АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження № 22ц-
791/2071/2014 Головуючий
в 1 інстанції Сіденко С.І.
Доповідач Фурман Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 21 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Фурман
Т.Г.Суддів:Пузанової Л.В. Чиркової
К.Г.При секретарі:Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Брилівської
селищної ради Цюрупинського району
Херсонської області на рішення
Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 11 квітня 2014
року в справі за позовом Брилівської
селищної ради Цюрупинського району
Херсонської області до ОСОБА_5 про
виселення без надання іншого житлового
приміщення та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до комунального підприємства
„Територіально-виробниче об'єднання
Брилівської селищної ради» та
Брилівської селищної ради
Цюрупинського району Херсонської
області про визнання права
користування житловим приміщенням,
зобов'язання усунути перешкоди у
здійснені права користування
квартирою та вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року Брилівська селищна
рада звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_5 про виселення без надання
іншого житлового приміщення,
посилаючись на те, що до об'єктів
комунальної власності Брилівської
територіальної громади входить
житловий будинок АДРЕСА_3.

Наймачем квартири №1 у вказаному
будинку була ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. За вказаною адресою
зареєстрованих осіб, крім померлої, не
було.

Посилаючись на те, що в цій квартирі без
належних правових підстав проживає
ОСОБА_5, яка не бажає добровільно
звільнити житло, позивач просив
виселити відповідачку із цього
помешкання без надання їй іншого
житлового приміщення.

У грудні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до
суду із зустрічною позовною заявою, в
якій просила визнати за нею право
користування спірною квартирою,
оскільки вселилася в це житло на правах
члена сім'ї наймача, іншого житла не
має, та просила зобов'язати Брилівську
селищну раду та КП
"Територіально-виробниче об'єднання
Брилівської селищної ради" усунути
перешкоди у здійсненні права
користування житлом, та зобов'язати КП
"Територіально-виробниче об'єднання
Брилівської селищної ради" укласти з
нею договір житлового найму цього
приміщення.

Рішенням Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 11 квітня 2014
року у задоволенні позову Брилівської
селищної ради Цюрупинського району
Херсонської області до ОСОБА_5 про
виселення без надання іншого житлового
приміщення відмовлено за
необґрунтованістю заявлених вимог.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_5 право користування
квартирою АДРЕСА_1.

В іншій частині зустрічного позову
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі Брилівська
селищна рада Цюрупинського району
Херсонської області просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким
задовольнити первісний позов, у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5 доводи апелянта не
визнала, рішення суду просить залишити
без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні первісного
позову, та частково задовольняючи
зустрічний позов, суд виходив з того, що
ОСОБА_5 на законних підставах займала
та займає спірну квартиру, а відтак не
може бути виселена з неї відповідно до
вимог ч.3 ст. 116 ЖК України, тому вимоги
позивачки за зустрічним позовом щодо
визнання за нею права користування
спірною квартирою є законними, а
первісний позов є безпідставним.

Проте, з таким висновком суду
погодитись на можна з наступних
підстав.

Судом встановлено та із матеріалів
справи вбачається, що відповідно до
розпорядження Цюрупинської районної
державної адміністрації Херсонської
області від 25.06.1996 року № 251 "Про
передачу в комунальну власність
Брилівської селищної Ради народних
депутатів житлового фонду державного
будівельно-монтажного підприємства
"Херсонводбуд", розташованого в с.
Брилівка" та рішення Брилівської
селищної ради від 07.02.1996 року у
комунальну власність селищної ради
передано майно державного
будівельно-монтажного підприємства
"Херсонводбуд" у тому числі 70
квартирний будинок за адресою: АДРЕСА_3.
/а.с.9,10/.

Рішенням ХІІІ позачергової сесії
Брилівської селищної ради шостого
скликання № 104 від 30.06.2011 року
затверджено перелік об'єктів
комунальної власності Брилівської
територіальної громади, до складу
якого входить житловий будинок
АДРЕСА_3. /а.с.5/.

Наймачем квартири №1 в зазначеному
вище будинку на законних підставах з
25.09.1982 року була ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Інші особи, крім
померлої, за вказаною вище адресою не
зареєстровані. Квартира не
приватизована.

ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6, проживає в цій
квартирі, своє право на користування
житлом обґрунтовує тим, що вселилася на
законних підставах, як член сім'ї
наймача, ця квартира є постійним місцем
її проживання, іншого житла не має, з
наймачем вела спільне господарство.

Заперечуючи проти доводів позивачки за
зустрічним позовом, відповідачі
зазначали, що квартира АДРЕСА_1, є
комунальною власністю територіальної
громади, за життя наймач ОСОБА_6 до
селищної ради з письмовою заявою на
вселення своєї доньки не зверталася, в
цій квартирі наймач до кінця свого
життя проживала разом з чоловіком, який
після її смерті виїхав в іншу
місцевість. Крім того, у ОСОБА_5 на час
смерті матері було інше житло, яким
вона розпорядилася на власний розсуд,
тим самим погіршивши свої житлові
умови.

У підтвердження надані докази, які
свідчать про те, що 18.07.1996 року ОСОБА_5
прибула з с. М.Олександрівка
Скадовського району Херсонської
області в смт. Брилівка Цюрупинського
району Херсонської області. З 07.10.1996
року вона була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2. В липні 2008 року вона
звернулася до Брилівської селищної
ради із заявою з проханням прописати в
її квартиру № 68 сина ОСОБА_7, а 21.07.2008
року подала заяву про зняття її з
реєстраційного обліку у зв'язку з
виїздом у іншу місцевість. Квартира
АДРЕСА_2, 18.03.2009 року була приватизована
сином позивачки, а 20.04.2009 року продана
ним ОСОБА_8 /а.с.54,139,145, 146,147/.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_5 на
час смерті матері мала інше житло, в
якому була прописана і цим житлом вона
розпорядилася на власний розсуд.

Докази на підтвердження того, що за
життя ОСОБА_6 надавала письмову згоду,
або у будь-який інший спосіб
висловлювала таку згоду на вселення
дочки в спірну квартиру не надані та
судом не встановлені.

Посилання ОСОБА_5 на те, що вона з
матір'ю вела спільне господарство
належними і допустимим доказами не
доведені.

Довідки селищної ради № 89 від 19.12.2006
року та № 111 від01.09.2008 року, на які
посилається ОСОБА_5, не доводять її
право користування спірною квартирою.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ч. 3 ст. 47 Конституції ніхто не
може бути примусово позбавлений житла
інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Згідно ст. 109 ЖК України виселення із
займаного житлового приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ч. 3 ст.116 ЖК України особи,
які самоправно зайняли житлове
приміщення виселяються без надання їм
іншого житлового приміщення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 9 постанови № 2 від 12.04.85
року із змінами „Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України", вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи прописані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування
жилим приміщенням.

Оскільки ОСОБА_5 належними та
допустимим доказами не довела, що під
час її вселення у спірну квартиру був
дотриманий встановлений чинним
законодавством порядок, колегія суддів
приходить до висновку, що вона не
набула право користування цим житловим
приміщенням, а тому позивач за
первісним позовом, як власник спірного
майна, має право вимагати її виселення
без надання іншого житлового
приміщення.

За наведених вище обставин рішення
суду підлягає скасуванню в частині
відмови у задоволенні первісного
позову та часткового задоволення
зустрічного позову з ухваленням в цій
частині нового рішення про виселення
ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого житлового приміщення та у
відмові у задоволенні зустрічного
позову в частині визнання за ОСОБА_5
права користування квартирою.

Судові витрати підлягають
відшкодуванню відповідно до ст. 88 ЦПК
України.

На підставі ст. 391 ЦК України, ч. 3 ст. 47
Конституції України, ст. 109, ч. 3 ст.116 ЖК,
роз'яснень Пленуму Верховного Суду
України в постанові № 2 від 12.04.85
року„Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України", керуючись
ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Брилівської
селищної ради Цюрупинського району
Херсонської області задовольнити
частково.

Рішення Цюрупинського районного суду
Херсонської області від 11 квітня 2014
року в частині відмови у задоволенні
первісного позову та часткового
задоволення зустрічного позову
скасувати і ухвалити в цій частині нове
рішення.

Позов Брилівської селищної ради
Цюрупинського району Херсонської
області до ОСОБА_5 задовольнити,
виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

У задоволенні зустрічного позову в
частині визнання за ОСОБА_5 права
користування квартирою АДРЕСА_1 -
відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витирати:

- на користь Брилівської селищної
ради Цюрупинського району Херсонської
області в розмірі 133,80 грн.,

- в дохід держави в розмірі 102,70 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: