справа № 462/8068/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2014 року
Залізничний районний суд міста
Львова

в складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

при секретарі
Колошкіну А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Львові
справу за позовом ОСОБА_1 до
Департаменту містобудування
Львівської міської ради про визнання
права власності, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернулась до суду з позовом
про визнання права власності
покликаючись на те, що 26 грудня 2006 року
Залізничною районною адміністрацією
Львівської міської ради їй було надано
дозволи на розміщення павільйонів №1
та №2 на АДРЕСА_1. Відповідно до
містобудівного обґрунтування
реконструкції двох існуючих спарених
торгових павільйонів в один, як
цілісний об'єкт архітектури з одним
центральним входом на АДРЕСА_1 -
павільйони №1 та №2 були об'єднані в
один. Ухвалою Львівської міської ради
від 05 квітня 2012 року №1411 їй затверджено
проект землеустрою щодо відведення та
надання земельної ділянки на вул.
Роксоляни, 24. У 2013 році ЛКП
«Архітектурно-будівельний нагляд»
було розроблено містобудівний
розрахунок з техніко-економічними
показниками розміщення та
встановлення торгівельного павільйону
на АДРЕСА_1, відповідно до якого
земельна ділянка, на якій розташований
торгівельний павільйон, замощена
твердим покриттям, самочинно
встановлено монолітні залізобетонні
фундаменти. 20 грудня 2013 року вона
звернулась до Департаменту
містобудування Львівської міської
ради щодо надання містобудівних умов
та обмежень забудови земельної ділянки
на встановлення тимчасового
збірно-розбірного павільйону на на
АДРЕСА_1, проте їй було відмовлено,
оскільки нею самовільно встановлений
тимчасово збірно-розбірний павільйон.
Просить визнати за нею право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно -
торговельний павільйон на АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги,
давши пояснення аналогічні викладеним
у позовній заяві, просить позов
задовольнити.

Представник відповідача, в судовому
засіданні, проти позову заперечила та
пояснила, що немає жодних підстав для
визнання за позивачем права власності
на торговельний павільйон на АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши інші матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задовольнити
повністю.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1,
згідно ухвали Львівської міської ради
№1411 від 05 квітня 2012 року та договору
оренди землі від 01 жовтня 2012 року
надано в оренду земельну ділянку
площею 0,0112 га на АДРЕСА_1 строком на 5
років. /а.с. 15-16/

Відповідно до містобудівного
розрахунку з техніко-економічними
показниками розміщення та
встановлення торгівельного павільйону
на АДРЕСА_1 ЛКП
«Архітектурно-будівельний нагляд» від
2013 року, земельна ділянка, на якій
розташований торгівельний павільйон,
замощена твердим покриттям, самочинно
встановлено монолітні залізобетонні
фундаменти. На земельній ділянці
розташований торгівельний павільйон
площею 73,26 м.кв. /а.с. 17-18/

Згідно ч. 1 ЦК ст. 376 України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Як зазначено у ч. 5 ст. 376 ЦК України на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Відповідно до містобудівного
обґрунтування реконструкції двох
існуючих спарених торгових
павільйонів в один, як цілісний об'єкт
архітектури з одним центральним входом
на АДРЕСА_1 ПП «Універсал Проект» від 2008
року - павільйони №1 та №2 були
об'єднані в один./а.с. 11-12/

Також в судовому засіданні безспірно
встановлено, що самовільно
встановлений тимчасово
збірно-розбірний павільйон, який
знаходиться на АДРЕСА_1 не порушує прав
інших осіб, зокрема суміжних
землекористувачів, а також поясненнями
представника відповідача, який в ході
розгляду справи не навів фактів
звернення будь-яких осіб з приводу
порушення їхніх прав при встановленні
тимчасово збірно-розбірний павільйону
на АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

У зв'язку із цим норми ч. 3 ст. 376 ЦК
України можуть бути підставою для
задоволення позову про визнання права
власності на самочинно збудований
об'єкт нерухомості лише тоді, коли при
відсутності права на забудову
земельної ділянки на момент подання
позову позивачем було здійснено
самочинне будівництво з додержанням
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших норм і правил.

Знідно з договором оренди землі від 01
жовтня 2012 року, позивачу ОСОБА_1, надано
в користування земельну ділянку
загальною площею 0,0021 га на АДРЕСА_1 для
обслуговування тимчасового
торговельного павільйону. /а.с. 16/ Саме
на даній земельній ділянці,
знаходиться самовільно встановлений
тимчасово збірно-розбірний павільйон.

З огляду на наведене суд вважає, що, в
судовому засіданні, у відповідності до
вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем
подано належні та допустимі докази на
підтвердження того факту, що самочинне
будівництво здійснено з дотримання
усіх визначених законом вимог та умов,
які необхідні для прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта.

Дані обставини справи стверджуються
також іншими матеріалами справи, які не
викликають сумніву у їх обєктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги знайшли своє повне
ствердження в судовому засіданні, на
момент подання позову позивачем було
здійснено самочинне будівництво з
додержанням архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних,
протипожежних та інших норм і правил, а
тому за позивачем слід визнати право
власності на торговельний павільйон,
розташований на АДРЕСА_1, загальною
площею 73,26 м.кв.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 316-319, 325, 328, 331, 355, 376, 379, 380,
386, 392 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
торговельний павільйон, розташований
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
73,26 м.кв.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: /підпис/
А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя:
А.І.Ліуш