Справа № 344/5068/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2631/2014
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко М.Д., Вакарук В.М.,

секретаря Гавриляк Є.М.,

з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
представника Івано-Франківського МВК,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради до
ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_4 про виселення
без надання іншого жилого приміщення
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 07 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

09.04.2014 року виконавчий комітет
Івано-Франківської міської ради
звернувся із вказаним позовом.

В заяві зазначив, що будинкам АДРЕСА_1
надано статус гуртожитків для
проживання сімей та передано на баланс
КП «Дирекція замовника».

У кімнаті АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2, який
зареєстрований у кімнаті №16, та його
колишня дружина ОСОБА_5 і її сестра
ОСОБА_6. Останні проживають у спірній
кімнаті без реєстрації.

Посилаючись на те, що відповідачі
самовільно поселились у спірну
кімнату, позивач просив постановити
рішення про виселення без надання
іншого жилого приміщення.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 07.11.2014 року позов задоволено.
Постановлено виселити ОСОБА_2, ОСОБА_6
та ОСОБА_6 з кімнати АДРЕСА_1 м.
Іван-Франківську без надання іншого
житлового приміщення.

Стягнуто з відповідачів на користь
позивача по 81,20 грн. судового збору з
кожного.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність рішення
суду.

Судом не було враховано того, що
рішенням виконкому №461 від 15.01.2009 року
кімнату АДРЕСА_2 закріплено як
гуртожиток з правом поселення та
реєстрації працівників ЖЕО №2. А листом
№1-6/12 від 19.01.2009 року адміністрація та
профспілковий комітет ЖЕО №2 просили
закріпити спірну кімнату за ним та
членами його сім'ї, які проживають у ній
з 2001 року.

Судом не було враховано того, що він
вселився у кімнату № 19 за погодженням з
адміністрацією та профспілковим
комітетом ЖЕО №2, а отже його вселення
не є самовільним.

Не дав оцінки суд і тій обставині, що
він з 1993 року працює в ЖЕО №2, а отже
відповідно до положень ст.125 ЖК не може
бути виселений без надання іншого
житла як особа, яка пропрацювала на
підприємстві в установі та
організації, що надала службове
житлове приміщення, не менше як десять
років.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

ОСОБА_3 також подала апеляційну скаргу
на рішення суду.

ОСОБА_3 вказує на те, що у неї немає
сестри ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Її рідні
сестра ОСОБА_7 (ОСОБА_7), ІНФОРМАЦІЯ_2, та
брат ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають у
Тернопільській області.

Крім того, апелянт зазначає, що вона
немає ніякого відношення до даного
спору, їй не відомі особи, які беруть
участь у справі, її не повідомили про
місце і час розгляду справи, у зв'язку з
чим суд безпідставно зобов'язав її
виселитись та стягнув з неї витрати по
оплаті судового збору.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про часткове
задоволення позову - виселити ОСОБА_2 і
ОСОБА_6 та стягнути з них витрати по
оплаті судового збору, а в задоволенні
позову про її виселення та стягнення
судових витрат відмовити.

ОСОБА_2 та його представник апеляційну
скаргу підтримали з мотивів, наведених
у ній.

ОСОБА_3 свою апеляційну скаргу
підтримала з мотивів, наведених у ній.

Представник виконкому
Івано-Франківської міської ради та
ОСОБА_4 апеляційні скарги не визнали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає до
задоволення, а апеляційну скаргу
ОСОБА_3 слід задовольнити з таких
підстав.

Встановлено, що рішенням виконкому
Івано-Франківської міської ради від
21.03.2007 року №127 будинкам АДРЕСА_1 надано
статус для тимчасового проживання, а
рішенням №298 від 16.06.2009 року зазначеним
будинкам надано статус гуртожитків для
проживання сімей, за винятком кімнат
№№29,33,35-45, 63,73,74,75 буд №6а.

Рішенням Івано-Франківської міської
ради від 31.01.2012 року №580-20 гуртожитки, що
перебували на балансах
житлово-експлуатаційних організацій
міста, передані на баланс КП «Дирекція
замовника».

Також встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрований у кімнаті АДРЕСА_1 та
разом зі своєю колишньою дружиною та її
сестрою фактично проживають у кімнаті
№19 цього ж будинку.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 19.04.2013 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2 до
Івано-Франківського МВК та КП
«Дирекція замовника» про визнання
права користування житлом - кімнатою
АДРЕСА_2

Відповідно до ч 3. ст.61 ЦПК обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

При таких обставинах справи суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про самовільне зайняття
відповідачами кімнати №19 та про
необхідність їх виселення без надання
іншого житла.

Разом з тим, суд ухвалив рішення про
виселення ОСОБА_6, яка не є сестрою
колишньої дружини ОСОБА_2, ніколи не
проживала у гуртожитку по АДРЕСА_1 Її
прізвище після реєстрації шлюбу з
ОСОБА_9 співпало з дівочим прізвищем
сестри колишньої дружини ОСОБА_2

Наведене підтверджено поданими ОСОБА_3
копією свідоцтва про народження,
копією паспорта з відмітками про місце
реєстрації, копією свідоцтва про
розлучення.

В засіданні суду апеляційної інстанції
ОСОБА_2 підтвердив той факт, що ОСОБА_3
не є сестрою його колишньої дружини, а є
незнайомою йому особою, яку він бачить
вперше.

При таких обставинах справи рішення
суду в частині виселення ОСОБА_3
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення про відмову у
задоволенні позову в цій частині та
відшкодування ОСОБА_3 витрат по оплаті
судового збору.

Керуючись ст. 307, 309, 313, 314, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 07 листопада 2014 року в частині
виселення ОСОБА_6 скасувати та ухвалити
в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову виконавчого
комітету Івано-Франківської міської
ради до ОСОБА_6 про виселення без
надання іншого жилого приміщення
відмовити.

Змінити рішення суду в частині
стягнення судових витрат з ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, зазначивши про стягнення з
кожного по 121,80 грн.

Стягнути з виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради на
користь ОСОБА_3 121,80 грн. судового збору.

В решті рішення суду залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

В.М. Вакарук