НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
№
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2014 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Вільненської сільської ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, треті
особи: Новомосковська міська державна
нотаріальна контора, Новомосковське
міськрайонне управління юстиції в
особі Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції, про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Вільненської сільської ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, треті
особи: Новомосковська міська державна
нотаріальна контора, Новомосковське
міськрайонне управління юстиції в
особі Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції, в якому просить
визнати за нею право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований на земельній ділянці 0,15
га - держфонду, що складається з будинку
під літерою А - загальною площею 78,4
кв.м., житловою площею - 50,8 кв.м.,
допоміжною - 27,6 м.кв., 1-1 кухня площею 16,6
кв.м.; 1-2 кімната площею 12,8 кв.м.; 1-3
кімната площею 15,0 кв.м.; 1-4 вітальня
площею 23,0 кв.м.; 1-5 коридор площею 11,6
кв.м.; а також господарчі будівлі та
споруди: А1 - житлова прибудова, Б -
літній душ, В - вбиральня, Г - навіс, К -
колодязь, № 1 - ворота, № 2 - огорожа, № 3 -
огорожа, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування свого позову позивач
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого
відкрилась спадщина у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1, який
розташований на земельній ділянці
площею 0,15 га.

Окрім позивачки спадкоємцями після
смерті ОСОБА_4 є відповідачі: ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, які відмовилися від прийняття
спадщини на користь позивачки.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини, позивачці було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, оскільки нею не
представлено до нотаріальної контори
документи, що підтверджують право
власності ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, на спадковий житловий
будинок АДРЕСА_1

Позивачка зазначає, що померлий ОСОБА_4
за життя встиг оформити належним чином
правовстановлюючий документ на
житловий будинок.

За таких обставин, позивачка
позбавлена можливості вступити в
спадкування через те, що спадкодавець
ОСОБА_4 не оформив правовстановлюючі
документи на вищевказане нерухоме
майно, у зв'язку з чим, остання вимушена
звернутися з даним позовом до суду за
захистом своїх невизнаних й
оспорюваних прав.

В судове засідання позивач не
з'явилася, надала суду заяву про
розгляд справи у свою відсутність,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, подала через канцелярію
суду заяву, якою просила справу
розглянути у її відсутність, з позовом
згодна.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
також не з'явилася, подала через
канцелярію суду заяву, якою просила
справу розглянути у її відсутність, з
позовом згодна.

Представник відповідача - Вільненської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву, якою
просив розглянути справу без участі
представника сільради, з позовом
згодні.

Представник третьої особи -
Новомосковської міської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не відомі.

Представник третьої особи -
Реєстраційної служби Новомосковського
МРУЮ в судове засідання не з'явився,
надавши клопотання через канцелярію
суду про розгляд справи без участі
представника Реєстраційної служби.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію свідоцтва про смерть,
згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4
(а.с.8).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4
заповіту не склав, а тому спадкування в
даному випадку здійснюється за
законом.

З матеріалів спадкової справи
заведеної Новомосковською міською
державною нотаріальною конторою після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
вбачається, що спадкоємцями після його
смерті є дружина ОСОБА_1, яка своєчасно
подала заяву про прийняття спадщини,
доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які
відмовилися від прийняття спадщини на
користь дружини спадкодавця ОСОБА_1
(а.с.52-53).

На виконання вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України,
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковської
міської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті матері чоловіка
ОСОБА_4, однак у видачі свідоцтва про
право на спадщину їй було відмовлено,
оскільки нею не представлено до
нотаріальної контори документи, що
підтверджують право власності ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на спадковий
житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7).

Суду надано копію виписки з рішення
Вільненської сільської ради Х сесії
ХХІІІ скликання від 23.12.1999 року, згідно
якого ОСОБА_4 передано у приватну
власність земельну ділянку площею 0,15
га, яка розташована в АДРЕСА_1 - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд (а.с.15).

Крім того, суду також надано виписку з
наказу № 17 з/у по колгоспу ім.50 річчя
Великого Жовтня, згідно якої вирішено
наділити земельною ділянкою, площею 0,15
га ОСОБА_4 в АДРЕСА_1; підстава: рішення
ПК протокол № 32 від 20.04.1989 року (а.с.17).

Згідно паспорту на забудову
присадибної ділянки в сільському
населеному пункті вбачається, що
ОСОБА_4 дозволено будівництво
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.18).

Крім того, згідно довідки виконкому
Вільненської сільської ради № 562 від
30.05.1989 року, ОСОБА_4 надано дозвіл на
будівництво житлового будинку і
господарських споруд на земельній
ділянці розташованій за адресою:
АДРЕСА_1, із строком закінчення
будівництва до 18.05.1992 року (а.с.19).

Також, згідно довідки виконкому
Вільненської сільської ради № 667 від
25.06.2014 року, вбачається, що за померлим
ОСОБА_4 числиться в користуванні
неприватизована земельна ділянка
загальною площею 0,15 га за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.20).

Суду надано копію проекту на
будівництво житлового будинку
індивідуального будівника ОСОБА_4
(а.с.21-23), до якого суд ставиться
критично, адже з даного проекту не
вбачається ні дати його складення, ні
до якого житлового будинку він
відноситься (не зазначено адреси його
місцезнаходження). Крім того, технічні
характеристики даного житлового
будинку з господарчими спорудами не
відповідають технічним
характеристикам житлового будинку
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до абз.3 ч. 2 ст. 331 Цивільного
кодексу України, якщо право власності
на нерухоме майно відповідно до закону
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року права на нерухоме майно,
які підлягають державній реєстрації
відповідно до цього Закону, виникають з
моменту такої реєстрації.

У відповідності до ч. 4 ст. 3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української PCP,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
PCP 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в
Мін'юсті 8 лютого 2002 року за № 157/6445 (з
подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності Цивільного
кодексу України 2003 року та Законом
України від 1 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності Законом України від 1
липня 2004 року «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», спадкоємці, які прийняли
спадщину, мають право на оформлення
спадкових прав шляхом звернення до
нотаріальної контори за видачею
свідоцтва про право на спадщину, а у
випадку якщо це право оспорюється або
не визнається іншою особою, право
власності спадкоємця на спадкове майно
підлягає захисту в судовому порядку
шляхом його визнання.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
PCP, затвердженою наказом Міністра
юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975
року № 45/5, яка регулювала виникнення
права власності у самих спадкодавців
на момент закінчення будівництва
будинків, підтвердженням
приналежності будинку, який
знаходиться в сільському населеному
пункті, можуть бути відповідні довідки
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, які видавалися в
тому числі і на підставі записів у
погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних
актів виникнення права власності на
житлові будинки, споруди не залежало
від державної реєстрації нього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад
відносилось також питання узаконення
цих будівель та внесення записів про
право власності на будинки за
громадянами у погосподарські книги
місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою
формою статистичного обліку, що
здійснюється в Україні (УРСР) із 1979
року. В погосподарських книгах при
визначенні року побудування
зазначається рік введення в
експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів
УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988
роках сільськими, селищними, районними
Радами народних депутатів
ухвалювалось рішення щодо оформлення
права власності та реєстрації будинків
у бюро технічної інвентаризації за
даними погосподарських книг сільських,
селищних Рад із додатками списків
громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української PCP,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
PCP 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56, передбачала
обов'язкову реєстрацію
(інвентаризацію) будинків і
домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4
Інструкції), в тому числі й на підставі
записів у погосподарських книгах (п. 20
Інструкції).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинялися внаслідок його смерті.

Вирішуючи питання щодо визнання права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
в порядку спадкування після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, суд
оцінює в сукупності зібрані по справі
докази, зокрема, технічний паспорт на
житловий будинок, відповідно до якого
всі будівлі побудовані в 1990 році,
довідки виконкому Вільненської
сільської ради № 562 від 30.05.1989 року, № 667
від 25.06.2014 року, виписки з рішення
Вільненської сільської ради, виписки з
наказу про виділ під будівництво
земельної ділянки.

Отже, аналізуючи викладене, суд вважає
за необхідне визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
в порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 3, 58, 10, 57, 60, 212, 214, 215, 224 ЦПК України,
ст. ст. 1223, 1225, 1261, 1267 ЦК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Вільненської сільської ради
Новомосковського району
Дніпропетровської області, треті
особи: Новомосковська міська державна
нотаріальна контора, Новомосковське
міськрайонне управління юстиції в
особі Реєстраційної служби
Новомосковського міськрайонного
управління юстиції, про визнання права
власності на домоволодіння в порядку
спадкування за законом - задовольни.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований на земельній ділянці 0,15
га - держфонду, що складається з будинку
під літерою А - загальною площею 78,4
кв.м., житловою площею - 50,8 кв.м.,
допоміжною - 27,6 м.кв., 1-1 кухня площею 16,6
кв.м.; 1-2 кімната площею 12,8 кв.м.; 1-3
кімната площею 15,0 кв.м.; 1-4 вітальня
площею 23,0 кв.м.; 1-5 коридор площею 11,6
кв.м.; а також господарчі будівлі та
споруди: А1 - житлова прибудова, Б -
літній душ, В - вбиральня, Г - навіс, К -
колодязь, № 1 - ворота, № 2 - огорожа, № 3 -
огорожа, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення. Особи, що не була присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання цього
рішення.

Суддя
В.В. Березюк