У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Закропивного О.В.,

Лесько А.О.,
Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
розірвання шлюбу за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2014 року
та рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з указаним позовом, посилаючись
на те, що з 16 грудня 2011 року вона
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем. Спільне життя з
відповідачем у них не склалось. Разом
не проживають з 2012 року, спільного
господарства не ведуть, спільних
неповнолітніх дітей не мають. Вважала
збереження шлюбу недоцільним та
неможливим, а спору щодо поділу майна
немає.

З урахуванням викладеного, позивач
просила розірвати шлюб.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено. Розірвано шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований 16
грудня 2011 року. Після
розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишено
прізвище «ОСОБА_3». Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

Ухвалою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 травня 2014 року у рішення
суду від 27 грудня 2013 року внесено зміни.
Виправлено описку у мотивувальній
частині цього рішення та зазначено: у
судовому засіданні вставлено, що з
початку листопада 2013 року сторони
ніяких подружніх стосунків не
підтримують.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 червня
2014 року мотивувальну
частину рішення суду першої інстанції
змінено, зазначено, що сторони
припинили подружні стосунки з січня 2012
року. У решті рішення суду залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та ухвалити
нове рішення.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що сторони
перебували у шлюбі з 16 листопада 2011
року. З 2012 року ніяких подружніх
стосунків не підтримують, спільне
господарство не ведуть, збереження
сім'ї неможливе.

Усуваючи допущену описку, в ухвалі суду
від 15 травня 2014 року районний суд
зазначив, що сторони подружніх
стосунків не підтримують з початку
листопада 2013 року.

Змінюючи рішення районного суду,
апеляційний суд виходив з того, що
шлюбні відносини між сторонами
припинились у січні 2012 року, що
сторонами не спростовано. З іншими
висновками районного суду апеляційний
суд погодився.

Проте погодитись із такими висновками
судів не можна, оскільки суди дійшли їх
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували у шлюбі з 16 грудня 2011 року.

З матеріалів позовної заяви, поданої
ОСОБА_3, зареєстрованої судом 22
листопада 2013 року, вбачається, що
позивачка зазначала, що сторони
припинили шлюбні відносини з листопада
2013 року (а.с.2).

У мотивувальній частині свого рішення
районний суд, з урахуванням внесених
виправлень, також зазначив, що сторони
припинили шлюбні відносини на початку
листопада 2013 року, хоча у самому
рішенні спочатку зазначив - з 2012 року.

Однак апеляційний суд, внісши зміни у
мотивувальну частину цього рішення,
зазначив, що сторони припинили шлюбні
відносини у листопаді 2012
року. При цьому апеляційний суд дійшов
такого висновку на підставі копії
позовної заяви, наданої відповідачем
(а.с. 64), у якій вказана саме така дата
припинення шлюбних відносин.

Проте такі висновки апеляційного суду
є передчасними, оскільки в матеріалах
справи відсутній зареєстрований
оригінал такої заяви.

Районний суд також не мотивував свої
судові рішення (рішення суду та ухвалу
про усунення описки) щодо дати
припинення шлюбних відносин.

За таких обставин, суди у порушення ст.
ст. 212-214, 316 ЦПК України не дослідили
матеріали справи, не встановили
наведених фактичних обставин справи,
зокрема, час фактичного припинення
шлюбу, які з огляду на оскарження
сторонами судові рішення мають для них
преюдиційне значення.

Таким чином, ураховуючи, що судами не
встановлені всі фактичні обставини від
яких залежить правильне вирішення
справи, та допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, судові рішення відповідно до
ст. 338 ЦПК України підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27 грудня 2014 року та рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23 червня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта