Дата документу 26.12.2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року Суддя
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області Пономаренко Л.Е.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 до
Запорізького регіонального управління
«Приватбанк» про відкриття
банківської таємниці,.

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Мелітопольського
міськрайонного суду з позовом до
Запорізького регіонального управління
«Приватбанк», в якому на підставі
Закону України «Про банки та
банківську діяльність» просить
зобов’язати ПАТ КБ «Приватбанк»
надати заявнику завірені копії
кредитної справи, які знаходяться у
банка як володільця та розпорядника
персональних даних заявника, наданих
ним при підписанні іпотечного договору
№ZPM0GI від 05.03.2008 і договору про
іпотечний кредит №ZPM0GI від 05.03.2008;
зобов’язати ПАТ КБ «Приватбанк» у
зв’язку із порушенням процедури
відступлення права вимоги,
передбаченого Положенням НБУ №23
скласти акт звірки взаємних рахунків
по даному договору.

Вивчивши суть заявлених вимог,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 287 ЦПК України
заяви про розкриття банком інформації,
яка містить банківську таємницю, щодо
юридичної або фізичної особи подаються
до суду у випадках, встановлених
законом. У зв'язку із цим провадження у
такій справі може бути відкрито лише за
заявою суб'єктів, перелічених у Законі
«Про банки та банківську діяльність»,
та інших фізичних, юридичних осіб, а
також державних органів, їх посадових і
службових осіб, якщо вони мають право
на отримання такої інформації згідно
зі спеціальними законами, що
визначають статус та регламентують
діяльність відповідних суб'єктів.

Банківською таємницею відповідно до ч.1
ст.60 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» є інформація
щодо діяльності та фінансового стану
клієнта, яка стала відомою банку у
процесі обслуговування клієнта та
взаємовідносини з ним чи третіми
особами при наданні послуг банку.

Банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки
клієнтів, у тому числі
кореспондентські рахунки банків у
Національному банку України;

2) операції, які були проведені на
користь чи за дорученням клієнта,
здійснені ним угоди;

3) фінансово-економічний стан
клієнтів;

4) системи охорони банку та клієнтів;

5) інформація про
організаційно-правову структуру
юридичної особи - клієнта, її
керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної
діяльності клієнтів чи комерційної
таємниці, будь-якого проекту,
винаходів, зразків продукції та інша
комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по
окремому банку, за винятком тієї, що
підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками
для захисту інформації.

Як вбачається з роз’яснень Верховного
Суду України щодо судової практики
розгляду справ про розкриття банками
інформації, яка містить банківську
таємницю, відносно юридичних та
фізичних осіб, правова охорона прав
власника банківської таємниці
починається з моменту укладення в
письмовій формі договору між клієнтом -
з одного боку, та банківською установою
- з іншого.

Основними суб’єктами права на
банківську таємницю є її власники та
утримувачі.

Власник банківської таємниці - це
клієнт банку, тобто, фізична чи
юридична особа, яка в процесі співпраці
з банківською установою надала їй
відомості, що можуть становити
банківську таємницю.

Заявник вимагає розкрити йому
банківську таємницю, власником якої
фактично є він сам.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
суд вважає необхідним відмовити у
відкритті провадження, тому що заявник
обрав невірний спосіб захисту своїх
цивільних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК
України, суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись
ст.122 ЦПК України,

У Х В А
Л И В:

Відмовити у відкритті провадження
за заявою ОСОБА_1 до Запорізького
регіонального управління «Приватбанк»
про відкриття банківської таємниці.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційний суд Запорізької області
через Мелітопольський міськрайонний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

СУДДЯ:
Л. Е. Пономаренко