Справа № 513/1575/14-ц
Провадження № 2/513/614/14
Саратський районний суд Одеської
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року Саратський районний
суд Одеської області у складі: судді
Бучацької А.І., при секретарі Коржан
О.В., за участю: позивачки ОСОБА_1,
представника позивачки ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в смт.Сарата цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
майна об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, розподілу часток
майна та визнання права власності,

В С Т
А Н О В И В :

31 жовтня 2014 року позивачка звернулась
до суду з позовом до відповідача, в
якому зазначила, що 17 вересня 2005 року
вона уклала з відповідачем шлюб. На час
укладання шлюбу її чоловік ОСОБА_3 мав у
власності квартиру АДРЕСА_1, яку він
набув за договором дарування від 09
квітня 2003 року.

В зазначеній квартирі вона
зареєстрована з 13 липня 2006 року, проте
проживає в ній з моменту укладання
шлюбу.

За період перебування у шлюбі
позивачкою упродовж 2010-2014 років за
рахунок її особистих коштів були
проведені ремонтні роботи в квартирі,
а саме: встановлені металопластикові
вікна, відремонтовано ванну кімнату та
інші приміщення. Лише наприкінці
жовтня 2013 року на ремонт квартири нею
витрачено понад 14500 гривень.

Позивачка вважає, що завдяки
здійсненим нею поліпшенням вартість
квартири істотно збільшилась, як за
рахунок внесених нею коштів, так і за
рахунок її особистої праці.

Посилаючись на ці обставини,
позивачка просить визнати квартиру
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, об'єктом
спільної сумісної власності подружжя;
визнати за нею та за відповідачем
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи позивачки та
її представник підтримали позов,
просили його задовольнити.

Відповідач позов визнав, не
заперечував проти його задоволення.

Заслухавши позивачку, її
представника та відповідача.
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку про
задоволення позову.

Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Суд роз'яснив відповідачу
наслідки визнання позову, передбачені
ч.4 ст.174 ЦПК України.

Квартира АДРЕСА_1 була придбана
ОСОБА_3 на підставі договору дарування
9 квітня 2003 року, посвідченого
державним нотаріусом Саратської
державної нотаріальної контори за
реєстровим № 1543. На час придбання
вартість квартири складала 15157
гривень (а.с.6). Зазначена квартира була
зареєстрована за відповідачем в
Саратському БТІ та РОН, що підтверджено
витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно (а.с.7).

17 вересня 2005 року сторони
зареєстрували шлюб, що підтверджено
свідоцтвом про шлюб ( а.с.5).

Договір поставки продукції від 06
жовтня 2010 року підтверджує, що
позивачка придбала металопластикові
вікна на загальну суму 3 850 гривень
(а.с.10); накладні від 10 жовтня 2013 року
підтверджують придбання нею
будівельних матеріалів для ремонту
квартири на загальну суму 14 727, 84
гривні (а.с.9). Такиим чином, на час
придбання квартира коштувала 15 157
гривень, а позивачкою на ремонт
квартири витрачено 18 577, 84 гривні.

Відповідач визнав ту обставину, що
внаслідок трудових та грошових
затрат позивачки на проведення
ремонту квартири, спірна квартира
істотно збільшилася у своїй вартості,
а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК
України дана обставина не підлягає
доказуванню.

Право власності відповідача на
спірну квартиру виникло 09 квітня 2003
року, тобто до 01 січня 2004 року -
набрання чинності СК України. Однак.
правовідносини сторін щодо
збільшення вартості спірної квартири
виникли в 2010-2013 р.р., тобто після
набрання чинності СК України, тому
дані правовідносини регулюються
діючим СК України.

Згідно ч.1 ст.62 СК України якщо майно
дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно до ст. 372 ЦК України у разі
поділу майна, що є у спільній сумісній
власності вважається, що частини
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними. У разі
поділу майна між співвласниками право
спільної сумісної власності на нього
припиняється.

На підставі ч.1 ст. 69, ст.70 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності. У разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним контрактом.

Аналіз зазначених норм закону та
обставин справи дають суду підстави
до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.3-8, 10, 11, ч.4 ст.174, 212-215
ЦПК України, ч.1 ст.62, 69, ч.1 ст.70 СК
України, суд

В И
Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати квартиру
АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_3 об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
1/2 (одну другу) частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/2 (одну другу) частину квартири
АДРЕСА_1.

Рішення суду можливо оскаржити до
апеляційного суду Одеської області
через Саратський районний суд Одеської
області шляхом подання апеляційного
скарги протягом десяти днів після
проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
А. І. Бучацька