АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/438/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3290/14
Головуючий у 1-й інстанції Івко В. М.
Доповідач Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 19 серпня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"Імексбанк", ОСОБА_2 про виключення
майна з опису та звільнення його з під
арешту, -

В С Т А Н О В И Л А

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
виключити з опису та звільнити з під
арешту наступне майно: верстат
заточний ТЧПН-4, №4894; верстат
свердлильно-довбальний СВП-2 №1659;
верстат наждачний; верстат
фрезувальний ПФ-19 №930; верстат
свердлильний, пилку торцювальну 1Н
№10642; верстат рейсмусний Р3-6 №9869;
верстат продольного розкрою з
автоподачею; верстат фуговальний;
пилораму; верстат циліндровочний СЦ-6,5
зав. №210, яке розташоване за адресою
АДРЕСА_1; а також стягнути з
відповідачів судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог
вказував, що 24 жовтня 2013 року відділому
ДВС Новосанжарського РУЮ у Полтавській
області був складений акт опису й
арешту майна, згідно до якого на
вищевказане майно, що належить йому на
праві приватної власності, було
накладено арешт за зобов'язаннями
ОСОБА_2, що грубо порушує його права як
власника арештованого майна.

Рішенням Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 19 серпня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1- відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_1 та просив скасувати
його та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
обставинам справи, а саме залишення
поза увагою доказів, що вказують на
належність йому спірного майна на
праві приватної власності, а також
невзяття до уваги судом факту передачі
у заставу іншого майна ніж того, на яке
було накладено арешт.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішеня, заслухавши
пояснення учасників процесу та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не
відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що згідно рішення
Новосанжарського районного суду
Полтавської області від 18 лютого 2010
року, у справі за позовом ПАТ
«Імексбанк» до ОСОБА_2 про стягнення
боргу, з відповідача стягнуто 258 364,91
грн. заборговансоті за кредитним
договором №701 від 20 грудня 2007 року та
виданий виконавчий лист для
примусового стягнення боргу.

25 грудня 2007 року між «Імексбанком» та
ОСОБА_2 з метою забезпечення виконання
зобов'язань по вищевказаному
кредитному договору, був укладений
договір застави майна №701 відповідно
до якого ПАТ « Імексбанк» ( надалі
«заставодержатель») та фізична особа-
підприємець ОСОБА_2.( надалі
«заставодавець») уклали договір про
те, що заставодавець передає в
заставу Заставодержателю рухоме
майно на загальну суму 343 344,00 грн.,
зокрема : верстат заточний тчпн-4, №4894
(б/у) вартістю 4750 грн.; верстат
фрезувальний ПФ-19 №930 ( бу) вартістю 7500
грн.; верстат свердлильний ( б/у)
вартістю 480 грн.; пилку торцювальну 1Н
№10642 ( бу) та інше.

Відповідно до п.1.5 цього договору на
період його дії предмет застави
залишається у володінні Заставодавця
за адресою с. Зачепилівка
Новосанжарського р-ну Полтавської
області.

На виконання рішення Новосанжарського
районного суду Полтавської області від
18 лютого 2010 року державним виконавцем
ВДВС Новосанжарського РУЮ Пеляк В.В.
складений акт опису і арешту майна, яке
знаходиться в АДРЕСА_1, на території
колишнього СУ-29, де знаходяться станки
для деревообробки.

Були описані: верстат заточний тчпн-4,
№4894; верстат фрезувальний ПФ-19 №930;
верстат свердлильний; пилка
торцювальна 1Н №10642; верстат рейсмусний
Р3-6 №9869; верстат вздовжнього розкрою;
верстат фугувальний; пилорама; верстат
циліндровочний СЦ-6,5 зав. №210.

Крім того, встановлено, що згідно
витягу №19085518 від 5 червня 2008 року
Полтавського БТІ «Інвентаризатор»,
ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі
(столярного цеху №1), що знаходиться по
АДРЕСА_1.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано достатніх доказів
того, що спірне майно належить йому на
праві власності.

Колегія суддів не може погодитись з
таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» у чинній
редакції, особа, яка вважає, що майно, на
яке накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.4 постанови «Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року
за правилами, установленими для
розгляду позовів про виключення майна
з опису, розглядаються вимоги громадян
і організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володінні ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

За приписами ст. 391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном, а на підставі ч. 1
ст. 392 ЦК України власник майна має
право пред'явити позов про визнання
його права власності, якщо це право
заперечується або не визнається іншою
особою.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути, зокрема, визнання
права власності.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її
праві власності на арештоване майно,
розглядаються за правилами,
установленими для розгляду позовів про
звільнення майна з-під арешту.

Висновок суду щодо відсутності підстав
вважати спірне майно власністю
позивача не узгоджується з матеріалами
справи.

Як підтверджено матеріалами справи
ОСОБА_1 є власником нежитлової
будівлі ( столярного цеху №1) за
адресою АДРЕСА_1, користується ним з
2007 року.

1.02.2008р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали
договір майнового найму, відповідно
до умов якого останній прийняв в
оренду не житлові приміщення-
столярний цех за вище вказаною
адресою та виробниче обладнання
відповідно до додатку.

Акт приймання- передачі майна від
1.02.2008р. свідчить про те, що ОСОБА_2
отримав в користування окрім іншого,
верстат заточний тчпн-4, №4894, верстат
свердлильно-довбальний СВП-2 №1659,
верстат наждачний; верстат
фрезувальний ПФ-19 №930; верстат
свердлильний, пилку торцювальну 1Н
№10642; верстат рейсмусний Р3-6 №9869;
верстат продольного розкрою з
автоподачею; верстат фуговальний,
верстат циліндровочний СЦ-6,5 зав. №210.

На підставі договору купівлі-продажу
від 22 серпня 2008 року, укладеного між ФОП
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 останній придбав у
власність пилораму (а.с.7).

Окрім того, на підставі договору
купівлі продажу №21/09/07 від 21 вересня 2007
року, укладеного між ТОВ «УкрТехМаш» та
ОСОБА_1, останній придбав у власність
окрім іншого верстат циліндровочний
СЦ-6,5.

Відповідно до ст. 655 ЦК Украхни за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Таким чином, за наявності договорів
купівлі продажу, які не були в
установленому законом порядку визнані
недійсними, колегія суддів не вбачає
підстав для сумнівів у тому, що ОСОБА_1
набув у власність пилораму та верстат
циліндровочний СЦ-6,5 №210.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_2
отримав спірне майно у користування
лише 1 лютого 2008 року, тобто пізніше
укладення ним договору застави майна
№701.

З цього вбачається, що відповідач не
міг передати у заставу саме те майно, що
було отримано від ОСОБА_1

Даний факт підтверджується й тим, що
відповідно до Акту перевірки майна, що
пропонується в заставу, воно
зберігається за адресою АДРЕСА_2.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставним висновок місцевого суду,
що передане ОСОБА_2 у заставу майно є
тим самим майном, що перебуває на
території нежитлових приміщень за
адресою АДРЕСА_1 (столярний цех №1,
столярний цех №2).

Виходячи з викладеного, у зв'язку з
невідповідністю висновків суду
обставинам справи та порушенням норм
матеріального права, судом ухвалено
помилкове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яке
відповідно до ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином з відповідачів підлягає
стягненню на користь позивача судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору за подаання позовної заяви та
апеляційної скарги

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3,4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Новосанжарського районного
суду Полтавської області від 19 серпня
2014 року - скасувати та ухвалити нове
рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Імексбанк",
ОСОБА_2 про виключення майна з опису та
звільнення його з під арешту -
задовольнити.

Виключити з опису та звільнити з під
арешту наступне майно: верстат
заточний тчпн-4, №4894; верстат
свердлильно-довбальний СВП-2 №1659;
верстат наждачний; верстат
фрезувальний ПФ-19 №930; верстат
свердлильний, пилку торцювальну 1Н
№10642; верстат рейсмусний Р3-6 №9869;
верстат продольного розкрою з
автоподачею; верстат фуговальний;
пилораму; верстат циліндровочний СЦ-6,5
зав. №210, яке розташоване за адресою
АДРЕСА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Імексбанк" та ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 по 182,70 грн. судових
витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді:
Л.М. Хіль

О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв