Справа № 540/1135/13-ц
Номер провадження 2/540/317/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2014 Машівський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - судді
Січиокно Т.О.

за участю: секретаря
Мотріченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Машівка цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

23 серпня 2013 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що 25.12.2007 року
відповідач отримав кредит у розмірі 10
000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки. Однак,
останній боргові зобов'язання належним
чином не виконав, у зв'язку з чим, станом
на 16.06.2013 року утворилася
заборгованість в розмірі 32244, 28 грн., яка
складається із 8222, 87 грн.-
заборгованість за кредитом; 22009,78 грн. -
заборгованість по процентам за
користування послуг; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1511, 63 грн. - штраф
(процентна складова).

На підставі викладеного, позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
№ бн від 25.12.2007 року у розмірі 32244, 28 грн.

У судове засідання представник
позивача та відповідач не з'явилися,
будучи належним чином повідомленими
про час та місце розгляду справи.
Надали письмові заяви про розгляд
справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи та
наявні в ній докази, прийшов до
наступного висновку:

так, 25.12.2007 року між АТ КБ «Приватбанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1, на підставі
поданої останнім заяви та відповідно
до Умов та Правил надання банківських
послуг виникли кредитні зобов'язання,
згідно яких той отримав кредит у
розмірі 10 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.(а.с.6).

Відповідно до п.6.5 Умов та Правил
надання банківських послуг, з якими
відповідач був ознайомлений та
погодився, позичальник зобов'язався
погашати заборгованість по кредиту,
сплачувати проценти за його
використання, оплачувати комісії на
умовах, передбачених договором. (
а.с.7-10).

Позивачем надано розрахунок
заборгованості. (а.с. 5).

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається та
підтверджується наданим розрахунком,
що відповідач в порушення умов
договору свої зобов'язання належним
чином не виконував, внаслідок чого,
станом на 16.06.2013 року, за ним утворилася
заборгованість в сумі 32244, 28 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом - 8222, 87 грн.; заборгованість по
процентам за користування послуг - 22009,78
грн.; штраф (фіксована частина) - 500 грн.;
штраф( процентна складова) - 1511, 63 грн.

Частиною 1 ст.631 ЦК України встановлено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до умови договору.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки, а відповідно до
вимог частини 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язанням з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі сплином строку
виконання.

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч.4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту (ч.5
ст.267 ЦК України).

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду заяву
про невизнання ним позовних вимог та
застосування строку позовної давності
для звернення до суду, який позивач
пропустив.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачу був наданий кредит у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 2,5% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Згідно п. 3.1.3. Умов та Правил надання
банківських послуг - по закінченню дії
відповідна картка продовжується на
новий строк (шляхом надання клієнту
карти з новим строком дії), якщо раніше
(до початку місяця закінчення строку
дії) не надійшла письмова заява на
закриття карткового рахунку (в
передостанній день закінчення строку
дії) та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених Договором.
(зв.ст. а.с. 9).

Разом з тим, відповідно до п.3.1.4 Умов та
Правил надання банківських послуг -
строк дії карт миттєвого випуску
продовженню не підлягає.

Таким чином, при закінченні терміну дії
картки, строк її дії не продовжується,
однак позивачем до суду не надано
доказів того, що дана картка являється
карткою миттєвого випуску.

На підставі цього, суд приймає до уваги
строк дії картки, який чітко визначений
заявою про надання кредиту від 25.12.2007
року та Умовами та Правилами надання
банківських послуг, підписаних
сторонами, а отже встановлений на 24
місяці, тобто до 25.12.2009 року.

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно із частиною 3 ст.254
ЦК України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Із матеріалів справи слідує, що разом
зі встановленням строку дії договору, а
саме терміну дії картки, сторони
погодили і строки виконання боржником
окремих зобов'язань (внесення
щомісячних платежів), що входять до
змісту зобов'язання, яке виникло на
основі договору. (п.9 Умов та Правил
надання банківських послуг).

Таким чином, початок позовної давності
для стягнення щомісячних платежів
необхідно обчислювати з моменту
(місяця, дня) невиконання позичальником
кожного із цих зобов'язань.

Зі змісту позовної заяви та наданого
розрахунку заборгованості не
вбачається з якого місяця, дня і якого
року відповідач припинив виконання
боргових зобов'язань. Внаслідок цього
неможливо визначити з якого часу
виникла заборгованість та за який
період.

У зв'язку з цим суд приходить до
висновку, про відмову в задоволенні
позовних вимог, оскільки позивачем при
подачі позову до суду пропущено
трирічних строк позовної давності.
Дані про поважність причин пропущення
позовної давності позивачем до суду не
надано.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 256, ч. 5 ст. 261, ч. 4,5 ст. 267, 526, 631, 1049, 1050
ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Машівський районний Полтавської
області суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особою, яка не
була присутньою під час проголошення
рішення в той же строк з дня отримання
його копії.

Суддя: