АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
Головуючий у І інстанції Притула Н.Г.
Доповідач Котула Л.Г.
13 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
Головуючого - судді Котули Л.Г.
Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.
При секретарі Круглику В.В.
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 серпня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

В С Т А
Н О В И Л А :

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4., ОСОБА_5 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої залиттям квартири,
посилаючись на те , що з вини
відповідачів 07 вересня 2012 року була
залита належна їй квартира, внаслідок
чого заподіяна майнова шкода, з
урахуванням змін та доповнень, на суму
7879,60 грн., яка складається: з
відновлюваного ремонту на суму 6879,60
грн., витрат, пов'язаних з визначенням
майнової шкоди експертом ТОВ " Бі Джі
Ті консалтинг" в сумі 1 000 грн. та
моральну шкоду в розмірі десяти
мінімальних заробітних плат - 12180,00 грн.
і судових витрат : судового збору та
витрат на правову допомогу в сумі 8 282,40
грн.(а.с. 200-203).

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 серпня 2014 року в
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,
спричиненої залиттям квартири
відмовлено.

У апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 ОСОБА_3 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити,
вирішити питання судових витрат,
оскільки судом порушені вимоги
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3, які
підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити з підстав
викладених у ній, ОСОБА_5, ОСОБА_4 , які
заперечували проти задоволення
апеляційної скарги ,перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги , колегія
суддів дійшла висновку , що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволені позову про
відшкодування шкоди, суд виходив з
того, що позивач не довів вину
відповідачів у залитті квартири
позивача.

Проте з такими висновками суду
погодитись не можна.

Відповідно до статті 22 Цивільного
кодексу України особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Відповідно до частин першої, другої
статті 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини.

Отже, відповідальність за завдану
шкоду може наставати лише за наявності
підстав, до яких законодавець
відносить: наявність шкоди;
протиправну поведінку заподіювача
шкоди; причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача;
вину. За відсутності хоча б одного із
цих елементів цивільно-правова
відповідальність не настає.

За загальним правилом шкода
підлягає відшкодуванню: в повному
обсязі - відшкодовується як реальна
шкода, тобто втрачене або пошкоджене
майно в результаті протиправної
поведінки правопорушника, так і
упущена вигода; особою, яка
безпосередньо завдала шкоду.

Законодавство в деліктних
зобов'язаннях передбачає презумпцію
вини заподіювача шкоди; якщо в процесі
розгляду справи зазначена презумпція
не спростована, то вона є юридичною
підставою для висновку про наявність
вини заподіювача шкоди. Доведення
відсутності вини у спричиненні шкоди
відповідно до вимог статті 1166 ЦК
України покладено на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи,
07.09.2012 року з вини власників квартири
АДРЕСА_1 була залита квартира НОМЕР_1 в
цьому будинку , яка розташована
поверхом нижче та в якій мешкає
позивач і яка є власником цієї
квартири (т.1, а.с.33-34).

Зазначені обставини
підтверджуються актами від 05.10.2012 року
та від 20.02.2013 року, які складені
комісією в складі майстра технічної
дільниці №4 ОСОБА_7, майстра ремонтної
дільниці ОСОБА_8 та мешканцями будинку
і затверджені директором КП ЖЕК
"Лук'янівка" Макаренко Л.В. (т.1, а.с.5-7).

Згідно висновку експерта за
результатами проведеної судової
будівельно-технічної експертизи № 165
від 13.05.2014 року причиною залиття 07.09.2012
року квартири АДРЕСА_2 являється
витік води з водопровідної системи
сантехнічного обладнання, що
знаходиться в вище розташованій
квартирі №39.

Дійсна ринкова вартість
спричиненої матеріальної шкоди
власнику квартири АДРЕСА_2 внаслідок
її залиття станом на дату проведення
дослідження становить 6 879,60 грн.(
а.с.145-169).

Відхиляючи зазначений висновок
експертизи , суд послався на те , що він
містить суперечливі дані, оскільки
дійшовши висновку , що залиття сталося
внаслідок витоку води з водопровідної
системи сантехнічного обладнання, що
знаходиться у вищерозташованій
квартирі №39, в той же час в експертизі
зазначено , що за результатами
проведеного 09.04.2014 року візуального
огляду стану сантехнічного
обладнання в квартирі №39 наявна
герметичність системи водопостачання,
відсутність слідів витікання води із
гнучкого шлангу в металевому оплетенні
під мийкою в кухні, із з'єднань
трубопроводів, арматури, неможливість
визначити дату встановлення
гнучкового шлангу в металевому
оплетенні) підтвердити причину
залиття, що зазначена представниками
КП ЖЕК "Лук'янівка" в актах про залиття
від 05.10.2012 року та 20. 02.2013 року як розрив
гнучкого шлангу в металевому оплетенні
під мийкою на кухні в квартирі № 39 не
видається можливим.

Проте такий висновок суду не
ґрунтується на матеріалах цієї
експертизи, оскільки експерт чітко
зазначив, що причиною залиття є витік
води з водопровідної системи
сантехнічного обладнання, що
знаходиться в вище розташованій
квартирі, а у зв'язку з тим, що
обстеження квартири АДРЕСА_1
проводилося в травні 2014 року, а не на
час залиття, тобто 07.09.2012 року та за
відсутності даних про час
встановлення гнучкого шлангу в
металевому оплетенні, експерт не зміг
встановити, яке саме пошкодження
сантехнічного обладнання в квартирі 39
стало причиною залиття квартири
позивача.

Свідок ОСОБА_10 підтвердила , що 08.09.2012
року приблизно о 12- 13 годині вона була
в позивача в квартирі і бачила , що зі
стелі капала вода.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що
відповідач їй сказав, що з його
квартири відбулося залиття квартири
позивача і при нагоді відремонтує
позивачу квартиру.

Проте суд поясненням цих свідків не
дав належну оцінку і не навів мотивів
з яких він відхиляє ці докази , хоча їх
показання навів у рішенні суду.

До того ж у матеріалах справи
відсутні докази , які б спростовували
ці показання свідків, а тому підстав
не брати їх до уваги у суду не було.

Відповідачі у судовому засіданні
суду апеляційної інстанції не
заперечували , що чоловік позивачки
07.09.2012 року вночі дзвонив їм у квартиру
і повідомляв , що в їх квартирі
відбувається залиття.

ОСОБА_5 не заперечувала, що
наступного дня вона зайшла в квартиру
і побачила мокру пляму на стелі в
квартирі позивача.

Однак , на зазначені обставини справи
та вимоги закону, суд не звернув увагу,
а тому рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення про задоволення позову про
відшкодування майнової шкоди .

Відповідно до ст.1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

З матеріалів справи випливає , що
позивач ремонт в квартирі не зробила.

Згідно висновку експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи № 165
від 13.05.2014 року дійсна ринкова вартість
спричиненої матеріальної шкоди
власнику квартири АДРЕСА_2 внаслідок
її залиття станом на дату проведення
дослідження становить 6 879,60 грн.(
а.с.145-169).

Відповідно до п. 4 ст. 319 ЦК України
власність зобов'язує.

Положенням ст. 322 ЦК України
передбачено , що власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

В силу п.п. 2,4 ч.3 ст. 20 Закону України "
Про житлово-комунальні послуги "
споживач зобов'язаний своєчасно
вживати заходів щодо усунення
виявлених неполадок, пов'язаних з
отриманням житлово-комунальних послуг,
що виникли з власної вини; за власний
рахунок ремонтувати та міняти
санітарно-технічні прилади і пристрої,
обладнання, що вийшли з ладу з його
вини.

Згідно договору купівлі-продажу
квартири від 20 серпня 2001 року ОСОБА_4,
ОСОБА_5 є співвласниками квартири
АДРЕСА_1 в рівних частках ( а.с.93).

За таких обставин , з відповідачів на
користь позивача підлягає стягненню
майнова шкода завдана залиттям її
квартири з квартири відповідачів в
сумі 6 879,60 грн.

Доводи відповідачів про те, що
залиття квартири позивача могла бути
наслідком пошкодження даху будинку
або затікання води в міжпанельні
перекриття під час дощу, не
заслуговують на увагу , оскільки
доказів в підтвердження наведеного
суду не надано.

Вимоги позивача щодо відшкодування
витрат, які пов'язані з визначенням
матеріального збитку експертом ТОВ "
БІ Джі Ті консалтінг" не підлягають
задоволенню , оскільки ці витрати були
понесені фізичною особою підприємцем
ОСОБА_12 , а не позивачем.

Відповідно ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, зокрема,
належать,витрати на правову допомогу.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Положенням ст. 1 Закону України "Про
граничний розмір компенсації витрат
на правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах" передбачено
, що розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах,
в яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі
за годину участі особи, яка надавала
правову допомогу, у судовому
засіданні, під час вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час

ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні.

20 червня 2014 року ОСОБА_1 уклала з
адвокатом ОСОБА_3 договір №ПД-20/6/14-ц
про надання правової(юридичної)
допомоги.( а.с. 198)

Згідно наданого адвокатом ОСОБА_3
калькуляції витрат на правову
допомогу станом на 24.06.2014 року адвокат
надавав позивачу правову допомогу
протягом 17 годин, в тому числі в суді(
а.с. 203 )

По квитанції №544279 позивач сплатив
за надану правову допомогу адвокату
ОСОБА_3 8 000 грн.( а.с. 201)

Дослідивши надану суду калькуляцію
та розрахунок витрат часу на правову
допомоги позивачу , колегія суддів
дійшла висновку , що час надання
правової допомоги дещо завищений(
підготовка до судового засідання 10
год.) і до нього включено дії , які не
пов'язані з наданням правової допомоги,
зокрема , прибуття до суду , а також
невірно визначений час надання
правової допомоги в судовому
засіданні , а тому колегія суддів
вважає , що з відповідачів на користь
позивача підлягають стягненню витрати,
пов'язані з оплатою правової
допомоги в сумі 3 312, 96 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно договору купівлі-продажу
квартири від 20.08.2001 року відповідачі
ОСОБА_4, ОСОБА_5 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1 в рівних частках і
відповідно до зазначених часток вони
повинні нести відповідальність перед
позивачем за заподіяну шкоду, оскільки
в силу ст. 322 ЦК України власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

За таких обставин, відповідачі
зобов'язані відшкодувати на користь
позивача майнову шкоду по 3439,80 грн. ,
судові витрати - по 1782,38 грн. ,з
урахуванням суми судового збору (
121,80+110,00+120,00=351,80 грн. : 2 = 175,90 грн. ).

Згідно ч.3 ст. 23 ЦК України розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів вважає , що виходячи з глибини
душевних та фізичних страждань, яких
зазнала позивач та їх тривалості і з
урахуванням вимог розумності і
справедливості з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на
користь позивача підлягає стягненню
моральна шкода в розмірі 250 грн. з
кожного.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,316 ЦПК
України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 05 серпня 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1 по 3439, 80 грн. з кожного на
відшкодування майнової шкоди та по 250
грн. - на відшкодування моральної шкоди
і судові витрати по 1782, 38 грн. з кожного.

В задоволені інших позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді: