Справа № 370/2419/13 Головуючий у І
інстанції Оберемко В. О.Провадження №
22-ц/780/7140/14 Доповідач у 2
інстанції МережкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Данілова О.М.,

При секретарі: Франюк Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Макарівського районного суду
Київської області від 22 жовтня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Лишнянська сільська рада
Макарівського району Київської
області про надання права на
закінчення процесу безоплатної
передачі у власність земельної ділянки
(відмова в ухваленні додаткового
рішення).

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів ,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач звернувся в
суд із зазначеним позовом, і просив
визнати за ним право власності на
земельну ділянку в порядку спадкування
за законом, після померлої ОСОБА_3

В подальшому ОСОБА_1 уточнив позовні
вимоги, просив визнати право на
закінчення процесу оформлення
(безоплатної передачі ) у власність
земельної ділянки.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 06 березня
2014 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано за ним право за закінчення
процесу безоплатної передачі у
власність в порядку спадкування за
законом на 13 частину земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, після
померлої ОСОБА_3

У жовтні 2014 року позивач подав заяву
про ухвалення додаткового рішення,
посилаючись на ту обставину, що суд не
вирішив питання про визнання за ним
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування після померлої
ОСОБА_3, і зазначив, що земельні ділянка
належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину, однак у неї
відсутні правовстановлюючі документи
на земельні ділянки, тому нотаріус
відмовив у видачі свідоцтва про право
на спадщину. Разом з тим, суд першої
інстанції не взяв до уваги, що право на
спадщину у позивача виникло з часу
відкриття спадщини. Просив ухвалити
додаткове рішення.

Ухвалою Макарівського районного суду
Київської області від 22 жовтня
2014 року відмовлено в ухваленні
додаткового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що
ухвалив рішення, може за заявою осіб,
які беруть участь у справі, чи з власної
ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо: стосовно якої-небудь позовної
вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено
рішення . Заяву про ухвалення
додаткового рішення може бути подано
до закінчення строку на виконання
рішення. Суд ухвалює додаткове рішення
після розгляду питання в судовому
засіданні з повідомленням сторін. Їх
присутність не є обов'язковою. На
додаткове рішення може бути подано
скаргу. Про відмову в ухваленні
додаткового рішення суд постановляє
ухвалу.

Як видно з матеріалів справи, у жовтні
2013 року позивач звернувся в суд із
зазначеним позовом, і просив визнати за
ним право власності на земельну
ділянку в порядку спадкування за
законом, після померлої ОСОБА_3

В подальшому ОСОБА_1 уточнив позовні
вимоги, просив визнати право на
закінчення процесу оформлення
(безоплатної передачі ) у власність
земельної ділянки (а.с. 74).

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 належала 13 частина земельної
ділянки площею 0,1383 га з цільовим
призначенням для ведення ОСГ та 13
частина земельної ділянки площею 0,833 га
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд в АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину серії
ААВ № 528625 та серії ААВ № 528628 від 05
березня 1997 року (а.с.120).

Відповідно до ст.ст. 328, 392, 1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті
(ст.1218 ЦК України), право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом (ст. 328 ЦК України) та
власник майна може пред"явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який посвідчує право
власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Суд, відмовляючи в ухваленні
додаткового рішення, не взяв до уваги,
що уточнюючи позовні вимоги, позивач
від вимог про визнання права власності
на спадкове майно не відмовлявся, давав
пояснення з цього приводу в судовому
засіданні, це питання було предметом
дослідження суду, однак суд не
постановив з цього приводу рішення, а
тому висновок суду про відмову в
ухваленні додаткового рішення є
передчасним.

Неповне з'ясування судом обставин, які
є суттєвими для об'єктивного вирішення
спору, порушення норм матеріального та
процесуального права призвели до
передчасного висновку про відмову в
ухваленні додаткового рішення, за
таких обставин ухвала суду не може
вважатися законною та обґрунтованою,
підлягає скасуванню, з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду
Київської області від 22 жовтня
2014 року - скасувати, питання передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: