Справа № 127/1211/14-ц
Провадження № 2/127/1618/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.12.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді Саблук С.
А.,

при секретарі Гуменюку Д.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Вінниці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виділ частки
будинковолодіння та визнання права
власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про виділ частки
будинковолодіння, визнання права
власності на земельну ділянку та виділ
частки земельної ділянки. Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивачу, на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом серії ВМА № 259744,
посвідченого державним нотаріусом
Першої вінницької державної
нотаріальної контори 15 жовтня 2008 року,
належить 2/3 частки житлового будинку з
прибудовами, господарськими будівлями
та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.
Оскільки відповідач без згоди ОСОБА_1
провів реконструкцію домоволодіння та
перешкоджає останній користуватись
належним їй нерухомим майном, вона
звернулась до суду з позовними
вимогами про виділення їй у натурі 2/3
частки будинковолодіння АДРЕСА_1. Крім
того, ОСОБА_1 просить визнати право
власності на земельну ділянку,
посилаючись на те, що вона отримала її
у спадок після смерті свого батька -
ОСОБА_4, який в свою чергу після смерті
свого батька ОСОБА_5, хоча отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на спірну земельну ділянку,
площею 0,0634 га, проте не встиг оформити
державний акт на неї.

В порядку, передбаченому ст. 31 ЦПК
України, представник позивача ОСОБА_6
уточнила вимоги ОСОБА_1 та просила
виділити позивачу у натурі 2/3 частини
житлового будинку з прибудовами,
господарськими будівлями та спорудами,
виділити відповідачу 1/3 частину
будинку з прибудовами, господарськими
будівлями та спорудами, визнати право
власності за позивачем на 2/3 частини
земельної ділянки, виділити ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 земельну ділянку за варіантом
позивача.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_6 підтримала в повному
обсязі уточнені вимоги ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник -
ОСОБА_7 в судовому засіданні уточнені
вимоги позивача визнали частково та
просили суд розподілити домоволодіння
між сторонами з урахуванням третього
варіанту розподілу житлового будинку з
прибудовами та господарськими
будівлями, запропонованого суду у
висновку за результатами проведення
судової будівельно-технічної
експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилась, проте подала заяву про
розгляд справи у її відсутність, в якій
зазначила, що визнає позовні вимоги
ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на
те, що вона відмовилась від належної їй
частки земельної ділянки, що по АДРЕСА_1
на користь позивача.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
заслухавши думку сторін, оцінивши
докази в їх сукупності, суд прийшов до
наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на праві спільної часткової власності
належить домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник
має право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності. Якщо виділ у натурі частки
із спільного майна не допускається
згідно із законом або є неможливим
(частина друга статті 183 цього Кодексу),
співвласник, який бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою.

Виділ у натурі частки із спільного
майна може бути заборонений законом
або бути неможливим в силу самої
природи спільної речі, яка є
неподільною як це передбачено ч. 2 ст.
183 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 183 ЦК України,
неподільною є річ, яку не можна
поділити без втрати її цільового
призначення.

Відповідно до пункту 6 постанови
Пленуму Верховний Суд України "Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
власності громадян на жилий будинок"
від 4 жовтня 1991 р. N 7, судам при вирішенні
справ про виділ у натурі часток жилого
будинку, що є спільною частковою
власністю, слід мати на увазі, що це
можливо, якщо кожній із сторін може
бути виділено відокремлену частину
будинку з самостійним виходом
(квартиру).

Згідно статті 367 ЦК України майно, що
є у спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками, право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Домовленості щодо поділу в натурі
домоволодіння АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не досягнуто.

Відповідно до висновку за результатами
проведення судової
будівельно-технічної експертизи № 100
від 28 липня 2014 року на розгляд суду
запропоновано шість варіантів
розподілу між співвласниками
житлового будинку літ. А з прибудовами
та господарських будівель
домоволодіння АДРЕСА_1. Крім того,
встановлено, що розподіл житлового
будинку на частки 2/3 та 1/3 технічно
неможливий, оскільки площа квартири
співвласника 1/3 частки домоволодіння
ОСОБА_2 буде становити менше 30,0 кв. м., що
не відповідає Державним будівельним
нормам України. Поділити в натурі
домоволодіння АДРЕСА_1, враховуючи
фактичне користування приміщеннями
житлового будинку літ. «А» та
відсутність в натурі тамбуру І
відповідно до діючих станом на час
проведення дослідження державних
будівельних норм України неможливо.
Виділити в натурі частину житлового
будинку АДРЕСА_1, до складу якої
входять: тамбур 1-1, кухня 1-2, кімната 1-3,
кімната 1-5, прихожа 1-6, кімната 1-7, тамбур
ІІІ, загальною площею 47,4 кв. м. в натурі
можливо. Виділити в натурі частину
житлового будинку АДРЕСА_1, до складу
якої входять: тамбур І, сіни ІІ, кімната
1-4, загальною пощею 24,0 кв.м. в натурі
відповідно до Вимог державних
будівельних норм України ДБН В. 2.2.-15-2005
«Житлові будинки. Основні положення»
неможливо.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок" при
вирішенні справ про виділ в натурі
часток жилого будинку, що є спільною
частковою власністю, судам належить
мати на увазі, що, це можливо, якщо
кожній із сторін може бути виділено
відокремлену частину будинку з
самостійним виходом (квартиру).

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок" визначає, що
в спорах про поділ будинку в натурі
учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з
відхиленням від розміру часток кожного
власника, суд з врахуванням конкретних
обставин може провести його зі зміною у
зв'язку з цим ідеальних часток і
присудженням грошової компенсації
учаснику спільної власності, частка
якого зменшилась.

З урахуванням можливих варіантів
виділу часток будинку з прибудовами та
господарських будівель, а також
виходячи з засад розумності і
справедливості, суд вважає за доцільне
виділити сторонам у натурі частини
домоволодіння АДРЕСА_1 згідно варіанту
3 висновку за результатами проведення
судової будівельно-технічної
експертизи № 100 від 28 липня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що виділ житлового будинку на частки 2/3
та 1/3 технічно неможливий, а при
виділенні сторонам у натурі частини
домоволодіння АДРЕСА_1 згідно варіанту
3 висновку за результатами проведення
судової будівельно-технічної
експертизи № 100 від 28 липня 2014 року буде
зменшено частку ОСОБА_1, суд вважає за
доцільне змінити частки спільної
власності позивача та відповідача
ОСОБА_2 і присудити ОСОБА_1 грошову
компенсацію, з урахуванням зменшення
її ідеальної частки.

При розподілі між співвласника
житлового будинку літ. «А» з
прибудовами та господарських будівель
домоволодіння АДРЕСА_1 згідно варіанту
№ 3 висновку за результатами
проведення судової
будівельно-технічної експертизи № 100
від 28 липня 2014 року, частки ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 становитимуть 50/100 та 50/100
відповідно. Таким чином, враховуючи
відхилення від ідеальної частки,
ОСОБА_1 слід присудити грошову
компенсацію в розмірі 56710,00 гривень, яку
необхідно стягнути з ОСОБА_2

Крім того, при виділенні у натурі
часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за варіантом №
3 висновку за результатами проведення
судової будівельно-технічної
експертизи № 100 від 28 липня 2014 року,
необхідно провести роботи по
переобладнанню приміщень житлового
будинку літ. «А», а саме закласти дверні
отвори між кімнатами 1-3 та 1-4 та між
кімнатою 1-5 та прихожою 1-6 та влаштувати
дверний отвір між кімнатами 1-3 та 1-7.
Суд, враховуючи те, що ОСОБА_2 наполягав
на виділенні часток у відповідності до
варіанту № 3 висновку експертизи, суд
вважає за доцільне обов'язок закласти
дверні отвори між кімнатами 1-3 та 1-4 та
між кімнатою 1-5 та прихожою 1-6, покласти
на останнього. А оскільки в частині
будинку ОСОБА_1 необхідно влаштувати
дверний отвір між кімнатами 1-3 та 1-7,
обов'язок провести роботи по його
влаштуванню слід покласти на позивача.

ОСОБА_1 заявлено позов про визнання
права власності на земельну ділянку,
посилаючись на те, що вона отримала її
у спадок після смерті свого батька -
ОСОБА_4, який в свою чергу після смерті
свого батька ОСОБА_5, хоча отримав
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на спірну земельну ділянку,
площею 0,0634 га, проте не встиг оформити
державний акт на неї.

З матеріалів справи вбачається, що дід
позивачки ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до державного
акту не мав на праві приватної
власності 0,0634 га земельної ділянки по
вказаній адресі.

Батько позивачки - ОСОБА_4 12.11.2007 року
отримав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 2/3 частки
вказаної земельної ділянки (0,0422 га).

Позивачка просить визнати за нею право
власності при цьому відповідачем за
даним позовом являється лише ОСОБА_2

Як вбачається з матеріалів справи,
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 15.10.2008 року, виданого
позивачці після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
батька - ОСОБА_4, в склад спадкового
майна входило лише 2/3 частки спірного
будинку, а 2/3 частки земельної ділянки в
спадщину не входили, оскільки батько не
отримав державного акту, який би
посвідчував його право власності. З
даного свідоцтва вбачається, що
позивачка отримала свідоцтво на 2/3
частки спадкового майна з врахуванням
?, від якої відмовилась відповідач
ОСОБА_3

Разом з тим, оскільки до складу
спадкового майна 2/3 спірної земельної
ділянки не входити, відмова останньої
від ? частки майна стосується лише
майна у вигляспірного будинку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що вимоги про визнання права власності
на земельну ділянку та виділ її частки
в натурі не обґрунтовані та
задоволенню не підлягають.

Крім того, суд вважає, що судові витрати
по оплаті судового збору слід
розподілити у відповідності до ст. 88
ЦПК України, пропорційно до
задоволених витрат, в сумі 1073,00 гривень,
а витрати по оплаті експертних послуг
в сумі 3900, 00 гривень розподілити між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порівну, так як
позивачкою було оплачено проведення
експертних досліджень, які проведені з
метою вирішення питань, поставлених як
позивача так і відповідача ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, та керуючись
ст.ст. 147, 148, 149, 233 КЗпП України, ст.ст. 10,
57, 60, 209, 213,215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
виділ частки будинковолодіння та
визнання права власності задоволити
частково.

Виділити ОСОБА_1 в натурі 2/3 частини
будинку АДРЕСА_1 згідно варіанту 3
висновку за результатами проведення
судової будівельно-технічної
експертизи № 100 від 28 липня 2014 року,
відображеного на додатку 5, а саме
частину житлового будинку «А», площею
23,9 кв. м., а саме кімнату 1-3, площею 11,4 кв.
м., прихожу 1-6, площею 5,1 кв. м., кімнату 1-7,
площею 7,4 кв. м., Тамбур «А2», площею 3,7 кв.
м., а саме тамбур ІІІ, площею 3,7 кв. м.,
сіни «а3», площею 8,7 кв. м., а саме тамбур
1-1, площею 1,3 кв. м., кухня 1-2, площею 7,4 кв.
м., та гараж «Е», частину огорожі № 1,
довжиною 42,51 м., ? частину воріт з
хвірткою.

Виділити ОСОБА_2 в натурі 1/3 частини
будинку АДРЕСА_1 згідно варіанту 3
висновку за результатами проведення
судової будівельно-технічної
експертизи № 100 від 28 липня 2014 року,
відображеного на додатку 5, а саме
частину житлового будинку «А», площею
23,3 кв. м., а саме кімнату 1-4, площею 12,2 кв.
м., кімнату 1-5, площею 11,1 кв. м., сіни «а»,
площею 6,8 кв. м., а саме сіни ІІ, площею 6,8
кв. м., погріб «п/а», гараж «Г», сарай «г»,
частину огорожі № 1, довжиною 22,98 м., ?
частину воріт з хвірткою.

Зобов'язати ОСОБА_2 провести роботи по
переобладнанню приміщень житлового
будинку літ. «А», а саме закласти дверні
отвори між кімнатами 1-3 та 1-4 та між
кімнатою 1-5 та прихожою 1-6.

Зобов'язати ОСОБА_1 провести роботи по
переобладнанню приміщень житлового
будинку літ. «А», а саме влаштувати
дверний отвір між кімнатами 1-3 та 1-7.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
компенсацію в сумі 56710,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1073,00 гривень, та 1950,00 гривень витрат по
оплаті експертизи.

В решті позовних вимог щодо визнання
права власності на земельну ділянку та
виділ її у натурі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: