Номер провадження: 22-ц/785/6785/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.

суддів - Панасенкова В.О.,
Драгомерецький М.М.

при секретарі - Фабіжевській
Т.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 25 липня 2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і
встановлення місця проживання дитини,

встановила:

Позивач звернувся з позовом
у суд про розірвання шлюбу, мотивуючи
це тим, що спільне життя з
відповідачкою не склалось, між ними
постійно виникали сварки і
непорозуміння по всім життєвим
питанням. Відповідачка залишила сина з
позивачем та покинула сім'ю, що
призвело до втрати між ними необхідних
для подружжя почуттів любові,
взаємоповаги та взаємопорозуміння.

Позивач в судове засідання
з'явився, позов підтримав у повному
обсязі.

Відповідачка в судове
засідання з'явилася, зазначила, що
дитину вона не покидала, а виїхала за
кордон на заробітки. На даний момент у
неї немає можливості займатися
вихованням дитини, у зв'язку з чим позов
визнала.

Рішенням суду вищезазначений
позов задоволений в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним
рішенням, відповідачка подала
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати це рішення та постановити
нове рішення в частині розірвання
шлюбу, а в задоволенні інших позовних
вимог відмовити, посилаючись при цьому
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає у зв'язку з тим,
що районний суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази згідно ст.ст. 10,
60, 212 ЦПК України, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин, та вірно послався на
діюче законодавство.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних підстав.

Судом першої інстанції правильно
були встановлені наступні обставини.

03.02.2007 року першим відділом РАЦС
Малиновського РУЮ м. Одеси, був
зареєстрований шлюб (актовий запис № 51)
між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1. Прізвище Відповідачки
після одруження - ОСОБА_2.

Від шлюбу народився син: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що позовні
вимоги про розірвання шлюбу підлягають
задоволенню, тому що родина фактично
розпалася і її відновлення неможливо,
при обставинах, зазначених позивачем, і
які також були підтверджені
відповідачкою в ході судового
розгляду.

Одночасно, суд правильно
зазначив, що подальше спільне життя
чоловіка й жінки, збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін, тому що
сторони подружні відносини припинили й
спільного господарства не ведуть
довгий час, даний факт має істотне
значення.

Стосовно встановлення місця
проживання дитини судом також
правильно було встановлено, що
відповідачка бажає займатися
вихованням дитини, проте, на даний
момент, у неї є діючий контракт за
кордоном і вона не може займатися її
вихованням, у зв'язку з чим суд вірно
вважав, що дитину на цей період слід
залишити на виховання разом з
позивачем.

Таким чином із змісту вказаного
рішення вбачається, що місце
проживання дитини разом з батьком було
встановлено судом тимчасово до зміни
конкретних обставин, пов'язаних із
роботою відповідачки за кордоном.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції позивач та відповідачка
визнали цей факт.

Суд першої інстанції, виконавши
всі вимоги цивільно-процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з діючими нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин,
та дійшов до вірного висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довела обставини, на
які посилалася як на підставу своєї
апеляційної скарги.

Твердження апелянта в
апеляційній скарзі про те, що рішення
суду першої інстанції не відповідає
вимогам закону, є неспроможними.

Так, твердження про те, що суд не
залучив орган опіки та піклування та
допустив інші порушення законодавства
при вирішенні питання щодо місця
проживання дитини спростовуються
положеннями ст.ст.160-161 СК України, з
яких вбачається, що місце проживання
дитини, яка не досягла 10 років,
визначається за згодою батьків. Орган
опіки та піклування залучається до
справи лише при наявності спору між
батьками з цього приводу.

Суд тимчасово визначив місце
мешкання дитини за згодою батьків у
відповідності до чинного
законодавства, про що свідчить
звукозапис судового засідання від
25.07.2013р.

Більш того, колегія суддів
звертає свою увагу на ту обставину, що
на цей час сторони та їх спільна дитина
проживають разом в одній квартирі, мати
не позбавлена можливості спілкуватися
з дитиною.

Наведені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду
і не містять підстав для висновків про
порушення або неправильне
застосування судом норм права, які
привели до неправильного вирішення
справи.

Тому, на думку колегії суддів,
справа розглянута по суті правильно,
законних підстав для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції
немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308,
313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити, рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 25
липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції може бути оскаржена в
касаційному порядку до касаційного
суду протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою.

Головуючий
Р.Д. Громік

Судді
В.О. Панасенков

М.М. Драгомерецький