Справа №481/1105/14-ц 30.10.2014 30.10.2014 30.10.2014
Провадження №22-ц/784/2864/14
Головуючий у першій інстанції:
Суддя-доповідач апеляційного суду:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В.,
Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання :
Романенко Ю.О.,

за участю: позивача - ОСОБА_3,
відповідачки - ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Новобузького районного
суду Миколаївської області від 16
вересня 2014 р., ухваленого за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про стягнення сум ,

в с т а н о в и
л а :

У травні 2014 р. ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення сум,
витрачених на ремонт будинку.

В обґрунтування своїх позовних вимог,
позивач зазначав, що в 2011 р. ОСОБА_4,
переїхала на постійне місце проживання
в АДРЕСА_1. У зв'язку з відсутністю у
відповідачки на той період часу
грошових коштів, сторони досягли згоди
про те, що будинок буде відремонтовано
та газифіковано за рахунок позивача, а
відповідачка вподальшому поверне йому
зазначені кошти. Понесені позивачем
витрати становлять 15903 грн.

Посилаючись на те, що відповідачка
відмовляється повернути ці кошти,
позивач просив стягнути з відповідачки
зазначену суму боргу.

Рішенням Новобузького районного суду
Миколаївської області від 16 вересня 2014
р. позов задоволено частково. Стягнуто
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу
в розмірі 3 938 грн. Розподілені судові
витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невірну оцінку судом
наданих ним доказів, просив рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню на
підставі наступного.

Так, судом встановлено, що у 2011р. між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була досягнута
домовленість про проведення позивачем
ремонту та газифікації будинку
АДРЕСА_1, що належить відповідачці, а
остання зобов'язувалась вподальшому
повернути позивачу понесені ним
витрати .

На виконання зазначених домовленостей
протягом 2012-2013 років позивачем були
придбані матеріали для проведення
газифікації на суму 2074 грн., що
підтверджується накладною від 2
вересня 2013 р. ( а.с.7), придбані двері та
лінолеум на загальну суму 475 грн., що
підтверджується накладною, виданою ПП
«ОСОБА_7» від 17 вересня 2012 р. (а.с. 8),
будівельні матеріали на суму 930 грн., що
підтверджується товарним чеком,
виданим ПП «ОСОБА_8» ( а.с.8) та на 334 грн.,
що підтверджується накладною від 5
липня 2012 р., виданою ПП «ОСОБА_9» (а.с.9), а
також придбано 5 метало пластикових
вікна WDS на суму 2985 грн., що
підтверджується накладною від 29
серпня 2011 р. , виданою ПП ОСОБА_10 ( а.с. 22).

Крім того, позивачем сплачено 1580 грн. як
дольова частка члена вуличного
газового кооперативу, що
підтверджується розпискою касира
кооперативу ( а.с. 10).

В судовому засіданні у суді першої
інстанції відповідачка також визнала,
що позивачем були понесені й інші
витрати, а саме 300 грн. за обробку вікон,
450 грн. за придбану цеглу у ОСОБА_6, яка,
будучи допитаною в якості свідка,
підтвердила факт придбання у неї 450
цеглин по 1 грн. за штуку, 200 грн. за
стійки під газопровід, 350 грн. за
піноблок та 140 грн. за плитку в газову
плиту.

А всього позивачем понесені витрати
на загальну суму 9 818 грн.

Крім того, сторони в судовому
засіданні не заперечували того факту,
що відповідачка повернула позивачу 5000
грн. за понесені ним витрати по
благоустрою її будинку.

За такого, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
витрати, понесені відповідачем на
ремонт та газифікацію будинку
відповідачки підлягають стягненню з
останньої на користь позивача за
мінусом 5000 грн.

Разом з цим, визначаючи суму, яку
сплатив позивач за виготовлення
метало пластикових вікон, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що
фактично понесені позивачем витрати
складають 2985 грн. , а саме 2085 грн. + 900
грн. авансу.

За такого, рішення суду слід
змінити, збільшивши стягнення з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_3 суми боргу з 3 938 грн.
до 4 818 грн.

Доводи позивача про те, що суд
безпідставно відмовив у задоволенні
решти позовних вимог, колегія суддів
вважає безпідставними , оскільки інші
витрати, понесені позивачем не
підтверджено належними та допустимими
доказами.

Відповідно д о ст. 88 ЦПК України,
рішення суду в частині стягнення
судових витрат слід змінити збільшивши
стягнення судових витрат з
відповідачки на користь позивача з 243
грн. 60 коп. до 280 грн. 14 коп., пропорційно
задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Новобузького районного суду
Миколаївської області від 16 вересня 2014
р. змінити, збільшити стягнення з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми боргу з 3
938 грн. до 4 818 грн. та судових витрат з 243
грн. 60 коп. до 280 грн. 14 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: