Справа № 2-115/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді –
Потятинника Ю.Р.,

секретаря – Лейб»юк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Коломиї
справу за скаргою ПАТ КБ «Приватбанк»
на бездіяльність державного
виконавця,-

В
С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк» 06.06.2014р.
звернувся до суду із скаргою, яку
мотивує тим, що на виконанні відділу
Державної виконавчої служби
Коломийського міськрайонного
управління юстиції знаходиться
виконавчий лист №2-115, виданий
Коломийським міськрайонним судом
16.01.2012р., про стягнення з ОСОБА_1 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра» в
солідарному порядку заборгованості за
кредитним договором в сумі 101089,61 грн.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

19.11.2012р. державним виконавцем
Косівчуком Р.Б. на виконання вказаного
виконавчого документа було відкрито
виконавче провадження.

В ході виконавчого провадження 30
листопада 2012р. було проведено опис та
арешт майна боржника, а саме автомобіля
ОСОБА_2, 2004р.в., р.н. НОМЕР_1, який є
предметом застави банку відповідно до
договору «Автопакет» №422/2008 від 03.03.2008р.
ОСОБА_3 опису арештований автомобіль
було залишено на відповідальне
зберігання боржнику.

Відповідно до листа державного
виконавця №145 від 15.05.2012р. банком було
сплачено авансовий внесок за
проведення експертного висновку щодо
визначення вартості арештованого
автомобіля. ОСОБА_3 висновку експерта
вартість автомобіля склала 67937,00 грн.,
про що було повідомлено державним
виконавцем стягувача листом від
28.01.2013р.

Однак описаний автомобіль
державним виконавцем не був переданий
торгівельній організації для
примусової реалізації своєчасно, в
зв'язку з чим строк дії вказаної оцінки
закінчився.

В травні 2013р. державний виконавець
повторно повідомив стягувача про
проведений експертний висновок про
вартість арештованого майна від
27.05.2013р. ^

Але і надалі державним виконавцем не
проводились дії, які є необхідними для
проведення примусової реалізації. При
цьому, порушено норми Закону України
«Про виконавче провадження»,
Інструкції про проведення виконавчих
дій, затвердженої Наказом Мінюстом
№512/5 від 02.04.2004р., Порядку реалізації
арештованого майна затверджено
наказом Міністерства юстиції України
від 15 липня 1999 року N 42/5, Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 2 листопада 1999 р. за N
745/4038.

Відповідно до п.1 ст.52 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації. Таким чином,
державний виконавець з метою передачі
майна боржника для примусової
реалізації зобов'язаний арештувати
вказане майно та вилучити його у
боржника. При цьому, як встановлено п.7
ст.57 Закону України «Про виконавче
провадження» вилучення арештованого
майна з передачею його для реалізації
здійснюється у строк, встановлений
державним виконавцем, але не раніше ніж
через п'ять днів після накладення
арешту.

Державний виконавець вилучення
арештованого автомобіля не провів. За
адресою, вказаною в акті опису та
арешту, описаний автомобіль відсутній,
що підтверджується актом державного
виконавця від 15.11.2013р. При цьому Відділ
ДВС Коломийського МРУЮ 23 вересня 2013р.
уклав договір №0913119 з торгівельною
організацією Філія 09 ПП «Нива-В.Ш.» про
проведення прилюдних торгів описаного
майна. 14 жовтня 2013 року торгівельна
організація провела аукціон з продажу
автомобіля, а після уцінки вартості
майна - повторний аукціон 02 грудня 2013р.

Продаж майна боржника, за винятком
нерухомого майна, здійснюють
спеціалізовані організації. Порядок
реалізації арештованого майна
затверджено наказом Міністерства
юстиції України від 15 липня 1999 року N 42/5,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 19 липня 1999 року за N 480/3773, із
змінами і доповненнями, який
регламентує необхідні дії, що мають
бути проведені державним виконавцем та
організатором аукціона.

Відповідно до п.3.3. вказаного Порядку
реалізації арештованого майна,
матеріально відповідальна особа
організатора аукціону здійснює
приймання аукціонного майна
відповідно до акта передачі
арештованого майна. Однак автомобіль
ОСОБА_2, що належить ОСОБА_1 не було
передано державним виконавцем
торгівельній організації і відповідно
не було складено акта передачі.

З моменту інформаційного
повідомлення про проведення аукціону
(не пізніше ніж за 15 днів до дня
проведення аукціону) організатор
аукціону дає змогу попередньо
ознайомитись з аукціонним майном усім
фізичним і юридичним особам, які
бажають брати участь в аукціоні.
Аукціонне майно з інформаційними
картками виставляється у спеціальному
приміщенні для демонстрації покупцям.
(п.3.7. Порядку)

Таким чином, згідно вимог Порядку
реалізації арештованого майна
державний виконавець зобов'язаний
вилучити арештоване майно в боржника
та передавати торгівельній
організації для проведення аукціону.

Банк неодноразово звертався до
Відділу ДВС Коломийського МРУЮ з
запитами та вимогами провести
необхідні дії по вилученню
арештованого автомобіля та передачі
його торгівельній організації для
проведення примусової реалізації
(копії листів додаються). Відділ ДВС не
надав відповіді на звернення Банку.

Таким чином, непроведення державним
виконавцем вилучення арештованого
майна та передачі його для примусової
реалізації є неправомірною
бездіяльністю, що порушує вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження».

Просить визнати незаконною
бездіяльність державного виконавця
Відділу ДВС Коломийського
міськрайонного управління юстиції та
зобов'язати державного виконавця
провести вилучення арештованого
автомобіля в ході виконавчого
провадження про стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» за кредитним
договором в сумі 101089,61 грн. та передати
вказаний автомобіль торгівельній
організації для проведення примусової
реалізації.

Представник скаржника в судовому
засіданні скаргу підтримав повністю. В
судове засідання в якому винесено
ухвалу не з»явився, але звернувся до
суду з клопотаннями про розгляд справи
в його відсутності та про поновлення
строку звернення до суду.

Державний виконавець в судовому
засіданні проти скарги заперечив,
пояснив, що у відповідності до чинного
законодавства передав арештований
автомобіль на зберігання боржнику
ОСОБА_1 На даний час автомобіль після
затримання працівниками ДАІ вилучений
і переданий на зберігання скаржнику.
Передати автомобіль торгівельній
організації не має можливості,
оскільки на даний час згідно нового
положення торги проводяться в
електронному порядку. Проти клопотання
скаржника про поновлення строку
звернення до суду заперечив, оскільки
скаржнику було відомо про арешт і
передачу автомобіля на зберігання
ОСОБА_1 в 2012р. В судове засідання в якому
винесено ухвалу не з»явився, але
звернувся до суду із заявою про
завершення розгляду справи в його
відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явився, але подав письмові
заперечення в який посилається на
пропущення скаржником строку
звернення зі скаргою без поважних
причин. В поданій представником
скаржника заяві вказано про вилучення
автомобіля працівниками ДАІ 12.12.2014р.

Суд, вислухавши учасників судового
розгляду, аналізуючи обставини
встановлені в судовому засіданні та
дослідивши зібрані докази, вважає, що
скаргу слід залишити без розгляду з
таких мотивів.

Відповідно до статті 385 ЦПК скаргу
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби може бути подано до суду у
десятиденний строк, а при оскарженні
постанови про відкладення провадження
виконавчих дій – у триденний строк, які
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

У відповідності до п. 16 Постанови № 6
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» такі
строки є процесуальними, можуть бути
поновлені за наявності поважних для
цього причин за заявою заявника, яка
подається одночасно зі скаргою або
викладається в скарзі у вигляді
клопотання. При вирішенні питання про
поновлення строку на подання скарги на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби суд має виходити з того, що у
відповідному законодавстві не
міститься перелік таких поважних
причин, їх з’ясовують у кожному
конкретному випадку залежно від
обставин справи. Наприклад, при
оскарженні бездіяльності зазначених
осіб у вигляді невжиття заходів з
примусового виконання судового
рішення до уваги може бути взято ті
обставини, що стягувач, який подав до
відповідного органу заяву про
відкриття виконавчого провадження і не
отримав у визначений законом строк (з
урахуванням поштового обігу)
задоволення своїх вимог, вважається
обізнаним про ймовірність порушення
його прав у виконавчому провадженні
незалежно від того, чи отримав він від
державного виконавця певні
процесуальні документи та чи
ознайомлений він із матеріалами
виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском
строку, встановленого законом, та
відсутнє клопотання про його
поновлення, така скарга суддею
одноособово залишається без розгляду
при її прийнятті та повертається
заявникові. При цьому заявникові може
бути роз’яснено право на повторне
звернення до суду на загальних
підставах.

У відповідності до вимог ст. 72 ЦПК
України право на вчинення
процесуальної дії втрачається із
закінченням строку, встановленого
законом або судом. Документи, подані
після закінчення процесуальних
строків, залишаються без розгляду, якщо
суд за клопотанням особи, що їх подала,
не знайде підстав для поновлення або
продовження строку.

Беручи до уваги, що виконавче
провадження було відкрито 19.11.2012р., акт
опису і арешту майна складено 30.11.2012р.,
після чого автомобіль оцінювався і
проводилась процедура його реалізації
в ході якої скаржник вів листування з
відділом ДВС Коломийського
міськрайуправління юстиції (зокрема
заява від 15.11.2013р.) з приводу вилучення і
реалізації автомобіля, суд вважає, що
скаржник був обізнаним про ймовірність
порушення його прав у виконавчому
провадженні незалежно від того, чи
отримав він від державного виконавця
певні процесуальні документи та чи
ознайомлений він із матеріалами
виконавчого провадження. Тому, скаргу
слід залишити без розгляду.

При цьому, враховуючи вищевикладене,
суд не вважає поважними причини
пропущення строку звернення до суду
зазначені в клопотанні про поновлення
строку звернення, а саме попереднє
звернення 21.11.2013р. до суду з позовом про
визнання недійсними прилюдних торгів.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 72 , 197 ч.2 ЦПК України ,-

У
Х В А Л И В:

Скаргу залишити без розгляду.

На ухвалу може бути подана апеляція
до Апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 5
днів з дня її оголошення чи отримання
копії ухвали, через Коломийський
міськрайсуд.

Суддя
Потятинник Ю. Р.