год.; у неділю з 8-30 до
19-00 год. Надати 4 дні (вівторок, середа,
четвер, неділя) для спільного
відпочинку батька ОСОБА_1 з дитиною
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,  під час щорічної
відпустки ОСОБА_1 з 9-00 до 19-00 год.
Визначити час зустрічей ОСОБА_1 з
малолітнім сином ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
на території батька щотижня, крім часу
, коли дитина хворіє,  за попередньою
домовленістю з матір»ю дитини ОСОБА_4 в
святкові дні , якщо вони не співпадають
з днями зустрічей, з 18-00 до 20-00 год.
Визначити, що батько ОСОБА_1 самостійно
забирає та повертає дитину  матері
ОСОБА_4 за місцем її
проживання. Вказане рішення набрало
законної сили 14.11.2014 року.

20.11.2014 року  Комсомольським
міським  судом   Полтавської
області  був виданий виконавчий лист
стягувачу  ОСОБА_1 за рішенням від
03.11.2014 року про усунення  перешкод  та
встановлення  часу  зустрічей
батька  з  дитиною . Боржником за
вказаним виконавчим листом вказана
ОСОБА_4, яка зареєстрована  в
ІНФОРМАЦІЯ_2.

25.11.2014 року за вказаним
виконавчим документом, виданим
Комсомольським  міським  судом
Полтавської  області 20.11.2014 року
державний  виконавець Державної
виконавчої служби  Комсомольського
міського управління юстиції у
Полтавській області  ОСОБА_2  25.11.2014
року винесла  постанову  про відмову у
відкритті виконавчого провадження  ,
з якої вбачається, що з заявою про
прийняття до примусового виконання
виконавчого документа  від 21.11.2014 року
звернувся ОСОБА_1 Однак державним
виконавцем було відмовлено у прийнятті
до провадження виконавчого документа
та у відкритті виконавчого провадження
з примусового його виконання на
підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження». В
мотивувальній частині постанови
державний виконавець  послався на те ,
що  у виконавчому документі відсутні
заходи примусового виконання.

За ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі за
текстом - Закон) державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 26
Закону державний виконавець відмовляє
у відкритті виконавчого провадження у
разі: 1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Відповідно до ст. 18
Закону у виконавчому документі
зазначаються: 1) назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

За ст. 20 Закону
виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання,
перебування, роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна.
Виконання рішення, яке зобов'язує
боржника вчинити певні дії,
здійснюється державним виконавцем за
місцем проведення таких дій.

У відповідності до ст. 1
Закону виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

За ст. 2 Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до ст. 32
Закону заходами примусового виконання
рішень є: 1) звернення стягнення на
кошти та інше майно (майнові права)
боржника, у тому числі якщо вони
перебувають в інших осіб або належать
боржникові від інших осіб; 2) звернення
стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; 3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; 4) інші заходи,
передбачені рішенням.

На підставі ст. 75 Закону
визначено загальні умови виконання
рішень, за якими боржник зобов'язаний
особисто вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 75
Закону після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого ч. 2 ст. 25 Закону
(сім днів) для самостійного виконання
рішення.

Згідно до ч. 2 ст. 75 Закону в
разі невиконання зазначених вище вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до ст. 89 Закону і не пізніше 5
робочих днів з дня його накладення
повторно перевіряє стан виконання
рішення.

При цьому відповідно до ч. 4
ст. 75 Закону державний виконавець під
час виконання рішення про заборону
вчиняти певні дії або про утримання від
вчинення певних дій доводить до відома
боржника резолютивну частину такого
рішення, про що складає відповідний
акт. Після складення акта виноситься
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

Судом було встановлено, що
державний виконавець, ОСОБА_2,
посилалась на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону при
відмові у відкритті виконавчого
провадження, тобто на наявність інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Однак з такими доводами суд
не може погодитись.

Суд встановив, що ОСОБА_1 ,
як стягувач за виконавчим документом
звернувся до виконавчої служби у
встановлені законом строки для
примусового виконання рішення суду про
усунення  перешкод  та
встановлення  часу  зустрічей
батька з  дитиною за місцем
реєстрації боржника,  ОСОБА_1 Є , з якою
мешкає малолітня дитина, ОСОБА_3, 2013 р.
н., тобто ним виконано усі вимоги,
передбачені ст. 25 Закону «Про виконавче
провадження». При цьому виконавчий
лист, виданий на підставі рішення суду,
що набрало законної сили 14.11.2014 року,
відповідає усім вимогам, які
ставляться до виконавчого документа.

Як підставу у відмові у
відкритті виконавчого провадження за
виконавчим листом, виданим  ОСОБА_1
20.11.2014 року Комсомольським міським
судом Полтавської  області ,
державний виконавець посилалась на
відсутність у виконавчому документі
заходів примусового стягнення.

Натомість ст. 32 Закону
визначає заходами примусового
виконання рішень інші заходи,
передбачені судовими рішеннями.

Суд встановив, що виконання
рішення суду від 03.11.2014 року носить
немайновий характер, тому підлягають
застосуванню положення ст. 75 Закону.

Водночас, положеннями ст.
75 Закону «Про виконавче провадження»
передбачено, що після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
утриматися від вчинення певних дій,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
семиденного строку, встановленого для
самостійного виконання. Так державний
виконавець під час виконання рішення
про утримання боржника від вчинення
певних дій доводить до відома
останнього резолютивну частину
рішення, про що складає відповідний
акт. Після складення акта виноситься
постанова про закінчення виконавчого
провадження.

Суд таким чином відхиляє
посилання представника ВДВС
Комсомольського МУЮ щодо необхідності
обов'язкового зазначення у виконавчому
документі вимоги про зобовязання
боржника до дій або від утримання від
дій, бо це суперечить положенням ст. ст.
1, 2 Закону «Про виконавче провадження»,
де зазначено, що виконавче провадження
є завершальною стадією судового
провадження,  яке покладається саме на
державну виконавчу службу з
примусового виконання судових рішень.

Суд зазначає, що відсутність
вказівки у виконавчому документі про
зобовязання відповідача (боржника)
вчинити або утримання від вчинення
певних дій не є підставою для відмови у
прийнятті на виконання виконавчого
документа, оскільки у такому разі
державний виконавець повинен для
виконання зазначеного рішення довести
до відома боржника резолютивну частину
рішення, перевіривши дотримання його
виконання боржником.

В разі ж існування перешкод
для виконання рішення суду за
виконавчим листом державний
виконавець наділений правом
звернутись до суду з клопотанням про
роз'яснення судового рішення, про зміну
чи встановлення способу і порядку його
виконання.

Відмова ж у відкритті
виконавчого провадження та в прийнятті
виконавчого документа до виконання  у
даному  разі порушує гарантовані
Конституцією України  права особі,
якою виступає заявник, ОСОБА_1  на
визначеність судового рішення та його
незворотність.

З огляду на перелічене суд
вважає, що оскаржувана постанова від
25.11.2014 року державного виконавця ВДВС
Комсомольського МУЮ  ОСОБА_2, винесена
у порушення вимог Закону «Про
виконавче провадження», тому підлягає
скасуванню.

Таким чином суд прийшов до
переконання, що дії державного
виконавця  ВДВС Комсомольського МУЮ
ОСОБА_2   по відмові у прийнятті до
виконання виконавчого листа, виданого
20.11.2014 року за судовим рішенням від
03.11.2014 року є неправомірними.

Суд, поновлюючи порушені
права  ОСОБА_1. вважає необхідним
зобов'язати ВДВС Комсомольського МУЮ
відкрити провадження за виконавчим
листом, виданим судом 20.11.2014 року,
прийнявши його до виконання.

На підставі Закону України
«Про виконавче провадження», керуючись
ст. 383-389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И
В:

Скаргу ОСОБА_1 на
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження державного
виконавця ВДВС Комсомольського МУЮ  в
Полтавській  області  - задовольнити.

Визнати неправомірною
та скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Комсомольського МУЮ  в
Полтавській  області  Покидько В.Г..
від 25.11.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження за виконавчим
листом за рішенням Комсомольського
міського  суду від 03.11.2014 року про
усунення  перешкод та  встановлення
часу та днів зустрічей батька ОСОБА_1.
з його малолітнім сином ОСОБА_3 на
території батька щотижня, крім часу,
коли дитина хворіє, та за попередньою
домовленістю з матір»ю дитини ОСОБА_4 :
у вівторок та четверг з 18-00 до 20-00 год.;
у неділю з 8-30 до 19-00 год. Надати 4 дні
(вівторок, середа, четвер, неділя) для
спільного відпочинку батька ОСОБА_1 з
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,  під час
щорічної відпустки ОСОБА_1 з 9-00 до 19-00
год. Визначити час зустрічей ОСОБА_1 з
малолітнім сином ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
на території батька щотижня, крім часу
, коли дитина хворіє,  за попередньою
домовленістю з матір»ю дитини ОСОБА_4 в
святкові дні , якщо вони не співпадають
з днями зустрічей, з 18-00 до 20-00 год.
Визначити, що батько ОСОБА_1 самостійно
забирає та повертає дитину  матері
ОСОБА_4 за місцем її проживання..

Зобов'язати ВДВС
Комсомольського МУЮ  в Полтавській
області прийняти до виконання
виконавчий лист за рішенням суду від
03.11.2014 року про  усунення  перешкод та
встановлення  часу та днів зустрічей
батька ОСОБА_1 з його малолітнім сином
ОСОБА_3  та відкрити виконавче
провадження з примусового його
виконання.

Ухвала суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Полтавської
області через  Комсомольський
міський   суд міста Полтавської
області шляхом подачі в 5-дений строк
апеляційної скарги з дня проголошення
ухвали, а учасниками процесу, які не
були присутні при проголошенні - у той
же строк з часу отримання копії ухвали.

Суддя

Т.О.Куц