АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції - Гончарук
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Іванченко М.М., Желепа О.В.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 22 травня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Діамантбанк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Дніпровського
районного суду м. Києва від 22 травня 2014
року позов Публічного акціонерного
товариства «Діамантбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Діамантбанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 24 546, 52 грн., з
яких заборгованість по сплаті
процентів становить 17 987, 92 грн.,
заборгованість по сплаті пені
становить 6 558, 60 грн. та суму судового
збору в розмірі 245, 47 грн., всього
стягнуто 24 791 грн. 99 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 22 серпня 2014 року в
задоволенні заяви представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
у цивільній справі за позовом ПАТ
«ДіамантБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 22 травня 2014
року, справу призначити до розгляду в
загальному порядку, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав апеляційну
скаргу.

Представник позивача проти
апеляційної скарги заперечив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за договором кредиту.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28.06.2008
року між ПАТ «Діамантбанк» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір №
08-06-25-0085_166/R01, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення та строковості грошові
кошти в сумі 30 000, 00 грн. із сплатою 30 %
річних.

Відповідно до умов договору, ОСОБА_1
зобов'язаний щомісячно вносити грошові
кошти в рахунок погашення кредиту та
процентів за користування кредитом.

Відповідач в порушення умов договору,
не проводить платежів в рахунок
повернення заборгованості.

Кредитним договором передбачено, що у
випадку порушення термінів повернення
кредиту, кредитор може нараховувати
штрафні санкції на суму боргу за весь
час прострочення.

В зв'язку з порушенням відповідачем
умов договору в частині порядку та
строків повернення кредитних коштів
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість, станом на
27.01.2014 року в розмірі 24 546, 52 грн.. з яких
заборгованість по сплаті процентів
становить 17 987,92 грн., заборгованість по
сплаті пені становить 6 558, 60 грн.

Судом встановлено, що 28.06.2008 року між
ПАТ «Діамантбанк» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № 08-06-25-0085_166/R01,
відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення
та строковості грошові кошти в сумі 30
000, 00 грн. із сплатою 30 % річних.

Кошти були надані ОСОБА_1 в повному
обсязі в порядку та в строки
передбачені договором.

Відповідно до умов договору
позичальник зобов'язаний щомісячно
вносити кошти в рахунок повернення
кредиту у визначених порядку та
розмірах.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що в
порушення умов договору відповідач
протягом певного часу не проводить
платежі в рахунок повернення позики,
внаслідок чого станом на 27.01.2014 року
утворилась заборгованість в розмірі 24
546, 52 грн., з яких заборгованість по
сплаті процентів становить 17 987, 92 грн.,
заборгованість по сплаті пені - 6 558, 60
грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вимоги закону та обставини
справи, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
сума процентів та пені є завищеною,
оскільки відповідно до судового наказу
№ 2-н-713 від 26.11.2008 року виданого
Подільським районним судом м. Києва по
даному кредиту вже проводилось
часткове стягнення про що свідчить
постанова про закінчення виконавчого
провадження, колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки постанова про
закінчення виконавчого провадження №
12708960 була винесена державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції в м. Києві
на підставі п. 10 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження» у зв'язку з
направленням виконавчого документа за
належністю до Відділу державної
виконавчої служби Дніпровського
районного управління юстиції в м.
Києві, а не у зв'язку з фактичним
виконанням в повному обсязі рішення
суду згідно з виконавчим документом.
(а.с.226).

Крім цього, колегія суддів зазначає, що
судовий наказ № 2-н-713 від 26.11.2008 року,
відповідно до якого з ОСОБА_1 належить
стягнути на користь банку
заборгованість в сумі 35 935 грн. 67 коп.,
судовий збір 179 грн. 68 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 15 грн., а всього
належить стягнути 36 130 грн. 35 коп. на
даний час не виконаний боржником в
повному обсязі, заборгованість по
виконанню судового наказу станом на
28.04.2014 року - 25 999, 14 грн., що підтверджує
довідка державного виконавця ВДВС
Дніпровського районного управління
юстиції. (а.с.166).

Посилання представника відповідача на
те, що відповідно до судового наказу
сума 36 130 грн. 35 коп. з відрахуванням
суми судового збору та суми витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, має зараховуватися в
погашенням заборгованості по тілу
кредиту, спростовуються наявною в
матеріалах справи копією судового
наказу, в резолютивній частині якого
розмір заборгованості, який підлягає
стягненню з ОСОБА_1 вказаний однією
сумою. (а.с.142), а відповідно до
розрахунку наданого суду апеляційної
інстанції представником ПАТ
«Діамантбанк» черговість погашення
заборгованості позичальника перед
кредитодавцем здійснюється відповідно
до умов кредитного договору №
08-06-25-0085_166/R01.

Тобто, з розрахунку наданого позивачем
вбачається зарахування всіх платежів і
по частковому виконанню судового
наказу, і по платежам сплачених
відповідачем через касу банку, та
черговість погашення заборгованості
здійснена згідно умов договору.

Крім цього, доказів оскарження
відповідачем судового наказу,
матеріали справи не містять.

З підстав наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не ґрунтується на доказах відповідно
до приписів статей 58-59 ЦПК України.

Оскільки рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи, колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 22 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: