Справа № 565/1373/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року
м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд
Рівненської області-

під головуванням судді
Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання
Ломазі С.О.,

з участю:

позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні
Кузнецовського міського суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 1/3 частки від доходу
(заробітної плати) щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
шлюб між сторонами розірвано 26.06.2012р. та
залишено на виховання позивачу їхнього
сина ОСОБА_4 до досягнення ним
повноліття. Малолітній ОСОБА_4 проживає
з позивачем. Відповідач дитині
належним чином матеріально не
допомагає, участі в її вихованні не
приймає. ОСОБА_1 вимушена самостійно
утримувати малолітнього ОСОБА_4, при
тому, що вона не працевлаштована і не
має постійного заробітку. Відповідач
працевлаштований на ВП «Рівненська
АЕС» і має стабільний заробіток. Інших
утриманців не має, стягнень по
виконавчих документах не проводиться,
а тому в нього є можливість надавати
матеріальну допомогу на утримання
дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримала повністю. З пояснень
позивача слідує, що в літні місяці та в
теперішній період син сторін ОСОБА_4
проживає через тиждень, то у позивача,
то у відповідача. Раніше відповідач
надавав допомогу в утриманні сина. Але,
починаючи із серпня 2014р. із цим почали
виникати труднощі, оскільки кожен раз,
коли необхідні були кошти сину, позивач
мала звертатися, принижуючись
випрошувати гроші у ОСОБА_2 Інколи він
надавав кошти, інколи говорив, що не
дасть взагалі, самостійно купляв деякі
речі, інші вважав, що не потрібно сину
купляти. ОСОБА_1 постійного доходу не
має, а в середньому на місяць може
заробити приблизно 800 грн. Цей позов
подала, бажаючи отримувати дитині
постійне регулярне утримання від
батька.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав
повністю. Заперечення проти позову
ґрунтуються на тому, що дитина проживає
і в нього стільки ж часу, як живе у
позивача. Коли син проживає з батьком,
він його усім забезпечує. Буває, що не
завжди з позивачем доходять згоди про
необхідність придбання якихось речей.
Покликається ОСОБА_2, що ніколи не
ухилявся від утримання дитини. Він в
теперішній час має іншу сім'ю, другу
дитину, а дружина не працює. Було, що
відповідач пропонував ОСОБА_1 надавати
по 600 грн. аліментів на місяць в
добровільному порядку та, крім того,
додатково підтримувати сина, але вона
не погодилася. Побоюється, що наявність
аліментних обов'язків може негативно
позначатися на можливості його
працевлаштування на постійне місце
роботи. Просив у позові відмовити.

Суд, заслухавши та
проаналізувавши пояснення позивача,
його представника, відповідача,
показання свідків, дослідивши інші
докази, які наявні в матеріалах справи,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають задоволенню
частково.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що сторони 26.06.2012р. розірвали шлюб. В
рішенні Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 26.06.2012р.
ухвалено, що малолітній ОСОБА_4
залишений на виховання його матері
ОСОБА_1 до досягнення повноліття.
Сторони визнають, що дитина приблизно
однаково часу на місяць проживає з
матір'ю та із батьком.

Копією свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1 підтверджується, що батьками
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Із довідки ВП «Рівненська АЕС» №7424 від
26.09.2014р. видно, що нарахована заробітна
плата відповідача у червні 2014р. була 780,
32 грн., в липні 2014р. - 2965, 20, у серпні 2014р. -
3732, 23 грн. ОСОБА_2 30.04.2014р. уклав шлюб із
ОСОБА_5

Згідно із ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України
частка заробітку ( доходу ) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом
починаючи з дня пред'явлення позову.

Тому, суд вбачає підстави для
стягнення аліментів із відповідача.

Аліменти слід присудити в користь
позивача у частці від доходу платника,
оскільки у ОСОБА_2 є регулярний
заробіток і він спроможний надавати
майнову допомогу дитині. Суд виходить
із тих міркувань, що обов'язок батьків
утримувати дитину, за законом, нічим не
обумовлений. Це означає неспроможність
заперечень відповідача проти позову в
тій частині, що він утримує сина, коли
той з ним проживає. На думку суду,
обов'язок батька утримувати дитину
поширюється і на час, коли дитина
проживає з матір'ю. Суд відзначає, що
обов'язок по утриманню дитини
покладається на обох батьків. Та
обставина, що значну частину часу,
приблизно два тижні на місяць,
малолітній ОСОБА_4 проживає із
відповідачем і останній його утримує,
визнається судом такою, що істотно
впливає на розмір аліментів у бік
пониження, які повинні бути стягнуті по
суду. Суд вважає виправданими
намагання позивача отримувати
регулярне, а не епізодичне, утримання
дитині від батька, чим і обумовлено
подачу позову. При визначенні розміру
стягнення аліментів суд враховує
також, що відповідач має іншу сім'ю,
щодо членів якої почуває свій обов'язок
матеріально їх підтримувати.

За таких обставин позов має бути
задоволений частково, із стягненням
аліментів у розмірі 1/5 частки доходу
ОСОБА_2

Оскільки позовні вимоги
задоволені на 60%, то пропорційно
необхідно й стягнути із відповідача
судовий збір, що підлягав сплаті при
подачі позову, але від сплати якого
позивач звільнена в силу закону.
Судовий збір стягується із ОСОБА_2 в
розмірі 146, 16 грн. (243, 60 грн. х 60% = 146, 16
грн.).

Керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 88, 209, 212,
215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/5 частини
заробітку (доходу) на утримання дитини:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, але не
менше 30% від прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 26
вересня 2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити,
через безпідставність.

Рішення в частині стягнення суми
аліментів за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного
бюджету України 146 (сто сорок шість)
гривень 16 (шістнадцять) копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, через Кузнецовський
міський суд Рівненської області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

С у д д я :