Справа № 500/4754/14-ц
Провадження № 2/500/2274/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого судді - Пащенко Т.П.

при секретарі - Банової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїл
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Ізмаїльської міської
ради Одеської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору ОСОБА_3 про визнання
права власності на спадкове майно, в
якому просить визнати за ним як
спадкоємцем за заповітом право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1,
який залишився після смерті ОСОБА_4, та
належав померлій на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна №945
від 10.01.1996 року, зареєстрованого
Одеською товарною біржею. Житлове
будівництво розташоване на земельній
ділянці площею 0,0754 га, яка належить на
праві власності ОСОБА_4 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданого на підставі
рішення Ізмаїльської міської ради №939-V
від 08.11.2007 року для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель,
зареєстрований в Книзі записів
державних актів на право власності на
землю за №87 від 02.12.2008 року. В
позові зазначає, що ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, та після смерті залишила
заповіт від 17.05.2002 року, за яким
заповіла ОСОБА_1 житловий будинок з
надвірними будівлями та земельну
ділянку по АДРЕСА_1. На протязі шести
місяців, 01.03.2014 року він звернувся з
письмовою заявою до нотаріуса та
просив видати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на вищезазначене
майно, однак нотаріус відмовила у
видачі свідоцтва у зв'язку з
відсутністю нотаріально посвідченого
правовстановлюючого документа на
вищевказаний житловий будинок, а також
відсутністю реєстрації права
власності в установленому законом
порядку.

19.11.2014 року представник позивача надав
доповнення до позовної заяви (а.с. 106), в
яких вказує, що розпорядженням
Ізмаїльського міського голови за №463 р
від 18.11.2014 року про присвоєння
юридичної адресного номеру, житловому
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4, присвоєно
юридичну адресу - АДРЕСА_1. В зв'язку з
чим позивач просить визнати за ним як
спадкоємцем за заповітом право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1
Одеської області.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_5 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача - Крупицька
Г.О. в судовому засіданні позовні
вимоги визнала в повному обсязі, не
заперечувала щодо їх задоволення.

Представник третьої особи - ОСОБА_7 в
судовому засіданні не заперечувала
щодо задоволення позову.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
третьої особи, перевіривши матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належав
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1 на підставі
договору купівлі-продажу нерухомого
майна №945 від 10.01.1996 року (а.с. 14-15, 70), та
земельна ділянка площею 0,0754 га на
підставі державного акту на право
власності на земельну ділянку,
виданого згідно рішення Ізмаїльської
міської ради №939-V від 08.11.2007 року для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
будівель, зареєстрований в Книзі
записів державних актів на право
власності на землю за №87 від
02.12.2008 року (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 10.12.2013 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області,
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

Розпорядженням Ізмаїльського міського
голови за №463 р від 18.11.2014 року про
присвоєння юридичного адресного
номеру, домоволодінню, розташованому
по АДРЕСА_1, присвоєно самостійну
юридичну адресу - АДРЕСА_1 (а.с. 107).

Як вбачається з довідки КП
«Ізмаїльське МБТІ» №1453 від 15.12.2014 року,
власником житлового будинку з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1
Одеської області є ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу №945 від 10.01.1996
року, посвідченого Одеською товарною
біржею.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Отже, після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220
ЦК України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1 Одеської області,
оскільки внаслідок смерті ОСОБА_4 її
право на житловий будинок не
припинилося.

За життя спадкодавець ОСОБА_4 залишила
заповіт, зареєстрований за №3650,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_8 17.05.2002 року, на житловий будинок
з господарськими будівлями по АДРЕСА_1
на ОСОБА_1 (а.с. 19).

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК
України визначено, що для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

01.03.2014 року, тобто у встановлений
законодавством строк ОСОБА_1 звернувся
до Ізмаїльської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
(а.с. 47).

Листом Ізмаїльської державної
нотаріальної контори № 245/02-14 від 10.06.2014
року повідомлено ОСОБА_1 про
неможливість видачі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом у
зв'язку з тим, що договір
купівлі-продажу будинку, який
успадковується, посвідчений Одеською
товарною біржею 10.01.1996 року за №945, а
також на цей будинок не зареєстровано
право власності в установленому
законом порядку (а.с. 61).

Осіб, які мають право на обов'язкову
частку у спадщині, незалежно від змісту
заповіту після смерті ОСОБА_4
відповідно до ст.1241 ЦК України не
встановлено.

У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях, обставини, визнані
сторонами, не підлягають доказуванню, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що позовна заява обґрунтована
та підлягає задоволенню, оскільки вона
є обґрунтованою та судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 174, 212, 213-215, 218, 219
ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1268,
1269, 1270 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ізмаїльської
міської ради Одеської області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1 Одеської області.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подання в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.П.Пащенко