22-ц/772/3000/2014Головуючий в суді першої
інстанції Бойко В. М.Категорія
46Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2014 р. м. Вінниця Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області у складі : головуючого -
судді ІванюкаМ.В, суддів ПанасюкаО.С. та
БереговогоО.Ю, при секретарі
РуденкоО.М, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької
області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
заочне рішення Вінницького міського
суду від 17 жовтня 2013р. у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
усунення перешкод в користуванні
житлом шляхом зняття з реєстрації, --

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2013р. ОСОБА_4. звернувся в
суд з позовом до своєї невістки ОСОБА_3.
про визнання її такою, що втратила
право користування житлом у квартирі
АДРЕСА_1 та усунення перешкод в
користуванні житлом шляхом зняття
відповідачки з реєстрації.

Зазначив, що він є одноосібним
власником даної квартири згідно
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 29.04.2005р. відповідно до рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради № 799 від 29.04.2005р.
Відповідачка з 2009р. у цій квартирі не
проживає, оскільки тоді ж вибула до
Криму разом зі своїм чоловіком - його
сином.

Участі в утриманні будинку та у
витратах на оплату комунальних послуг
відповідачка не приймає. Усі вказані
витрати несе лише позивач. Вважаючи, що
у зв'язку з вказаними додатковими
витратами з розрахунку на особу, яка в
квартирі не проживає, порушуються його
права власника, ОСОБА_4. наполягав на
задоволенні позову.

Заочним рішенням Вінницького міського
суду від 17 жовтня 2013р. позов було
задоволено.

Ухвалою Вінницького міського суду від
12 вересня 2014р. заяву ОСОБА_3. про
перегляд вказаного заочного рішення
залишено без задоволення.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5. у поданій
апеляційній скарзі просить дане заочне
рішення скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_4. у
задоволенні позовних вимог. Вважає, що
задовольняючи позов, суд першої
інстанції не з'ясував дійсні обставини
справи, порушив норми процесуального
права та невірно застосував норми
матеріального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5,
який представляє ОСОБА_3, підтримав
апеляційну скаргу з наведених у ній
підстав.

Адвокат ОСОБА_6, яка представляє ОСОБА_4,
просить відхилити апеляційну скаргу як
безпідставну.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах заявлених вимог,
поданих заперечень і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона задоволенню не підлягає
з таких підстав :

Задовольняючи позов, суд правильно
виходив з встановленого факту
тривалого (більше одного року)
непроживання відповідачки у
зазначеній вище квартирі з 2009р. При
цьому колегія суддів погоджується з
висновком суду про порушення нею
інтересів позивача у зв'язку з його
одноосібними витратами на утримання
будинку та оплату комунальних послуг з
розрахунку на двох проживаючих осіб, у
той час коли вона там насправді не
проживає.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд першої інстанції ухвалив заочне
рішення без належного повідомлення
відповідачки, не спростовують
правильності вказаного рішення. Адже
даний недолік був усунутий в судовому
засіданні в ході апеляційного розгляду
справи, в якому приймав участь і давав
відповідні пояснення представник
ОСОБА_3. - ОСОБА_5. При цьому
представником апелянта підтверджено
факт непроживання відповідачки у
зазначеній вище квартирі з 2009р, а тому
згідно положень ч.1 ст.61 ЦПК України цей
факт доказуванню не підлягає.

Ніким не заперечується, а тому є
встановленим також той факт, що ОСОБА_3.
у цій квартирі не проживає і на даний
час. При цьому відповідачкою нічого не
зазначено про те, що в 2009р. році вона
вибула з квартири позивача поза своєю
волею, тощо. ЇЇ представник не дав
апеляційному суду чіткої відповіді на
питання про те, навіщо вона бажає бути
зареєстрованою у квартирі, яка
належить по праву власності лише
позивачу. Представником так і не
зазначено, у чому ж конкретно полягає
порушення прав ОСОБА_3. у зв'язку з
ухваленням судом першої інстанції
оскаржуваного рішення.

При цьому в тексті апеляційної скарги
згадуються положення ст.ст.71, 78 ЖК
України, хоча у даному випадку житло є
приватною власністю, у зв'язку з чим суд
правильно застосував правила ч.2 ст.405
ЦК України (а це у скарзі зовсім не
згадується). Також не встановлено
існування передбаченої даною нормою
(ч.2 ст.405 ЦК України) якоїсь
домовленості сторін з приводу
користування зазначеним житлом. При
цьому в апеляційній скарзі з
незрозумілих причин йдеться про
виселення відповідачки, у той час коли
вона ще з 2009р. у квартирі не проживає і
оскаржуваним рішенням її не виселено, а
визнано такою, що втратила право
користування житлом.

З огляду на наведене посилання
апеляційної скарги на ст.47 Конституції
України та на п.1 ст.8 Європейської
конвенції з прав людини є недоречним,
так як у даному випадку реального
порушення прав апелянта не встановлено
і мова йде про захист порушених прав та
інтересів власника житла.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення не вбачається.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 303, 304, 305ч.2, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317,
209, 218 ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від
17 жовтня 2013р. у даній справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :