Справа № 371/1078/14-ц Головуючий у І
інстанції Капшук Л.О.Провадження №
22-ц/780/7121/14 Доповідач у 2
інстанції МережкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Миронівського районного суду
Київської області від 12 вересня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, визнання права
власності ( мирова угода).

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року позивач звернулася в
суд із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що вони
перебували у зареєстрованому шлюбі із
відповідачем. Шлюб розірваний 11 грудня
2009 року. Від шлюбу мають дитину - дочку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Перебуваючи у шлюбі, вони із
відповідачем розпочали будівництво
будинку за адресою: АДРЕСА_1

У червні 2014 року позивачу стало відомо,
що відповідач оформив право власності
на будинок та на земельну ділянку на
своє ім'я.

Позивач зазначає, що оскільки будинок
побудований під час шлюбу із
відповідачем, він є спільним майном,
просила визнати спірний будинок
спільним майном подружжя, визнати за
позивачем право власності на 12 частину
будинку, визнати частково незаконним
свідоцтво про право власності на
житловий будинок, визнати частково
недійсним свідоцтво про право
власності на земельну ділянку, визнати
право власності на 12 частину земельної
ділянки.

Ухвалою Миронівського районного суду
Київської області від 12 вересня 2014 року
визнано мирову угоду, укладену між
сторонами. За умовами угоди ОСОБА_2
відмовляється від позову, а ОСОБА_1
сплачує ОСОБА_2 грошову компенсацію за
майно набуте в шлюбі в розмірі 50 000 грн
відповідно погодженого графіку.
Провадження у праві закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить ухвалу суду
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права, та
направити справу для продовження
розгляду справи до суду першої
інстанції. В апеляційній скарзі
зазначав, що позивач фактично ввела
йогу в оману щодо умов мирової угоди,
фактично мова йшла про те, що він після
оформлення права власності на будинок,
12 частину оформить на свою дочку
ОСОБА_4, а щодо розміру виплати
компенсації взагалі мови не було, крім
того в розумінні ст. 57
Сімейного Кодексу України будинок
взагалі не є спільним майном подружжя,
оскільки побудований у 2011 році, вже
після того як вони розірвали шлюб із
позивачем..

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Суд першої інстанції, визнавши мирову
угоду виходив із того, що мирова угода
укладена за наявності факту порушення
суб'єктивного права, який вже відбувся,
на основі взаємних поступок, за
наявності волевиявлення сторін, не
шкодить нічиїм інтересам.

Однак такі висновки суду не
відповідають обставинам справи, є
помилковими.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від
12 червня 2009 року «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» з'ясовуючи
після доповіді про обставини справи, чи
підтримує позивач свої вимоги, чи
визнає відповідач вимоги позивача та
чи не бажають сторони укласти мирову
угоду або звернутися для вирішення
спору до третейського суду,
головуючому необхідно уточнити, в
якому обсязі та з яких підстав
підтримується позов або в якій частині
визнається позов, а якщо сторони мають
намір укласти мирову угоду, то на яких
конкретно умовах (стаття 173 ЦПК
України).

Якщо сторони виявили намір укласти
мирову угоду, то при необхідності їм
може бути надана можливість оформити
умови мирової угоди, для чого суд
оголошує перерву в судовому засіданні.
У разі якщо умови мирової угоди не
суперечать закону, не порушують права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
сторін), суд визнає мирову угоду та
закриває провадження у справі.

Якщо умови мирової угоди суперечать
закону чи порушують права, свободи чи
інтереси інших осіб, суд постановляє
ухвалу про відмову у визнанні мирової
угоди і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова
угода укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову. Сторони можуть укласти мирову
угоду і повідомити про це суд, зробивши
спільну заяву. Якщо мирову угоду або
повідомлення про неї викладено в
адресованій суду письмовій заяві
сторін, ця заява приєднується до
справи. До ухвалення судового рішення у
зв'язку з укладенням сторонами мирової
угоди суд роз'яснює сторонам наслідки
такого рішення, перевіряє, чи не
обмежений представник сторони, який
висловив намір вчинити ці дії, у
повноваженнях на їх вчинення. У разі
укладення сторонами мирової угоди суд
постановляє ухвалу про закриття
провадження у справі. Закриваючи
провадження у справі, суд за
клопотанням сторін може постановити
ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо
умови мирової угоди суперечать закону
чи порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про
відмову у визнанні мирової угоди і
продовжує судовий розгляд. Суд не
визнає мирової угоди у справі, в якій
одну із сторін представляє її законний
представник, якщо його дії суперечать
інтересам особи, яку він представляє.

Виходячи із змісту ст. 175 ЦПК України,
укладена в цивільному процесі угода
породжує права та обов'язки для осіб не
тільки процесуальні, а й матеріальні.
Тому мирова угода має матеріальний
зміст, укладається і визнається судом у
відповідності до вимог не лише
цивільного процесуального права, а й з
урахуванням цивільного права.

Процедура волевиявлення сторін щодо
мирової угоди має двосторонній
характер, що відрізняє її від
односторонніх угод, а тому за змістом
може характеризуватися як шлях
взаємних компромісів.

Отже, мирова угода - це складена
сторонами з урахуванням інтересів усіх
заінтересованих осіб, що беруть участь
у справі, угода, яка затверджується
судом лише після встановлення
законності і обґрунтованості її умов, а
також із з'ясуванням думки всіх
заінтересованих можливості її
затвердження. За змістом аналізу
статті, можна зробити висновок, що
спірні правовідносини не набудуть
вирішення , коли до аналізу умов
мирової угоди не будуть залучені інші
особи, що беруть участь у справі.

Як видно із матеріалів справи,
відповідно до вимог процесуального
права суд не роз'яснив сторонам
наслідки укладення мирової угоди,
закриття провадження у справі,
відсутні будь-які докази щодо вартості
майна , щодо якого укладена мирова
угода .

Як видно із тексту мирової угоди,
остання складена з порушенням вимог
діючого цивільного законодавства.

Враховуючи, що мирова угода, укладена
сторонами, суперечить вимогам закону,
суд першої інстанції прийшов
передчасного висновку щодо визнання
мирової угоди укладеної між сторонами.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги
в порядку ст. 312 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 312, 313 - 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Миронівського районного суду
Київської області від 12 вересня 2014 року
- скасувати, питання передати для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і відповідно до п.2 ч.1 ст.
324 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: