Справа
№491/683/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 року
Ананьївський районний суд
Одеської області

в складі: головуючого судді: Скуртов М.
І.

при секретарі Калін О. Б.,
Цицкун М.П.,

за участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Ананьєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 та приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «Крона»
про стягнення матеріальних збитків
завданих дорожньо-транспортною
пригодою та відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій зазначає, що 28 листопада
2010 року о 08 год. 30 хв. він рухався на
своєму приватному автомобілі «DAEWOO LANOS»,
д/н НОМЕР_3 по автошляху
Шимкове-Ананьїв. Попереду нього
рухався відповідач по справі на своєму
автомобілі марки «ВАЗ 2109» д/н НОМЕР_11 та
не доїжджаючи лівого повороту на
старий аеродром ОСОБА_3 виконав обгін
двох попутних автомобілів марки
«КАМАЗ» та зайняв свою праву полосу
руху. Позивач слідом за ним виконав
такий же маневр, однак відповідач не
впевнившись в безпечності свого
маневру та відсутності позаду його
машини іншого автомобіля, виконав
лівий поворот в бік прилеглої дороги, в
зв'язку з чим відбулося зіткнення їх
автомобілів. В результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль позивача отримав механічні
пошкодження, вартість яких, згідно
висновку автотехнічної товарознавчої
експертизи від 06 травня 2011 року склала
37405,79 гривень.

ОСОБА_2 зазначає, що відсутність його
вини в даному ДТП підтверджується
постановою Іллічівського міського
суду Одеської області від 16 лютого 2011
року №3-109/11 р., відповідно до якої
провадження по адміністративній
справі відносно нього закрито, в
зв'язку з відсутністю в його діях
складу правопорушення, передбаченого
ст.124 КпАП України. В свою чергу вина
ОСОБА_3 підтверджується постановою
інспектора з дізнання ВДАІ з ОАТ
Ананьївського району при УДАІ ГУМВС
України в Одеській області, ст.
лейтенанта міліції Котлика М.М. від 08
вересня 2011 року про відмову в порушенні
кримінальної справи. В зв'язку з
наведеним позивач неодноразово
звертався до ОСОБА_3 з проханням
відшкодувати спричинені по його вині
матеріальні збитки, однак відповідач
жодним чином не реагує посилаючись на
те, що його цивільна відповідальність
перед третіми особами застрахована
його страховою компанією «Крона»,
однак звернення ОСОБА_2 до вказаної
страхової компанії також результатів
не дало, від одержав лише формальну
відповідь з посиланням на те, що він не
є третьою особою в даному ДТП і в такому
разі відсутня подія страхового
випадку.

Позивач також зазначає, що йому
винними діями відповідачів завдано
також моральну шкоду, яку він оцінює в
20000 гривень, оскільки близько півтора
року не в змозі відремонтувати свій
автомобіль та користуватися ним за
цільовим призначенням, крім того з вини
ОСОБА_3 змушений ходити до
правоохоронних органів та органів
судової влади, на що витрачав час та
свої особисті кошти, в зв'язку з чим
звернувся до суду та просить
задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні при розгляді
справи позивач позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, та
зазначив, що 28 листопада 2010 року, він,
керував своїм автомобілем «DAEWOO LANOS» по
автодорозі Шимкове-Ананьїв. Під час
руху попереду нього рухалися два
автомобілі марки «КАМАЗ» з причепами,
які він обігнав, після чого його
транспортний засіб обігнав автомобіль
«ВАЗ 2107», і в зв'язку з тим, що на трасі
стояв автомобіль «ВАЗ 21093», то він
продовжив рух по лівій частині дороги.
Позивач вказує, що він слідом за
автомобілем «ВАЗ 2107» почав об'їжджати
стоячий автомобіль «ВАЗ 21093», котрий
саме в цей час, без увімкнення сигналу
повороту, різко повернув вліво,
дивлячись в цей момент на водіїв
автомобілів марки «КАМАЗ» та махав їм
рукою. При цьому ОСОБА_2 загальмувавши,
намагався звернути вліво, однак все
одно йому не вдалося уникнути
зіткнення. Крім того на автошляху не
було установленого знаку, який би
вказував на те, що попереду примикання
дороги зліва. В результаті порушення
ОСОБА_3 правил дорожнього руху України,
він зазнав матеріальних втрат, які
відповідач по справі до теперішнього
часу не виявив бажання відшкодувати в
добровільному порядку, посилаючись на
те, що його цивільна відповідальність
перед третіми особами застрахована
його страховою компанією «Крона»,
однак звернення ОСОБА_2 до даної
страхової компанії також результатів
не дало. Крім того він зазнав суттєвих
моральних страждань, через
неможливість відремонтувати
автомобіль та користуватись для
вирішення побутових потреб і робочих
питань, у вигляді розладу стану
здоров'я, також був позбавлений
можливості реалізації власних звичок
та бажань, тому позивач звернувся до
суду та просить стягнути з
відповідачів по справі матеріальні
збитки в сумі 37405 грн. 79 коп., моральну
шкоду в розмірі 20000 грн., а також судові
витрати понесені ним по справі.

Представник позивача, діючий на
підставі довіреності (а.с.56), в судовому
засіданні під час розгляду справи
заявлені позивачем вимоги підтримав в
повному обсязі та зазначив, що з вини
відповідача - ОСОБА_3 сталася
дорожньо-транспортна пригода, яка мала
місце 28 листопада 2010 року, що
підтверджується наявними у справі
доказами та поясненнями свідка, в
зв'язку з чим автомобіль позивача
зазнав значних механічних пошкоджень,
а позивач матеріальних збитків, які
відповідачами до теперішнього часу не
відшкодовані. Крім того ОСОБА_2 зазнав
тяжких моральних страждань, оскільки
протягом двох років не має можливості
користуватися своїм транспортним
засобом, вирішувати побутові питання,
витрачає час та кошти на проїзд до
судів та правоохоронних органів, в
зв'язку з чим просить задовольнити
заявлені позивачем вимоги в повному
обсязі.

Відповідач - ОСОБА_3 в судовому
засіданні під час розгляду справи
позовні вимоги визнав частково та
зазначив, що 28 листопада 2010 року, він,
керуючи автомобілем «ВАЗ 2109» на
ділянці дороги Одеса-Ананьїв-Піщани,
супроводжуючи два вантажних
автомобілі марки «КАМАЗ», водії яких
слідували за ним, при цьому він рухався
зі швидкістю 40-50 км/год попереду
вантажних автомобілів приблизно на
відстані 15-20 м. від них. Під'їжджаючи до
перехрестя він завчасно увімкнув
покажчик лівого повороту та почав
здійснювати маневр лівого повороту,
при цьому переконавшись у безпеці
свого маневру. Під час виконання
вказаних дій автомобіль марки «DAEWOO
LANOS», під керуванням позивача на
швидкості приблизно 70-80 км/год,
рухаючись в попутному напрямку, виїхав
на смугу зустрічного руху для
виконання маневру «обгін» та
здійснював обгін двох транспортних
засобів марки «КАМАЗ» та автомобіля
марки «ВАЗ-2109», під його керуванням. На
підставі викладеного водій автомобіля
марки «DAEWOO LANOS» допустив порушення
Правил дорожнього руху, здійснюючи
обгін транспортних засобів на
перехресті (в забороненому місці) та не
вибрав безпечну швидкість руху,
внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем марки «ВАЗ 2109», тому
автомобілі виявилися в кюветі. Крім
того, він згоден відшкодувати
відповідачеві лише різницю від суми
страхового відшкодування заподіяну
внаслідок дорожньо-транспортної. Що
стосується суми моральної шкоди та
судових витрат, вважає в цій частині
вимоги не підлягають задоволенню, тому
просить в їх задоволенні відмовити в
повному обсязі.

Представник Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Крона», діючий на підставі
довіреності (а.с.22), том №2, в судовому
засіданні під час розгляду справи
позовні вимоги не визнав та зазначив,
що вина ОСОБА_3 не встановлена, оскільки
ні в мотивувальній, ні в резолютивній
частині постанови Приморського
районного суду м.Одеси цього не
зазначено, а сама справа про
притягнення до адміністративної
відповідальності останнього закрита
по закінченню строків притягнення до
адміністративної відповідальності.
Також він зазначив, що за умови
доведення вини ОСОБА_3, ПрАТ «Страхова
компанія «Крона» мала б відшкодувати
позивачу завдану шкоду в розмірі
зазначеному у звіті з визначення
вартості матеріального збитку. Що
стосується моральної шкоди, то вимоги в
цій частині є необґрунтованим,
оскільки ПрАТ «Страхова компанія
«Крона» не є заподіювачем шкоди, а саме
страхове відшкодування не виплачено,
тому, що дорожньо-транспортна пригода
не є страховим випадком, тому в
задоволенні позовних вимог позивачу
слід відмовити в повному обсязі.

Заслухавши позивача, представника
позивача, відповідачів, вивчивши
документи справи та давши оцінку в
сукупності доказам, наданим сторонами,
суд вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню частково і
такий висновок суду ґрунтується на
наступному.

Судом також встановлені такі факти
та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії паспорту позивач -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
с.Коханівка Ананьївського району
Одеської області та мешканець АДРЕСА_1
(а.с.8).

З копії свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_12,
автомобіль марки «DAEWOO LANOS»,
реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008 року
випуску, номер кузову НОМЕР_13, належить
ОСОБА_2, якому належить також поліс №ВВ
1765178 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а.с.9,10).

Також судом з'ясовано, що постановою
Іллічівського міського суду Одеської
області №3-109/11 р. від 16 лютого 2011 року,
провадження по справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_2 в скоєнні
правопорушення, передбачено ст.124 КпАП
України закрито у зв'язку з відсутністю
в його діях події і складу
правопорушення (а.с.11).

Згідно копії постанови апеляційного
суду Одеської області від 27 квітня 2011
року, апеляцію ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на
постанову Іллічівського міського суду
Одеської області від 16 лютого 2011 року
залишено без задоволення, а постанову
Іллічівського міського суду Одеської
області від 16 лютого 2011 року про
закриття провадження по справі
відносно ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю
в його діях складу правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України - без
змін (а.с.13-14).

З наданої ОСОБА_2 постанови про
відмову в порушені кримінальної справи
від 08 вересня 2011 року вбачається, що 28
листопада 2010 року біля 08 год. 30 хв. водій
автомобіля НОМЕР_4 гр-н ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1,
здійснював рух по ділянці автодороги Т
1605 Одеса-Ананьїв-Піщана 159+700 метрів. У
вказаний час в попутному напрямку на
меншій швидкості рухався автомобіль
марки «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_11 під
керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканця АДРЕСА_2. Під час руху водій
автомобіля «DAEWOO LANOS» - ОСОБА_2 виїхав на
смугу зустрічного руху для виконання
маневру «обгін», в цей час в межах
перехрестя водій автомобіля марки «ВАЗ
2109», д/н НОМЕР_11 ОСОБА_3 почав виконувати
поворот ліворуч, перетинаючи шлях
автомобіля водія ОСОБА_2, в результаті
чого сталося зіткнення транспортних
засобів та автомобілі отримали
механічні пошкодження (а.с.15-16).

Згідно постанови Приморського
районного суду м. Одеси №3/1522/205/2012 від 24
січня 2012 року, ОСОБА_3 28 листопада 2010
року, біля 08 год. 30 хв., керуючи
автомобілем марки «ВАЗ-21093», д/н НОМЕР_11,
по автодорозі Ананьїв-Шимкове, перед
зміною напрямку руху (поворот вліво), не
впевнився в безпечності виконання
повороту, в результаті чого сталося
зіткнення з автомобілем марки «DAEWOO
LANOS», д/н НОМЕР_3 під керуванням водія
ОСОБА_2, який рухався по вказаній
автодорозі в напрямку м. Ананьєва
Одеської області та адміністративну
справу відносно ОСОБА_3 за ст.124 КпАП
України - провадженням закрити в
зв'язку з закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення (а.с.17).

З наданого ОСОБА_2 висновку №111
експертного автотоварознавчого
дослідження по визначенню вартості
матеріального збитку, заподіяного
ОСОБА_2 - власникові автомобіля «DAEWOO
LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008
року випуску, в результаті пошкодження
при ДТП, станом на 06 травня 2011 року,
вбачається, що вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«DAEWOO LANOS», р/н НОМЕР_3, що належить ОСОБА_2
становить 37405 гривень 79 копійок (а.с.20-41).

Відповідно до копії паспорта
відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уроджень та мешканець АДРЕСА_2 (а.с.75-76).

З наданої ОСОБА_3 постанови про
відмову в порушення кримінальної
справи від 07 грудня 2010 року вбачається,
що 28 листопада 2010 року біля 08 год. 30 хв.
водій автомобіля марки «DAEWOO LANOS», д/н
НОМЕР_3 гр-н ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканець АДРЕСА_1, здійснював рух по
ділянці автодороги Т 1605
Одеса-Ананьїв-Піщана 159+700 метрів. У
вказаний час в попутному напрямку на
меншій швидкості рухався автомобіль
марки «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_11 під
керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
мешканця АДРЕСА_2. Під час руху водій
автомобіля «DAEWOO LANOS» - ОСОБА_2 виїхав на
смугу зустрічного руху для виконання
маневру «обгін», в цей час в межах
перехрестя водій автомобіля марки «ВАЗ
2109», д/н НОМЕР_11 ОСОБА_3 почав виконувати
поворот ліворуч, в результаті чого
сталося зіткнення транспортних
засобів та автомобілі отримали
механічні пошкодження (а.с.72-73).

Згідно копії постанови апеляційного
суду Одеської області від 08 липня 2014
року вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено в
поновленні строку на апеляційне
оскарження постанови Приморського
районного суду м.Одеси від 24 січня 2012
року, апеляційну скаргу повернуто
особі, яка її подала (а.с.40, том №2).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених вимог і на підставі
представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки);

Згідно ст.979 ЦК України, за договором
страхування одна сторона (Страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Статтею 990 ЦК України передбачено, що
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» у разі
настання страхового випадку страховик
у межах страхових сум, зазначених у
страховому полісі, відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

ё1 Згідно з ч. 2 ст. 1187 Шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України передбачено,
що суд зобов'язує винну особу
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі, при цьому розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Згідно закону (ст.60 ч.1,3,4 ЦПК
України) кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, заподіяної внаслідок порушення
його прав. Моральна шкода складається у
фізичному болі і стражданнях, що
фізична особа перетерпіла в зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у щиросердечних стражданнях,
що фізична особа перетерпіла в зв'язку
з протиправним поводженням щодо нього
самого, членів його родини або близьких
родичів; у щиросердечних стражданнях,
що фізична особа перетерпіла в зв'язку
зі знищенням або ушкодженням його
майна; у приниженні честі, достоїнства,
а також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України в п. 2 постанови
№6 від 27 березня 1992 року «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» (з
наступними змінами та доповненнями)
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина, підлягає відшкодуванню в
повному обсязі особою, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Згідно роз'яснень, даних у п.9
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31 березня 1995 року, із
змінами внесеними постановою №5 від 25
травня 2001 року «Про судову практику в
справах про відшкодуваня моральної
(немайнової) шкоди», розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається залежно від характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань, порушення
здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вона є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди
мають враховуватись вимоги розумності
та справедливості.

Таким чином, дослідженими в
судовому засіданні доказами
встановлена провина ОСОБА_3 в скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди,
оскільки він 28 листопада 2010 року біля 08
години 30 хвилин керуючи автомобілем
марки «ВАЗ 21093» державний знак НОМЕР_11
по автошляху Ананьїв - Шимково перед
зміною напрямку руху автомобіля не
впевнився в безпечності виконання
повороту вліво, в результаті чого
сталося зіткнення з автомобілем під
управлінням позивача який рухався по
цій же дорозі по напрямку до міста
Ананьєва, чим порушив п.п. 10.1 Правил
дорожнього руху України, а тому є його
провина і в заподіянні матеріального
збитку позивачу.

Твердження позивача та представника
страхової компанії про те, що
постановою судді Приморського суду
міста Одеси від 24 січня 2012 року
адміністративна справа відносно
відповідача, за скоєння ним цього
адміністративного правопорушення
провадженням припинена, суд не бере до
уваги оскільки, виносячи постанову
суддя не вказав про наявність чи
відсутність в діях відповідача складу
правопорушення, тобто не давав правову
оцінку діям правопорушника та не
досліджував докази по справі, а
припинив провадження в зв'язку з
пропуском строків притягнення до
адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що цивільна
відповідальність автомобіля марки
«ВАЗ 21093», що належить ОСОБА_3 була
застрахована відповідачем -Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Крона», тому суд приходить до
висновку, що суму страхових виплат,
понесену позивачем та заподіяну
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в розмірі 24990 гривень 00 копійок,
тобто в межах страхових виплат,
необхідно стягнути з ПрАТ «Страхова
компанія «Крона», а різниця від суми
страхових виплат, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 12415 гривень 79 копійок підлягає
стягненню з ОСОБА_3

Що стосується позовних вимог про
стягнення моральної шкоди в сумі 20000
гривень з відповідачів, то суд вважає
що в цій частині позову в задоволенні
позовних вимог слід відмовити,
оскільки позивачем не надано ніяких
доказів що свідчили б про її
спричинення, оскільки відмова
відповідачів в добровільному порядку
відшкодувати завдані збитки не можуть
свідчити про наявність моральних
страждань, тим більше що ніяких
тілесних ушкоджень позивачу та його
дружині під час ДТП завдано не було.

Вирішуючи питання про судові
витрати, суд приходить до висновку, що
слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача понесені ним судові
витрати по сплаті судового збору в
частині стягнення матеріальних
збитків в сумі 374 гривні 50 копійок. Що
стосується сплати судового збору за
подання заяви про стягнення моральної
шкоди в розмірі 214 гривень 60 копійок,
дана сума стягненню не підлягає,
оскільки в задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди судом
відмовлено.

Витрати ж на оплату правової
допомоги в розмірі 3220 гривень
стягненню не підлягають стягненню,
оскільки суду не надано розрахунок
наданих адвокатом юридичних послуг, а
надані лише квитанції, що не відповідає
вимогам Положення про форму та зміст
розрахункових документів,
затвердженого наказом ДПА України від
01 грудня 2000 року №614 та не може бути
доказом витрат на юридичну допомогу.

На підставі ст.ст.11, 16, 22, 23, 60, 61, 979, 988,
990, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди»,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №4 від 31 березня 1995 року, із
змінами внесеними постановою №5 від 25
травня 2001 року «Про судову практику в
справах про відшкодуваня моральної
(немайнової) шкоди», Законом України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 57-60,
64, 88, 158, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія»
«Крона»», розташованого по вул.
Межигірська, 32-А, в м. Києві, на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_3, зареєстрованого в
АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_14, виданий
Іллічівським МВ УМВС України в
Одеській області, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_9, суму страхових виплат,
понесену ним та заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 24990 гривень 00 копійок (двадцять
чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто
гривень 00 копійок) .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця та мешканця АДРЕСА_2, паспорт
серії НОМЕР_15, виданий Іллічівським РВ
ОМУ УМВС України в Одеській області 04
вересня 1998 року, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_10, на користь ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця
АДРЕСА_3, зареєстрованого в АДРЕСА_1,
паспорт серії НОМЕР_14, виданий
Іллічівським МВ УМВС України в
Одеській області, ідентифікаційний
номер - НОМЕР_9, різницю від суми
страхових виплат, понесену ним та
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 12415 гривень 79 копійок
(дванадцять тисяч чотириста
п'ятнадцять гривень, 79 копійок) .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
паспорт серії НОМЕР_15, виданий
Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області 04 вересня 1998 року,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_10, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_14, виданий Іллічівським МВ
УМВС України в Одеській області
ідентифікаційний номер - НОМЕР_9,
понесені ним судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 374 гривні 50
копійок.

В іншій частині позову ОСОБА_2 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
ОСОБА_6

Рішення суду набуло законної
сили „___" ____________ 20__ року.

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах судової справи №491/683/14-ц
Ананьївського районного суду Одеської
області.