У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 24 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
договором позики, трьох відсотків
річних за несвоєчасне повернення
боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в
інтересах ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду м. Києва від 09
вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, у
якому просила стягнути з ОСОБА_5
заборгованість за договором позики в
розмірі 628 161,01 грн, що
становить 56 559, 49 дол. США, та 3% річних
станом на квітень 2014 року у розмірі 24
714, 91 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що 22 грудня 2006 року вона
уклала договір позики (безпроцентної
цільової) з ОСОБА_5, згідно з
яким надала у борг відповідачу 90 000 дол.
США, з яких 30 000 дол. США останній
зобов'язався повернути до 01 березня
2007 року, а решту - до 22 грудня 2012
року.

Посилаючись на те, що відповідач свої
зобов'язання не виконав, борг не
повернув, просила задовольнити позов.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 24 червня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
09 вересня 2014 року скасовано рішення
суду першої інстанції та ухвалено нове,
яким позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
суму заборгованості за договором
позики в розмірі 628 161,01 грн, яка за
офіційним курсом на момент оплати
повинна становити 56 559, 49 дол. США, та 3 %
річних за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання у розмірі 24 714, 91
грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі , поданій ОСОБА_6,
ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення місцевого суду, мотивуючи
свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
заборгованість виникла у зв'язку з тим,
що відповідач не розрахувався за
придбане у позивача нерухоме майно, а
не у зв'язку з невиконанням зобов'язань
за договором позики.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, апеляційний
суд виходив із того, що відповідачем
прострочено виконання грошового
зобов'язання за договором позики , у
зв'язку з чим він зобов'язаний сплатити
суму боргу.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суд
апеляційної інстанції з урахуванням
встановлених обставин справи та того,
що 22 грудня 2006 року між сторонами був
укладений саме договір позики (а.с. 5),
обґрунтовано дійшов висновку про
задоволення позову.

Доводи скарги про безгрошовість
договору не заслуговують на увагу,
оскільки ОСОБА_7 у встановленому
законом порядку його не оскаржував, а
лише заперечував проти повернення
позики.

Матеріали витребуваної справи також не
дають підстав вважати, що судом при
розгляді даної справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
статтями 338-341 ЦПК України як підстави
для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах
ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного
суду м. Києва від 09 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова