Провадження №2/761/8043/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Кравець Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» в особі Київського відділення №
1 Публічного акціонерного товариства
«Дочірній Банк Сбербанку Росії» про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній Банк Сбербанку Росії» в
особі Київського відділення № 1
Публічного акціонерного товариства
«Дочірній Банк Сбербанку Росії» про
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що 13 вересня 2012
року між позивачем та відповідачем
було укладено Договір №? 6309/980/Р
щодо обслуговування на умовах пакету
продуктів та послуг «Стартовий» в
рамках Договору щодо банківського
обслуговування (надалі - Договір).
Предметом даного Договору є відкриття
відповідачем позивачу поточного
(мультивалютного) рахунку НОМЕР_1
(надалі - рахунок) та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування.
Таким чином, відповідач зобов'язався,
за певну винагороду, здійснювати
прийняття від позивача та видавати
йому готівкові кошти, відповідно до
законодавства України, внутрішніх
правил відповідача та Умов, які
розміщенні на сайті останнього -
http://www.sberbank/com.ua та є невід'ємною
частиною Договору.

Разом з тим, 01 жовтня 2014 року, коли
позивач звернувся до відповідача з
заявою про видачу з рахунку належних
йому коштів, залишок яких станом на 01
жовтня 2014 року становить 918 118 доларів 15
центів США, відповідач йому відмовив у
видачі готівкових коштів. При цьому,
свою відмову відповідач аргументував
тим, що відповідно до п. 9 Постанови
правління Національного банку України
«Про введення додаткових механізмів
для стабілізації грошово-кредитного та
валютних ринків України» від 29 серпня
2014 року № 540 уповноваженні банки
зобов'язані обмежити видачу (отримання)
готівкових коштів в іноземній валюті з
поточних та депозитних рахунків
клієнтів через каси та банкомати в
межах 15 000 грн. 00 коп. на добу на одного
клієнта в еквіваленті за офіційним
курсом Національного банку України
(надалі - НБУ).

Проте, позивач вважає дані дії
відповідача протизаконними та такими
що порушують його конституційні права
та умови укладеного між сторонами
Договору, а тому просить зобов'язати
відповідача видати позивачу з рахунку,
одноразовою операцією через касу
банку, належні йому готівкові кошти в
іноземній валюті у сумі 918 118 доларів 15
центів США.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позов підтримав та
просив задовольнити.

Представник відповідача Давидова О.В. у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечувала та пояснила, що при
обслуговуванні клієнтів банк
керується вимогами чинного
законодавства, в тому числі,
нормативно-правовими актами НБУ. При
цьому, ураховуючи суспільно-політичне
напруження, наявність певних елементів
ризику та невизначеності щодо
подальшого розвитку ситуації, а також
беручи до уваги економічні проблеми,
пов'язані з проведенням
антитерористичної операції на
території України, з метою недопущення
використання фінансової системи
України для відмивання грошей і
фінансування тероризму та
врегулювання ситуації на валютному
ринку України 29 серпня 2014 року
правлінням НБУ було прийнято Постанову
«Про введення додаткових механізмів
для стабілізації грошово-кредитного
та валютних ринків України» № 540,
згідно п. 9 якої встановлено, що
уповноважені банки зобов'язані
обмежити видачу (отримання) готівкових
коштів в іноземній валюті з поточних та
депозитних рахунків клієнтів через
каси та банкомати в межах до 15 000
гривень на добу на одного клієнта в
еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

На підставі зазначеного представник
відповідача вважає, що позовні вимоги
позивача є безпідставними та
необґрунтованими, а тому у задоволені
позову слід відмовити.

Вислухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані по
справі докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1066 та ч. 1 ст. 1067
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами.

У судовому засіданні встановлено, що 13
вересня 2011 року між ОСОБА_1 та Публічним
акціонерним товариством «Дочірній
банк Сбербанку Росії» укладено Договір
№? 6309/980/Р щодо обслуговування на
умовах продуктів та послуг «Стартовий»
в рамках Договору щодо банківського
обслуговування (а.с. 9). При цьому, при
підписанні даного Договору його
сторони погодили, що позивач виражає
своє повне і безумовне прийняття
публічної пропозиції відповідача
укласти Договір щодо банківського
обслуговування на умовах, що
встановленні відповідачем в Умовах
(акцепт), які є невід'ємною частиною
цього Договору та розміщенні на сайті -
http://www.sberbank.com.ua.

Відповідно до умов Договору відповідач
відкрив позивачу поточний
(мультивалютний) рахунок НОМЕР_1 та
зобов'язався здійснювати його
розрахунково-касове обслуговування
відповідно до чинного законодавства
України.

Таким чином, користуючись послугами
відповідача в межах Договору,
позивачем було внесено на рахунок
грошові кошти, залишок яких станом на 01
жовтня 2014 року становив 918 118 доларів 15
центів США, що підтверджується
випискою по особовому рахунку позивача
від 01 жовтня 2014 року (а.с. 10).

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 1068 ЦК
України банк зобов'язаний вчиняти для
клієнта операції, які передбачені для
рахунків даного виду законом,
банківськими правилами та звичаями
ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати
грошові кошти, що надійшли на рахунок
клієнта, в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
встановлений договором банківського
рахунка або законом. Банк зобов'язаний
за розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Разом з тим, як встановлено в судовому
засіданні та підтверджується листом
відповідача від 01 жовтня 2014 року за №
221/7/50-1 (а.с. 11), на звернення позивача
щодо отримання своїх коштів з рахунку
відповідач, посилаючись на положення п.
9 Постанови правління НБУ «Про введення
додаткових механізмів для
стабілізації грошово-кредитного та
валютних ринків України» від 29 серпня
2014 року № 540, відмовив у даному проханні
позивача, а саме, видати йому грошові
кошти готівкою одноразовою операцією у
відповідній валюті та сумі через касу
відділення банку (а.с. 11).

Так, відповідно до вказаного п. 9
Постанови правління НБУ «Про введення
додаткових механізмів для
стабілізації грошово-кредитного та
валютних ринків України» від 29 серпня
2014 року № 540 встановлено, що
уповноваженні банки зобов'язані
обмежити видачу (отримання) готівкових
коштів в іноземній валюті з поточних та
депозитних рахунків клієнтів через
каси та банкомати в межах 15 000 грн. 00 коп.
на добу на одного клієнта в еквіваленті
за офіційним курсом НБУ.

Разом з тим, ст. 41 Конституції України
передбачено, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Також, ч.ч. 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК
України визначено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

При цьому, положеннями ст. 1074 ЦК України
встановлено, що обмеження прав клієнта
щодо розпоряджання грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Проте, представником відповідача не
надано до суду жодних доказів, з яких би
вбачалося, що фінансові операції щодо
видачі належних позивачу коштів,
облікованих на рахунку, зупиненні в
порядку, визначеному ст. 17 Законом
України «Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму», як такі, що
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
кодексу, актів законодавства, а при
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
Банк Сбербанку Росії» в особі
Київського відділення № 1 Публічного
акціонерного товариства «Дочірній
Банк Сбербанку Росії» про зобов'язання
вчинити певні дії підлягає
задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що посилання представника
відповідача на Постанову правління НБУ
«Про введення додаткових механізмів
для стабілізації грошово-кредитного та
валютних ринків України» від 29 серпня
2014 року № 540, як на підставу для відмови
позивачу у поверненні його коштів, є
безпідставними, оскільки в даному
випадку правовідносини між сторонами,
в першу чергу, регулюються законом та
двостороннім договором, укладеним між
ними, а відмова в видачі коштів порушує
права позивача, регламентовані, у тому
числі, ст. 41 Конституції України.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
держави судові витрати по сплаті
судового збору у сумі 3 654 грн. 00 коп.,
виходячи із суми позовних вимог, які
задоволено судом.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 41
Конституції України ст.ст. 319, 386, 525, 526,
1066-1068, 1074 ЦК України та керуючись ст.ст.
ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294,
296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» в особі Київського відділення №
1 Публічного акціонерного товариства
«Дочірній Банк Сбербанку Росії» видати
ОСОБА_1 готівкою одноразовою операцією
через касу належні їй кошти в іноземній
валюті з поточного (мультивалютного)
рахунку НОМЕР_1 у сумі 918 118 (дев'ятсот
вісімнадцять тисяч сто вісімнадцять)
доларів 15 центів США.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Дочірній Банк Сбербанку
Росії» на користь держави судовий збір
в сумі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят
чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасували, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: