У х в а л а

іменем україни

8 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,
Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
приватно-орендного підприємства
«Вікторія», третя особа - відділ
Держземагентства у Новобузькому
районі Миколаївської області, про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки, витребування
земельної ділянки з чужого незаконного
володіння за касаційною скаргою
приватно-орендного підприємства
«Вікторія» (далі - ПОП «Вікторія») на
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 4
серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що на підставі
державного акта на право власності
вона є власником земельної ділянки
площею 6,03 га, що розташована на
території Новомихайлівської сільської
ради Новобузького району
Миколаївської області. 1 січня 2006 року
від її імені невідомою особою з ПОП
«Вікторія» був укладений договір
оренди її земельної ділянки, строком на
30 років. Вказує, що даний договір вона
не підписувала та не мала наміру
укладати такий договір. Крім цього,
договір оренди не містить всіх
істотних умов, передбачених ч. 1 ст. 15
Закону України «Про оренду землі». З
огляду на зазначене, просила визнати
договір оренди недійсним, витребувати
земельну ділянку з чужого незаконного
володіння та скасувати державну
реєстрацію.

Рішенням Новобузького районного суду
Миколаївської області від 12 червня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 4 серпня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений між
ОСОБА_4 та приватно-орендним
підприємством «Вікторія» 1 січня
2006 року та зобов'язано
приватно-орендне підприємство
«Вікторія» повернути ОСОБА_4 земельну
ділянку площею 6,03 га, що розташована на
території Новомихайлівської сільської
ради Новобузького району
Миколаївської області.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ПОП «Вікторія»
просить скасувати оскаржуване судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням апеляційним судом норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

При цьому, відповідно до ст. 212 ЦПК
України суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.
Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачем в обґрунтування своїх вимог
щодо визнання спірного договору оренди
земельної ділянки недійсним, подано
висновок судово-почеркознавчої
експертизи № 518 від 22 липня 2013
року, відповідно до якого підпис від
імені ОСОБА_4 у спірному договорі
виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, апеляційний
суд дійшов обґрунтованого висновку про
те, що спірний договір оренди земельної
ділянки є недійсним з підстав,
передбачених ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК
України, оскільки позивачем не
підписувався.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження суду
апеляційної інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні апеляційним судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
суду, обґрунтовано викладеного в
мотивувальній частині оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного-орендного
підприємства «Вікторія» відхилити.

Рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 4 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко