Єдиний унікальний номер: 378/1173/14-ц
Провадження № 2/378/347/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2014 р. Ставищенський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді: Гуртовенко
Р. В.

за участю секретаря: Шевченко Т.
А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ставище Київської
області справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулось
моторне (транспортне) страхове бюро
України (МТСБУ), посилаючись на те, що
ОСОБА_1 06 червня 2011 року о 17 год. 10 хв.,
керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053»
д.н.з. НОМЕР_3 на перехресті вул.
Газопровідна та Велика Кільцева в м.
Києві, перетнув подвійну суцільну
лінію горизонтальної розмітки в
порушенні п. 12.3 ПДР України, при
винекненні перешкоди, не вжив заходів
для безпечного об'їзду перешкоди аж до
зупинки транспортного засобу,
внаслідок чого здійснив зіткнення із
автомобілем марки «Фольксваген» д.н.з.
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3,
спричинивши власнику вказаного
автомобіля матеріальний збиток. На
дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1
не мав чинного договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вина ОСОБА_1 у
скоєнні вищезазначеної ДТП
підтверджується постановою
Подільського районного суду м. Києва
від 24 жовтня 2011 р.. В результаті
зазначеної ДТП пошкоджено автомобіль
марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, що
належить ОСОБА_3. Вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу, відповідно до
звіту № 0806 про оцінку автомобіля
«Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, складеного
СПД ОСОБА_4 складає 32154,70 грн.. Зазначена
шкода особисто винуватцем ДТП не була
відшкодована потерпілій особі. Власник
пошкодженого автомобіля, з метою
отримання відшкодування, звернувся до
моторного (транспортного) страхового
бюро України з відповідною заявою, до
якої додано копію полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/5682098 з
терміном дії - з 09.12.2010р. до 08.12.11 р..
Договірних зобов'язань між МТСБУ,
потерпілою особою та відповідачем не
виникало. У зв'язку з настанням події,
передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 07
грудня 2011 р. здійснило виплату
відшкодування потерпілій особі в
розмірі 26 795,58 грн. Додатково МТСБУ
понесено витрати на оплату юридичних
послуг в розмірі 2000 грн., відповідно до
умов контракту та додаткової угоди № 97
від 18.11.2014р.. 20 лютого 2012 р. № 3990 /3-2-05
МТСБУ повторно звернулось до ОСОБА_1 з
листом про компенсацію витрат в
добровільному порядку, який останнім
залишено без задоволення.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача понесені витрати на
виплату страхового відшкодування в
сумі 26795,58 гривень, витрати на правову
допомогу в розмірі 2000 гривень та
судовий збір.

В судове засідання представник
позивача не прибув, до суду направив
клопотання, в якій позовні вимоги
підтримує, справу просить розглядати
без його участі.

Відповідач в судове засідання не
прибув, до суду подав заяву, в якій
позовні вимоги не визнає, справу
просить розглядати без його участі.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши письмові докази, вважає, що
позов слід задовольнити, виходячи із
наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 постановою
Подільського районного суду м. Києва
від 24 жовтня 2011 року визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

На дату скоєння ДТП, обставини вчинення
якої зазначені у вказаній постанові
Подільського районного суду м. Києва
від 24 жовтня 2011 року, ОСОБА_1 чинного
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, суду не надав.

Відповідно до висновку №0806 від 14.11.2011
року автотоварознавчого дослідження
колісного транспортного засобу марки
«Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_3, вартість його відновлювального
ремонту складає 32154,70 грн. (а.с 11-21).

ОСОБА_3, маючи поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/5682098 з
терміном дії - з 09.12.2010 р. до 08.12.11 р. ,
звернувся із повідомленням та заявою
до МТСБУ про дорожньо-транспортну
пригоду і виплату страхового
відшкодування (а. с. 4, 6-8).

Зазначена шкода особисто винуватцем
ДТП, тобто відповідачем ОСОБА_1 не була
відшкодована потерпілій особі.

Договірних зобов'язань між МТСБУ,
потерпілою особою та відповідачем з
наявних матеріалів справи, не
встановлено.

Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства.

Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", регулюються
дані правовідносини.

Відповідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 вказаного
Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих, відшкодовує шкоду
на умовах, визначених Законом, у разі її
заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність.

МТСБУ 23 грудня 2011 р. здійснило виплату
відшкодування потерпілій особі в
розмірі 26 795,58 грн., що підтверджується
копією наказу МТСБУ №3459 від 20.12.2011 р.
про сплату (а.с. 10) та копією платіжного
доручення № 5813 від 22.12.2011 р. (а. с. 9).

Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" передбачено, що
особа, яка відшкодувала шкоду завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

20 лютого 2012 р. №3990/3-2-05 МТСБУ зверталось
до ОСОБА_1 з листом про компенсацію
понесених витрат в добровільному
порядку, проте відповіді від
останнього не отримало (а.с. 23).

Згідно зі ст. 27 Закону України „Про
страхування" та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що із відповідача на користь позивача
слід стягнути збиток понесений
останнім по виплаті страхового
відшкодування в сумі 26795,58 грн.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать зокрема витрати на
правову допомогу.

Відповідно до умов контракту №77 від
04 жовтня 2012 року та додаткової угоди №
97 від 18.11.2014 р. (а.с. 24- 30) витрати на
правову допомогу становлять 2000 грн..

Згідно з ч. 1-2 ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року №4191-VI розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних
справах, в яких така компенсація
виплачується стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, іншою
стороною, а в адміністративних справах
- суб'єктом владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Представник позивача ОСОБА_5 участі в
судових засіданнях по даній справі не
брала, доказів отримання від позивача
коштів в сумі 2000 грн. за надання
правової допомоги суду не надала, як і
не надала оригіналів вищевказаних
угод, укладених з позивачем про надання
правової допомоги.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що в задоволенні вимог щодо
стягнення з відповідача витрат на
правову допомогу в розмірі 2000 грн., слід
відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача судовий збір в сумі 267,96 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 16 ч.2 п. 8, 22, 993, 1166, 1188,
1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38, п.п. а п. 41.1 ст.
41 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" від 1 липня 2004
року N 1961-IV, ст. 27 Закону України „Про
страхування" від 7 березня 1996 року N
85/96-ВР, ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20.12.2011
року №4191-VI, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79, 84, 88, 212-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Моторного (транспортного)
страхового бюро України задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_4 на
користь моторного (транспортного)
страхового бюро України (п/і 02002, м. Київ,
а/с 272, р/р 871 в Укрексімбанку м.
Києва, МФО 322313, код ЕДРПОУ 21647131) кошти в
розмірі понесених витрат на виплату
страхового відшкодування в сумі 26795
(двадцять шість тисяч сімсот дев'яносто
п'ять) гривень 58 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь
моторного (транспортного) страхового
бюро України витрати по сплаті
судового збору в сумі 267 (двісті
шістдесят сім) гривень 96 копійок.

В задоволенні вимог моторного
(транспортного) страхового бюро
України по сплаті витрат на правову
допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі)
гривень відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Київської області через Ставищенський
районний суд Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Р. В.
Гуртовенко