Справа № 368/1325/14-ц Головуючий у І
інстанції Шевченко І.І.Провадження №
22-ц/780/5344/14 Доповідач у 2
інстанції КасьяненкоКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

14 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Воробйової Н.С., Білоконь
О.В.,

При секретарі: Ромашині І.В.

Розглянувши матеріали цивільної
скарги за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кагарлицького районного
суду Київської області від 30 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 21 березня 2011 року
ОСОБА_1 взяв у нього в борг грошові
кошти в сумі 4 000 дол. США, що станом на
11.06.2014року складає 46 524,95 грн., що
підтверджується наданою ним розпискою,
та зобов'язався повернути кошти до 01
вересня 2012 року. Коли настав час
повернення боргу, він звернувся до
відповідача з проханням повернути йому
вказані кошти, проте останній ухилився
від їх повернення. Надалі він
неодноразово звертався до нього з
вимогою повернути йому його кошти, але
він відмовлявся. Підтвердженням
передачі ним коштів та отримання
коштів відповідачем підтверджується
відповідною розпискою. Просив
стягнути з ОСОБА_1 на його користь
заборгованість в сумі 46 524, 95 грн., 2 477, 93
грн. 3% процентів річних та судові
витрати.

Рішенням Кагарлицького районного суду
Київської області від 30 липня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 заборгованість в сумі 46 524, 95
грн., 3% процентів річних в сумі 2 477, 93
грн., та судові витрати в сумі 490, 03 грн.
понесені за сплату судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсягу,
посилаючись на неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи , невідповідність висновків
суду обставинам справи та порушенням
судом норм матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 21 березня 2011 року
відповідач ОСОБА_1 отримав від позивача
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі чотири
тисяч доларів США, які зобов'язався
повернути 01 вересня 2012 року. Тобто, між
відповідачем ОСОБА_1 та позивачем
ОСОБА_2 виникли правовідносини на
підставі договору позики. Позичальник
свої зобов'язання не виконав, борг не
повернув, про що свідчить наявний у
позивача оригінал зазначеного
договору позики - у вигляді розписки. Зі
змісту розписки позики грошей
вбачається, що предметом позики були
грошові кошти у доларах США.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК
України на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Факт написання розписки саме ним,
відповідачем ОСОБА_1 не заперечується
та стверджується відповідачем, тому ця
обставина в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК
України не підлягає доказуванню.

Отже, при розгляді справ, пов'язаних з
такими правовідносинами, необхідно
врахувати те, що виходячи зі змісту ст.
1047 ЦК України договір позики грошей
має містити відомості про передачу
позичальнику визначеної грошової суми.
Тобто такий договір є реальним.

Отже, письмова форма договору позики
внаслідок його реального характеру є
доказом не лише факту укладення
договору, але й факту передачі грошової
суми позичальнику.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
повинен повернути гроші в обумовлений
договором позики термін.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд обґрунтовано
прийшов до висновку, щодо невиконання
ОСОБА_1 зобов'язань про повернення
боргу.

Висновки суду відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Інших доводів на спростування
висновків суду апеляційна скарга в
собі не містить, тому підлягає
відхиленню як необґрунтована.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду
Київської області від 30 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: