Справа № 236/2360/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Краснолиманський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді
Саржевської І.В.

при секретарі Олійник С.М.

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Красний Лиман Донецької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Територіальної громади смт.
Ямпіль Краснолиманського району
Донецької області про визнання права
власності на спадкове майно, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2014року позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Територіальної
громади смт. Ямпіль Краснолиманського
району Донецької області про визнання
права власності на спадкове майно (а.с.
3-4).

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з*явився, просить розглянути справу в
його відсутності, про що надав до суду
відповідну заяву (а.с.35).

Відповідач - Територіальна громада
смт. Ямпіль Краснолиманського району
Донецької області належним чином
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи, представника для
участі у судовому засіданні не
направила, надала до суду заяву, згідно
з якою просить здійснювати розгляд
справи без участі представника, при
цьому не заперечує проти задоволення
позову (а.с. 34).

Суд, перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані докази, прийшов до
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, підтверджується
наявними у справі доказами, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, батько
позивача, який постійно проживав в
АДРЕСА_1 (а.с. 7, 10, 27).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось
спадкове майно, яке складалося з
житлового будинку з господарськими
спорудами та земельних ділянок: для
будівництва та утримання житлового
будинку і господарчих споруд, розміром
0.15га, кадастровий номер :01:000:1059;
для ведення особистого присадибного
господарства, розміром 0.0563га,
кадастровий номер :01:000:1060,
розташованих в АДРЕСА_1( а.с.11-12, 18).

Право власності на нерухоме майно,
підтверджується правовстановлюючими
документами, а саме:

договором дарування житлового
будинку з господарськими спорудами,
посвідченого виконкомом Ямпільської
селищної ради Краснолиманського
району Донецької області 22.09.1982року за
реєстром № 106, зареєстрованого
17.11.1982року в Слов*янському бюро
технічної інвентаризації за № 272-12-139
(а.с. 11-12);

державним актом на право приватної
власності на землю серії П-ДН № 044890,
виданого Ямпільською селищною радою
Краснодиманського району 01.07. 1999року
(а.с.18).

Спадкоємцем за законом першої черги
після смерті спадкодавця ОСОБА_2 була
його дружина - ОСОБА_3, яка постійно
проживала разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, та не заявляла про
відмову від неї (а.с.9, 27, 33).

Постанова № 7 Пленуму Верховного
Суду України від 30.05.2008р "Про судову
практику у справах спадкування" п.1
зазначає, що відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі- ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном.

Як вбачається з матеріалів справи,
спадкоємець за законом першої черги,
згідно ст. 549 ЦК УРСР, дружина
спадкодавця - ОСОБА_3 постійно
проживала разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вступила у
володіння та управління спадковим
майном, тобто відповідно до ст. 549 ЦК
УРСР прийняла спадщину.

Відповідно цивільного законодавства
УРСР спадкоємцеві, який прийняв
спадщину, спадщина належала з часу
відкриття спадщини незалежно від
оформлення права на спадщину.

Інших спадкоємців за законом, які б
прийняли спадщину після смерті
спадкодавця ОСОБА_2 не має.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3, мати
позивача, яка постійно проживала в
АДРЕСА_1 (а.с.8,10, 27).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось
спадкове майно, яке складається з
житлого будинку з
господарсько-побутовими будівлями і
спорудами та земельних ділянок,
розташованих по вищевказаній адресі.
Зазначене спадкове майно ОСОБА_3
прийняла після смерті свого чоловіка
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, але
юридично не оформила спадкові права.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця. Єдиним
спадкоємцем за законом першої черги
після смерті спадкодавця ОСОБА_3 є її
син - ОСОБА_1 (а.с. 10).

Спадкоємець ОСОБА_1, згідно вимог
ст.ст. 1268-1270 ЦК України, прийняв
спадщину після смерті спадкодавця
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, т.я.
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, та 23.11.2012року подав заяву про
прийняття спадщини до
Краснолиманської державної
нотаріальної контори (а.с. 6, 27, 33).

На теперішній час ОСОБА_1 не має
можливості одержати в
Краснолиманській державній
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину за законом після
смерті матері - ОСОБА_3, оскільки
правовстановлюючи документи на
спадкове майно оформлені на батька
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
спадкоємець ОСОБА_3 прийняла спадщину,
але юридично не оформила спадкові
права та померла ІНФОРМАЦІЯ_3.
Правовстановлюючи документи на ім*я
ОСОБА_3 відсутні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено
поняття спадкування - це перехід прав
та обов*язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку.

Право власності спадкоємця на
спадкове майно підлягає захисту в
судовому порядку шляхом його визнання
у разі, якщо таке право оспорюється або
не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності (ст. 392
ЦК).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Враховуючи сукупність наведених
обставин суд вважає за можливе
задовольнити позовні вимоги позивача,
оскільки зазначене не заперечує закону
та інтересам сторін.

Керуючись ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст. 1261
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК

України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на спадкове
майно, яке залишилось після смерті його
матері - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, та складається з:

житлового будинку з господарськими
спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 (сто
тридцять вісім);

земельних ділянок: для будівництва
та утримання житлового будинку і
господарчих споруд, розміром 0.15га,
кадастровий номер :01:000:1059; для
ведення особистого присадибного
господарства, розміром 0.0563га,
кадастровий номер :01:000:1060,
розташованих в АДРЕСА_1 (сто тридцять
вісім).

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через міський суд.

Головуючий суддя: