Номер провадження 2-о/404/327/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Суддя Кіровського
районного суду м. Кіровограда Кулінка
Л.Д., розглянувши матеріали заяви
ОСОБА_1, заінтересована особа: Державна
нотаріальна контора Латвії, про
встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою
про встановлення факту, що Латвії,
ОСОБА_2, яка померла 21.10.2014 року в м.
Резекне, є рідною сестрою ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
256 Цивільного процесуального кодексу
України (далі – ЦПК України) справи про
встановлення факту, що мають юридичне
значення, а саме: родинних відносин між
фізичними особами, суд розглядає в
порядку окремого провадження.

За частиною 1 статті 234 ЦПК України,
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 3 статті 235 ЦПК України,
передбачено, що справи окремого
провадження розглядаються судом з
додержанням загальних правил,
встановлених цим Кодексом, за винятком
положень щодо змагальності та меж
судового розгляду.

Заяви подані в порядку окремого
провадження повинні відповідати
загальним правилам щодо змісту і форми
позовної заяви, які встановлені
статтями 119, 120 ЦПК України.

Згідно із частиною 4 статті 235 ЦПК
України, справи окремого провадження
суд розглядає за участю заявника і
заінтересованих осіб.

Як роз’яснено постановою Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року “Про судову практику в справах
про спадкування” слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини, наявність у
матеріалах справи обґрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії, зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

В поданій заяві про наявність такої
постанови нотаріуса не зазначено.

Крім того, заінтересованою особою
заявник зазначила Державну
нотаріальну контору Латвії, не
зазначивши в чому полягає її
заінтересованість. Заінтересованими
особами в даній категорії справ можуть
бути інші спадкоємці, які прийняли
спадщину; при відсутності інших
спадкоємців – територіальні громади в
особі відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Заявниця посилається на те, що
зверталася до Відділу реєстрації актів
громадянського стану Донецької
області про надання витягу з
Державного реєстру про народження
ОСОБА_2, проте посилання на отримання
відповіді на дане звернення відсутні.

Також, в заяві заінтересованою особою
зазначено Державну нотаріальну
контору, яка знаходиться за межами
України, а саме в Латвії.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 30.05.2008 року “Про судову
практику в справах про спадкування” в
п. 4 роз’яснено, що при вирішенні спору
щодо спадкування прав на майно, яке
знаходиться за кордоном, або за участю
іноземця, необхідно з'ясовувати, чи
існує договір про правову допомогу з
цією країною, і чи в цьому договорі не
передбачені інші правила щодо
спадкування, ніж в українському
законодавстві. У разі розбіжностей
застосовуються норми міжнародного
договору.

В даному випадку існує Договір між
Україною та Латвійською Республікою
про правову допомогу та правові
відносини у цивільних, сімейних,
трудових та кримінальних справах від
23.05.1995 року, який ратифіковано 22.11.1995
року, відповідно до пунктів 1, 2 статті 5
якого клопотання про надання правової
допомоги та документи, які до нього
додаються, складаються державною мовою
запитуючої установи. Клопотання
скріплюється гербовою печаткою
запитуючої установи та засвідчується
підписом її керівника (компетентної
особи). До клопотання про надання
правової допомоги та документів, які до
нього додаються, повинен бути
прикладений переклад на державну мову
виконавця клопотання або російську
мову. Переклад засвідчується офіційним
перекладачем чи нотаріусом, або
посадовою особою запитуючої установи,
або дипломатичним представництвом чи
консульською установою запитуючої
Договірної Сторони.

Належного перекладу заяви про
встановлення факту родинних відносин,
а також доданих до неї документів суду
не надано.

Таким чином, до заяви застосовуються
наслідки частини 1 статті 121 Цивільного
процесуального кодексу України,
оскільки подана заява без додержання
вимог, викладених у статті 119
Цивільного процесуального кодексу
України, а тому підлягає залишенню без
руху з наданням строку для усунення
недоліків.

На підставі викладеного, керуючись
частиною 1 статті 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя
–

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1,
заінтересована особа: Державна
нотаріальна контора Латвії, про
встановлення факту родинних відносин,
залишити без руху.

Надати ззаявнику строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали про залишення позовної заяви
без руху.

Запропонувати заявнику у вказаний
термін зазначити про докази відмови
нотаріуса в оформленні права на
спадщину та відмови Відділу реєстрації
актів громадянського стану Донецької
області про надання витягу та оформити
звернення до суду з врахуванням
роз’яснень, викладених в
мотивувальній частині ухвали.

Роз’яснити, якщо заявник відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, сплатить суму
судового збору, позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_3