Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2559/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ябчик Н. М.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.;
Письменного О.А.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та Кредит" на рішення
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 21 січня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа - приватний
нотаріус Знам'янського міського
нотаріального округу Кіровоградської
області ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу житловгго будинку
недійсним,-

В С Т А Н О В И
Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_3, третя особа -
приватний нотаріус Знам'янського
міського нотаріального округу
Кіровоградської області ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу від 18 березня 2008 року,
зареєстрованого в реєстрі правочинів
за № 338 та зареєстрованого в державному
реєстрі правочинів 18 березня 2008 року за
№ 2763681.

В обгрунтування позовних вимог
зазначає, що 13 грудня 2006 року уклав з
ОСОБА_5 нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу та придбав
будинок АДРЕСА_1. Після укладення
договору позивач заселився у вказаний
будинок та розпочав ремонтні роботи по
поліпшенню даної нерухомості. В 2008 році
син продавця ОСОБА_3 звернувся до нього
з проханням допомогти у розвитку
бізнесу та формально переоформити
будинок позивача на його ім'я, з метою
отримання останнім банківського
кредиту та передачі будинку в іпотеку
банку запевнивши, що після отримання
кредиту одразу переоформить будинок на
ОСОБА_2.

18 березня 2008 року він уклав з ОСОБА_3
договір купівлі - продажу будинок
АДРЕСА_1, який нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Знам'янського
міського нотаріального округу
Кіровоградської області ОСОБА_4 Однак,
майно ОСОБА_3 не передавалось, а він
продовжував користуватись вказаним
будинком, сплачуючи за нього всі
необхідні платежі та проводячи
ремонтні роботи. З 2006 року позивач
проживає постійно у вказаному будинку.

Вказує, що про укладений кредитний
договір ОСОБА_3 з ВАТ "Банк "Фінанси та
кредит" на загальну суму 28000,00 доларів
США та договір іпотеки за яким житловий
будинок АДРЕСА_1 загальною площею 64,4
квадратних метрів та житловою - 42,9
квадратних метрів передано в іпотеку
банку, дізнався від державних
виконавців коли постало питання про
продаж будинку у зв'язку з несплатою
ОСОБА_3 вимог по кредиту. Так як
відповідач не виконував зобов'язання,
банк звернув стягнення на предмет
іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1.

На момент укладення вказаного
нотаріально посвідченого договору
купівлі-продажу, який зареєстровано в
реєстрі правочинів за № 338 та в
державному реєстрі правочинів 18
березня 2008 року за № 2763681 ОСОБА_6 не
усвідомлював наслідків такої угоди,
договір не відповідав його внутрішній
волі, відповідач ввів його в оману, а
тому даний правочин є недійсним. Факт
його постійного проживання
підтверджується квитанціями про
сплату обов'язкових платежів та
показами свідків про те, що позивач
користувався, володів та розпоряджався
вказаним будинком з 2006 року по день
звернення до суду з позовом, тобто
оспорюваний право чин є фіктивним.

Рішенням Знам»янського міськрайонного
суду від 21 січня 2014 року позовні вимоги
задоволено повністю.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку під
номером АДРЕСА_1, який укладений 18
березня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Знам'янського міського нотаріального
округу та зареєстрований за № 338.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований за адресою
АДРЕСА_1.

За наслідками розгляду апеляційної
скарги ОСОБА_7, рішенням апеляційного
суду Кіровоградської області від 15
серпня 2014 року рішення Знам'янського
міськрайонного суду від 21 січня 2014 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - приватний нотаріус
Знам'янського міського нотаріального
округу Кіровоградської області ОСОБА_4
та визнано договір купівлі - продажу
недійсним.

14 серпня 2014 року публічним акціонерним
товариством «Банк «Фінанси та Кредит»
подано апеляційну скаргу на рішення
Знам'янського міськрайонного суду від
21 січня 2014 року в якій ставиться
питання про скасування та ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позову. ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» як іпотекодержателя не було
залучено до участі у розгляді справи,
проте у зазначеній справі вирішено
питання про його права та обов'язки,
оскільки будинок щодо якого виник спір,
передано йому в іпотеку, у зв'язку з чим
видано кредит ОСОБА_3.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, про час
і місце слухання справи повідомлені
належним чином (т.2 а.с.6-8). Від ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», представника
позивача та від третьої особи надійшли
заяви про розгляд справи без їх участі
(т2. а.с.9-11).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України
передбачено, що неявка сторін або інших
осіб, які беруть участь у справі
належним чином повідомлених про час та
місце розгляду справи, не перешкоджає
розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши письмові докази по справі,
перевіривши рішення суду у межах
доводів апеляційної скарги колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 21
січня 2014 року скасуванню за таких
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
договір купівлі-продажу вчинений без
наміру створення правових наслідків,
які ним обумовлювалися, оскільки
позивач так і залишився проживати у
спірному будинку, який продав
відповідачу, тому вказаний правочин є
фіктивним.

За вимогами ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Договір купівлі-продажу земельної
ділянки, єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню, крім
договорів купівлі-продажу майна, що
перебуває в податковій заставі. (ст.
657ЦК України).

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання його стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу саме в
момент вчинення правочину.

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 6 листопада 2009 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» зазначено, що угода може
бути визнана недійсною лише з підстав і
за наслідками, передбаченими законом.
Тому, в кожній справі про визнання
угоди недійсною суд повинен встановити
наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угоди недійсною і
настання певних юридичних наслідків.

Однією з необхідних загальних вимог
для чинності правочину є те, що
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним (ч.5 ст.203 ЦПК України).

Відповідно положень ст. 234 ЦК України
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним. Правові наслідки визнання
фіктивного правочину недійсним
встановлюються законом.

При вчиненні фіктивного правочину його
учасники мають інші цілі, ніж ті, що
передбачені правочином. Фіктивним може
бути визнаний будь-який правочин, якщо
він не має на меті встановлення
правових наслідків, незалежно від того,
в якій формі він вчинений (нотаріальне
посвідчення, державна реєстрація). Для
визнання правочину фіктивним
необхідно встановити наявність умислу
всіх сторін правочину.

Вирішуючи спір по суті заявлених
вимог, суд першої інстанції не звернув
уваги на пояснення сторін, а також
письмові матеріали, за яких виходить,
що 18 березня 2008 року між відкритим
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит» (правонаступником
якого є ПАТ«Банк «Фінанси та Кредит»)
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
3/PVN 20-03-08 за яким Банк надав ОСОБА_3 на
умовах забезпеченості, поворотності,
строковості та платності кредит у сумі
28 000,00 (двадцять вісім тисяч) доларів США
зі сплатою 14,5 % річних, з остаточним
строком повернення отриманих
кредитних ресурсів до 17 березня 2028
року. Вказані кошти надано для
придбання житлового будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 64,4 кв.м., житловою
площею 42,9 кв.м., з надвірними
господарсько - побутовими будівлями та
спорудами, розташованого на земельній
ділянці площею 523,0 кв.м. (а.с. 17-22,193-195).

В цей же день 18 березня 2008 року ОСОБА_2
та ОСОБА_3 уклали договір
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, який
нотаріально посвідчено приватним
нотаріусом Знам»янського
нотаріального округу Кіровоградської
області ОСОБА_4 за реєстром № 338 та
зареєстровано в державному реєстрі
правочинів того ж дня за реєстраційним
№2763681 (а.с.85-86).

Пунктом 5.4. оскаржуваного договору
передбачено, що право власності на
придбане житло виникає у покупця з
моменту державної реєстрації у
встановленому законом порядку.

Згідно п. 5.2 сторони підтверджують, що
вони не визнані недієздатними чи
обмежено дієздатними особами,
укладення договору відповідає їх
інтересам, волевиявлення є вільним і
усвідомленим і відповідає їх
внутрішній волі, умови договору
зрозумілі і відповідають реальній
домовленості сторін, договір не
приховує іншого правочину і
спрямований на реальне настання
наслідків, які обумовлені у ньому.

В забезпечення вищезазначеного
кредитного договору 19 березня 2008 року
між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
(правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит») та ОСОБА_3 укладено
іпотечний договір, посвідчений
приватним нотаріусом Знам'янського
міського нотаріального округу
Кіровоградської області ОСОБА_4 та
зареєстрований в реєстрі за № 344
(а.с.17-19).

Пунктом 1 іпотечного договору
передбачено, що іпотекодавець передав
в іпотеку іпотекодержателю нерухоме
майно: житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1, який належить
іпотекодавцеві на підставі договору
купівлі - продажу житлового будинку від
18 березня 2008 року, зареєстрований в
реєстрі за № 338 та посвідченим
приватним нотаріусом Знам'янського
міського нотаріального округу
Кіровоградської області ОСОБА_4

Належне виконання зобов'язань ОСОБА_3
за кредитним договором було
забезпечено договором поруки № 3/KVN20-п.,
який укладено 18 березня 2008 року з
ОСОБА_8, яка взяла на себе зобов'язання у
повному обсязі солідарно з
позичальником відповідати по його
зобов'язанням, які виникають з умов
кредитного договору перед банком (а.с.
20-21).

11 вересня 2009 року рішенням
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області стягнуто з
ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на користь відкритого
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» заборгованість за
кредитним договором в сумі 251189,43 грн. та
сплачений судовий збір в розмірі 1730
грн., а встого 252919,43 грн. (а.с.192).

ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на
підставі рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 11 вересня 2009 року
звернулося до ВДВС Знам'янського
міськрайонного управління юстиції
щодо виконання судового рішення.

03 липня 2013 року з прилюдних торгів було
реалізовано житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1, який на підставі
договору купівлі - продажу від 18
березня 2008 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 338 та посвідченого
приватним нотаріусом Знам'янського
міського нотаріального округу
Кіровоградської області ОСОБА_4,
належав відповідачеві ОСОБА_3 та
знаходився в іпотеці ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» (а.с.101).

Згідно листа судової плати у цивільних
справах Управління вивчення та
узагальнення судової практики
Верховного суду України «Узагальнення
судової практики розгляду цивільних
справ, що виникають з кредитних
правовідносин» від 07.10.2010 року судам
слід враховувати, що банки мають
залучатися до участі у судовому
розгляді спорів про право власності на
майно, щодо якого вони є обтяжувачами
(заставодержателями) в порядку,
встановленому процесуальним
законодавством. Для визначення
наявності таких обтяжувачів необхідно
використовувати інформацію з
відповідних реєстрів обтяжень.

У постанові від 05.02.2014 року по справі №
6-131цс13 Верховний Суд України зазначив,
що вирішення спору про права та
обов'язки особи, яка не була залучена до
розгляду справи, зокрема про визнання
права власності на майно, що є
предметом іпотеки, без залучення до
розгляду справи іпотекодержателя, є
неправомірним та є підставою для
скасування судового рішення.

Судом першої інстанції не взято до
уваги, що спірний будинок знаходиться в
іпотеці Банку, не перевірено права
інших осіб на іпотечне майно, не
з'ясовано чи знято з будинку обтяження
та не вирішено питання про залучено до
участі у справі ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит», оскільки подальша реалізація
оскаржуваного рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 січня 2014 року
безпосередньо стосується прав та
обов'язків Банку, як сторони за
кредитним договором та
іпотекодержателя нерухомого майна.
Також протягом судового провадження,
до ухвалення оскаржуваного судового
рішення за наслідками проведення
прилюдних торгів по реалізації
предмету іпотеки, який становить
житловий будинок, що розташований на
земельній ділянці розміром 523 м2 за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 придбав
зазначену нерухомість, свідоцтво про
право власності від 5 грудня 2013 року
(а.с.106).

За таких підстав, оскаржуване судове
рішення не може бути визнано таким, що
відповідає вимогам чинного
законодавства, а відтак підлягає
скасуванню. Відповідно до ст. 33 ЦПК
України суд за клопотанням позивача, не
припиняючи розгляду справи, залучає до
участі у справі співвідповідача або за
вимогами ч.2 ст. 35 третю особу.

Дійшовши висновку, що відповідач у
справі повністю визнав заявлені
вимоги, вирішення позову стосується
інтересів не лише учасників спірного
правочину, суд мав би роз'яснити
позивачеві право на подачу заяви про
залучення до участі у справі Банку,
який є іпотекодержателем спірного
майна.

Апеляційний суд позбавлений
можливості виправити вказані недоліки,
допущені судом першої інстанції, в силу
повноважень, наданих йому законом.

За вищевикладеного позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України якщо
апеляційні скарги на рішення або
ухвалу суду першої інстанції були
подані в установлені цим Кодексом
строки, але надійшли до суду після
закінчення апеляційного розгляду
справи або коли строки на подання
апеляційної скарги у зв'язку з
пропущенням їх з поважних причин були
поновлені або продовжені і особа, яка
подала апеляційну скаргу, не була
присутня під час розгляду справи,
апеляційний суд розглядає цю скаргу за
правилами цієї глави.

Залежно від обґрунтованості скарги,
зазначеної в частині першій цієї
статті, суд ухвалює рішення або
постановляє ухвалу відповідно до
статті 307 цього Кодексу. При цьому за
наявності підстав може бути скасовано
рішення або ухвалу апеляційного суду.

Суд апеляційної інстанції не зв'язаний
раніше ухваленим апеляційним рішенням
чи постановленою ухвалою і повинен
здійснювати судовий розгляд справи в
звичайному порядку, перевіряючи
апеляційну скаргу в межах апеляційних
доводів, тобто за правилами ст. 303 - 304
ЦПК. Апеляційний суд наділений правом
скасовувати власні, раніше ухвалені та
постановлені рішення та ухвали.

У зв'язку з визнанням обґрунтованою
скаргу публічного акціонерного
товариства "Банк "Фінанси та Кредит", на
підставі ч. 2 ст. 318 ЦПК України, рішення
апеляційного суду Кіровоградської
області від 15 серпня 2014 року підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст.
314, ст. 316, ч. 2 ст. 318, ст. 319 ЦПК України,
колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та Кредит" - задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 15 серпня
2014 року - скасувати.

Рішення Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 21
січня 2014 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - приватний нотаріус
Знам'янського міського нотаріального
округу Кіровоградської області ОСОБА_4
про визнання договору купівлі-продажу
недійсним - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
"Банк "Фінанси та Кредит" судовий збір у
розмірі 121,80 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий суддя: підпис

Судді: підписи

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
Л.М.Дьомич