Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4116/14
Головуючий у 1 інстанції: Гончаренко
Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.

Судді Кримська О.М.,

Подліянова Г.С.

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Управління
пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області

на рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 27 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області про стягнення невиплаченої
державної соціальної допомоги,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із вказаним позовом, який уточнила
під час розгляду справи в суді першої
інстанції, та зазначала, що її мати
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» як дитина війни мала право на
отримання соціальної допомоги в
розмірі 30% від мінімального розміру
пенсії за віком.

Постановою Запорізького районного
суду Запорізької області від 16 лютого
2011 року, яка набула чинності 27.02.2011 року,
відповідача було зобов'язано здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_4
підвищення пенсії згідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

27 січня 2012 року відповідач звернувся до
суду з заявою про перегляд вказаної
постанови суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами,
посилаючись на те, що 19.06.2011 року набув
чинності Закон України «Про внесення
змін до Закону України «Про державний
бюджет України на 2011 рік», яким
передбачено, що у 2011 році положення ст. 6
Закону України «Про соціальних захист
дітей війни» застосовується у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи із
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік. На
виконання вимог вищезазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.07.2011 року № 745
«Про встановлення деяких розмірів
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23.07.2011 року.

Ухвалою Запорізького районного суду
Запорізької області від 05 липня 2012
року, що була залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2012
року, в задоволенні заяви УПФУ в
Запорізькому районі Запорізької
області було відмовлено.

Оскільки постанова суду про відмову в
перегляді у зв'язку з нововиявленими
обставинами набула чинності 18 грудня
2012 року, тобто вже після смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач відмовляється
виконувати постанову Запорізького
районного суду Запорізької області від
16 лютого 2011 року.

Проте позивач вважає, що постанова суду
про зобов'язання вчинити певні дії
набула чинності за життя спадкодавця і
апеляційне оскарження рішення про
відмову в перегляді в зв'язку із
нововиявленими обставинами жодним
чином не може вплинути на обов'язок по
виплаті суми, право на яку було
встановлено судом за життя матері
позивачки.

Позивачка також зазначала, що вона є
донькою ОСОБА_4 та є спадкоємцем, тому
на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1227 ЦК України
вважає, що відповідач повинен виконати
вимоги постанови суду, яка набула
чинності і є обов'язковою для
виконання, зробити перерахунок та
сплатити відповідні кошти, право на які
мала за життя ОСОБА_4, починаючи з 19.07.2010
року до дня її смерті, на користь
позивачки, в порядку спадкування.

Ураховуючи викладене, позивачка
просила суд стягнути з Управління
пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області кошти згідно постанови
Запорізького районного суду
Запорізької області від 16 лютого 2011
року щодо підвищення пенсії ОСОБА_4, які
повинні бути нараховані з 19.07.2010 року до
ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до дня її смерті на
користь ОСОБА_3, в порядку спадкування.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 27 серпня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з Управління пенсійного фонду
України в Запорізькому районі
Запорізької області на користь ОСОБА_3
кошти, згідно постанови Запорізького
районного суду Запорізької області від
16 лютого 2011 року щодо підвищення пенсії
ОСОБА_4, згідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та
ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування», які повинні бути
нараховані з 19.07.2010 року по 22.07.2011 року, в
порядку спадкування.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, Управління пенсійного фонду
України в Запорізькому районі
Запорізької області подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності з п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції посилався на те,
що постанова суду про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_4 підвищення пенсії
набула чинності за її життя, позивачка
є донькою ОСОБА_4 та її спадкоємцем, а
тому на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1227 ЦК
України відповідач повинен нарахувати
та сплатити кошти, право на які мала за
життя ОСОБА_4, позивачу в порядку
спадкування.

Такий висновок суду першої інстанції
не відповідає вимогам норм
матеріального та процесуального права.

Встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до
ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» як дитина війни
мала право на отримання соціальної
допомоги в розмірі 30% від мінімального
розміру пенсії за віком.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
року положення ст. 6 Закону України «Про
соціальних захист дітей війни» було
викладено в новій редакції, відповідно
до якої право на державну соціальну
допомогу дітям війни було обмежено.

Рішенням Конституційного Суду України
за № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, за № 10-рп/2008
від 22.05.2008 року було відновлено дію ст. 6
Закону України «Про соціальних захист
дітей війни» у редакції від 18.11.2004 року,
яким встановлено, що дітям війни пенсії
або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30% мінімальної
пенсії за віком.

Постановою Запорізького районного
суду Запорізької області від 16 лютого
2011 року, яка в апеляційному порядку не
оскаржувалася та набула чинності 27.02.2011
року, визнано неправомірною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Запорізькому районі
Запорізької області щодо нездійснення
перерахунку ОСОБА_4 підвищення пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
та зобов'язано Управління Пенсійного
Фонду України в Запорізькому районі
Запорізької області здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_4
підвищення пенсії згідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» починаючи з 19.07.2010 року з
урахуванням різниці, яка була
виплачена у період з 19.07.2010 року по
16.02.2011 року ( а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 25.07.2013 року
спадкоємцем після ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, є її донька ОСОБА_3 (а.с.10).

Судом встановлено та не спростовано
позивачем та обставина, що ОСОБА_4 за
життя, не зверталась до Управління
Пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області із заявою щодо виконання
постанови суду від 16 лютого 2011 року про
здійснення перерахунку та виплати суми
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги.

Сторони не заперечують той факт, що
Управління Пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області не здійснило перерахунок
ОСОБА_4 підвищення пенсії згідно до ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за постановою
Запорізького районного суду
Запорізької області від 16 лютого 2011
року, тобто жодних нарахувань на її
користь відповідачем за постановою
суду не було здійснено.

Відповідно до ст. 1227 ЦКУ соціальні
виплати, які належали спадкодавцеві,
але не були ним одержані за життя,
передаються членам його сім'ї, а у разі
їх відсутності - входять до складу
спадщини.

У відповідності з п. 4 ст. 1219 ЦК України,
не входять до складу спадщини права та
обов`язки, що нерозривно пов`язані з
особою спадкодавця, зокрема: права на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом.

Зазначені соціальні виплати належать
спадкодавцеві і є тісно пов'язаними з
його особою, тому право на їх отримання
припиняється зі смертю спадкодавця.

Отже, підстави для реалізації
невикористаного права померлої
пенсіонерки ОСОБА_4 на отримання
недоплаченої державної соціальної
допомоги у позивачки відсутні.

Враховуючи те, що оскільки підвищення
пенсії згідно до ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» за
постановою суду від 16 лютого 2011 року,
спадкодавцю за життя не було
нараховано та у відповідності до
вимог чинного цивільного
законодавства до складу спадкового
майна входить лише призначена сума, а
право на її призначення та виплату
згідно ст.. 1219 ЦК України до складу
спадщини не входить, тому рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню
із ухваленням нового рішення про
відмову в задоволенні позову в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 1219, 1227 ЦК України, ст..
ст.. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова
колегія,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області задовольнити.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 27 серпня 2014
року у цій справі скасувати та ухвалити
нове рішення наступного змісту:

«Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3
до Управління пенсійного фонду України
в Запорізькому районі Запорізької
області про стягнення невиплаченої
державної соціальної допомоги».

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: