Справа № 140/554/14-ц
№2/140/260/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2014 року
Немирівський
районний суд

Вінницької області

в складі : головуючого
Царапори О.П.

при секретарі
Євтодієвій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Немирові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання
дитини,

В С Т А Н О
В И В :

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
проживають у цивільному шлюбі.

Від подружнього життя у них народилася
дитина, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якої у свідоцтві про її
народження записаний відповідач.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що відповідач
добровільно не виконує свій
батьківський обов'язок, не надає
належної матеріальної допомоги для
утримання дитини, участі у її вихованні
не приймає та не цікавиться її життям.

В даний час сторони вже тривалий час
проживають окремо, а тому дитина
знаходиться на повному утриманні
позивачки.

Відповідач офіційно не працює, але має
мінливий дохід та має можливість
сплачувати аліменти.

За таких обставин позивач звернулася
до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримала та просить
їх задовольнити з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав частково. Суду пояснив, що в
стягненні аліментів на утримання
дитини він не заперечує, однак
заперечує той факт, що не надає
допомоги, . оскільки постійно купує
речі, продукти. Надав на огляд суду
квитанції та чеки про витрати пов'язані
з утриманням дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача
ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2., вивчивши
матеріали справи та дослідивши
письмові докази приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.10
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

На підставі ст.57
Цивільно-процесуального кодексу
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів.

Згідно ст.60
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2
від 23.09.2007 року сторони перебувають в
шлюбі (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про
народження від 27.09.2011року, Серія
НОМЕР_3 року виданого відділом РАЦс
ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

З довідки № 39 від 24.02.2014 року виданої
виконкомом Зяньковецької сільської
ради, Немирівського району вбачається,
що на утриманні ОСОБА_1 знаходиться
малолітня дитина (а.с.8).

Судом у судовому засіданні
встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є
непрацюючим, отримує нестабільний,
неконтрольований дохід та в даний час
проживає окремо від дружини та дитини,
однак матеріальну допомогу надає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7
СК України в усіх діях щодо дітей, суд
повинен виходити з якнайкращого
забезпечення інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону
дитинства»N 2402-III від 26.04.2001р.
передбачено, що кожна дитина має право
на рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу
України встановлено, що розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених Сімейним кодексом
України.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

З урахуванням встановлених обставин
по справі суд приходить до висновку про
необхідність частково задовольнити
позовні вимоги, а саме стягнути
аліменти на утримання дитини в меншому
розмірі ніж просить позивач ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 166, 180-182, 192 СК України,
ст.ст. 10, 57, 60, 209, 214-215, 218, 221-223,294, 367 ЦПК
України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, інд.
код. НОМЕР_1 уродженця та жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання дитини, дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в
розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісяця,
починаючи з 26.02.2014 року і до досягнення
нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок
три) гривень 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць підлягає негайному
виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10-ти днів з дня
його проголошення.

Суддя : підпис

Копія вірна:

Рішення набрало законної сили
31.03.2014 року

Суддя: