АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А.,
Саліхова В.В.

при секретарі:
Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою головного
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві Бурлаки Руслана
Володимировича на ухвалу
Солом'янського районного суду м. Києва
від 12 листопада 2014 року за поданням
старшого державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві Бурлаки Руслана
Володимировича про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника,

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/15539/2014 Головуючий у суді
першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Невідома Т.О.в с т а н о в и л
а :

В листопаді 2014 року старший державний
виконавець ВДВС Солом'янського РУЮ у м.
Києві Бурлака Р.В. за погодженням з
начальником ВДВС Солом'янського РУЮ у
м. Києві Костенко Л.І. звернувся до суду
з поданням про встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України громадянину ОСОБА_5 без
вилучення паспортного документа до
виконання ним своїх зобов'язань по
сплаті штрафу на користь держави в
розмірі 3 440 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на
примусовому виконанні у ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві
знаходиться виконавче провадження з
виконання постанови № 3-3739,
постановленої 07 липня 2014 року
Солом'янським районним судом м. Києва,
про стягнення з ОСОБА_5 на користь
держави заборгованості в сумі 3 440 грн.
Боржник тривалий час ухиляється від
виконання вказаної постанови, на
вимоги державного виконавця не реагує,
а тому відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України та в'їзду в Україну громадян
України», ст. 377-1 ЦПК України ОСОБА_5 має
бути обмежено у праві виїзду за межі
України до виконання ним зобов'язань за
даним судовим рішенням.

Ухвалою Солом'янського районного суду
м. Києва від 12 листопада 2014 року подання
старшого державного виконавця ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві Бурлаки
Р.В. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_5 залишено
без задоволення.

Не погодившись з постановленою
ухвалою, старший державний виконавець
ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві
Бурлака Р.В. подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив ухвалу суду першої
інстанції скасувати, та постановити
нову ухвалу про задоволення подання
державного виконавця. Зазначає, що
державним виконавцем вжито всіх
передбачених чинним законодавством
заходів примусового виконання
судового рішення, проте, воно
залишається невиконаним. На думку
апелянта, суд першої інстанції порушив
ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, оскільки не
викликав в судове засідання державного
виконавця, та не дослідив доводи
державного виконавця, які
підтверджують факт ухилення боржника
від виконання рішення суду.

Державний виконавець ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві Бурлака
Р.В. в суді апеляційної інстанції
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити з наведених в ній
підстав.

ОСОБА_5в судове засідання не з'явився,
про час та місце апеляційного розгляду
справи повідомлений належним чином, а
тому колегія суддів вважала за можливе
розглядати справу за його відсутності
відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення державного виконавця ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві Бурлаки
Р.В., з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, постановою
Солом'янського суду м. Києва від 07 липня
2014 року, ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130
КУпАП та піддано адміністративному
стягненню у вигляді штрафу в розмірі 3
440 грн. (а.с.4).

27 серпня 2014 року державним виконавцем
ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві
Бурлакою Р.В. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження №
44519248 (а.с.5).

Також, 27 серпня 2014 року державним
виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м.
Києві Бурлакою Р.В. надіслано запит до
ВРЕР № 9 про надання інформації про
рухоме майно боржника (а.с.8).

В процесі виконання постанови
Солом'янського суду м. Києва від 07 липня
2014 року державним виконавцем було
направлено запити до Державної
податкової служби України та
Пенсійного фонду України. За наслідком
зроблених запитів було встановлено, що
інформація стосовно боржника щодо сум
доходу, нарахованого (сплаченого)
податковим агентом на користь
платників податку та сум утриманого з
нього податку в ДРФО відсутня, платник
податків з податковим номером,
зазначеним державним виконавцем, на
обліку в органах ДПС не перебуває.
Відповідно до відомостей наданих
Пенсійним фондом України відсутня
інформація щодо отримання боржником
пенсії а також щодо працевлаштування
за трудовими та цивільно-правовими
договорами (а.с.6-7).

Відмовляючи в задоволенні подання суд
першої інстанції виходив з того, що
державним виконавцем не надано
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про те, що ОСОБА_5 може або
намагається виїхати за межі України,
щоб уникнути відповідальності, а також
дійсного ухилення боржника від
виконання зобов'язань.

Проте, колегія суддів вважає
висновки суду першої інстанції
передчасними з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 18 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, у процесі здійснення
виконавчого провадження державний
виконавець має право звертатися до
суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання,
зазначене в частині першій цієї статті,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

З урахуванням того, що даною нормою
передбачено негайний розгляд справи,
що унеможливлює повідомлення
державного виконавця про дату розгляду
подання шляхом направлення судової
повістки з повідомленням про вручення,
державний виконавець може бути
повідомлений про дату судового
засідання у спосіб, передбачений
частинами 5,6 ст.74 ЦПК (телеграма, факс), а
також кур'єром із зворотною розпискою,
електронною поштою, телефонограмою.

За змістом ч.2 ст.377-1 ЦПК вирішення
питання про тимчасове обмеження
конституційного права за поданням
державного виконавця за відсутності
останнього не є виправданим, оскільки
саме він зобов'язаний довести суду з
наданням відповідним матеріалів
виконавчого провадження необхідність
обмеження конституційного права
боржника у виконавчому провадженні.

Тобто, розгляд справ даної категорії
має відбуватися за умови обов'язкового
виклику державного виконавця.

Проте, як вбачається з тексту
оскаржуваної ухвали, питання про
тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві
виїзду за межі України було розглянуте
судом 12 листопада 2014 року за
відсутності державного виконавця,
відомості про належне повідомлення
якого у справі відсутні (а.с.9).

Таким чином, оскільки судом було
порушено порядок, встановлений для
вирішення питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України,
передбачений ст. 377-1 ЦПК України, ухвала
суду підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.
Києва від 12 листопада 2014 року
скасувати, питання передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов