Провадження № 2/185/4197/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді:
Бондаренко В.М.,

за участю секретаря:
Данильченко Ю.О.,

позивача:
ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Павлограді
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
фізична особа - підприємець ОСОБА_3,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Облжилпостачторг",
про стягнення збитків, суд -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору: ФОП ОСОБА_3, ТОВ
"Облжилпостачторг", в якому просив
стягнути з відповідача на його користь
збитки у розмірі 296 467, 90 грн, завдані
недостачею товарно-матеріальних
цінностей згідно договору зберігання
укладеному у формі акта прийому -
передачі матеріальних цінностей на
відповідальне зберігання від 04 грудня
2012 року.

В обгрунтування позову зазначив, що 20
листопада 2013 року заочним рішенням
Київського районного суду м. Донецька,
яке набрало законної сили, встановлено,
що 04 грудня 2012 року завідуюча складом
ТОВ «Облжилпостачторг» ОСОБА_2
привласнила ввірені їй, ФОП ОСОБА_3,
товарно - матеріальні цінності на
загальну суму 298 813,10 грн. Зазначеним
рішенням суду стягнуто з ТОВ
«Облжилпостачторг» на його користь
матеріальну шкоду у розмірі 296 467,90 грн.
Згідно ухвали господарського суду
Донецької області з 29 грудня 2011 року
ТОВ «Облжилпостачторг» перебуває у
стадії банкрутства. Зазначене свідчить
про те, що на час ухвалення рішення у
ТОВ «Облжилпостачторг» відсутні кошти
для відшкодування шкоди, та зазначений
факт робить неможливим виконати
рішення суду. 04 квітня 2013 року між ним
та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про
відступлення права вимоги за договором
зберігання укладеному у формі акта
прийому - передачі матеріальних
цінностей на відповідальне зберігання
від 04 грудня 2012 року. Крім того з 19
лютого 2013 року в провадженні СВ
Київського РВ ДМУ ГУМВС України в
Донецькій області перебуває
кримінальне провадження № 0000571 за
правовою кваліфікацією по ч. 4 ст. 191 КК
України, за заявою ОСОБА_3 про
привласнення товару. Таким чином
вважає, що з 04 квітня 2013 року, замість
ФОП ОСОБА_3, у нього виникло право
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у
розмірі 296 467, 90 грн.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги на підставах та доводах
викладених у позові, та просив його
задовольнити у повному обсязі. Пояснив
суду, що не звертався ані до
арбітражного керуючого, який
уповноважений здійснювати ліквідацію
ТОВ «Облжилпостачторг» відповідно до
постанови Господарського суду
Дніпропетровської області від 05.11.2013
року, ані до державної виконавчої
служби з приводу виконання рішення
Київського районного суду м. Донецька
від 20 листопада 2013 року.

Відповідачка відповідно до наданої
заяви від 15 грудня 2014 року просила
розглядати справу за її відсутності,
відповідно до наданих письмових
заперечень просила у задоволенні
позову відмовити на тих підставах, що
позивач безпідставно намагається
стягнути з неї збитки, не зважаючи на
те, що вже існує рішення суду про
стягнення цих збитків з іншої особи.

Третя особа ФОП ОСОБА_3 відповідно до
наданої заяви від 20 листопада 2014 року
просила розглядати справи без її
участі, з задоволенням позовних вимог
ОСОБА_1

Представник третьої особи ТОВ
"Облжилпостачторг" був належним чином
повідомлений про розгляд справи шляхом
розміщення повідомлення на офіційному
веб - сайті Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області.

Вислухавши позивача, дослідивши
матеріали цивільної справи, приходжу
до наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За матеріалами справи встановлено, що
заочним рішенням Київського районного
суду м. Донецька від 20 листопада 2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ТОВ «Облжилпостачторг», третя особа
ОСОБА_3 про визнання дійсним договору
та стягнення коштів, позов задоволено,
визнано дійсним договір зберігання
укладений у формі акта прийому -
передачі матеріальних цінностей на
відповідальне зберігання від 04.12.2012
року між зберігачем ТОВ
«Облжилпостачторг» та поклажодавцем
ФОП ОСОБА_3, стягнуто з ТОВ
«Облжилпостачторг» на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 296 467,90 грн.

Розглядаючи зазначену справу суд
встановив, що відповідно до актів
прийому - передачі матеріальних
цінностей на відповідальне зберігання
від 04.12.2012 року складених між ФОП ОСОБА_3
та ОСОБА_4, завідуючої складом ТОВ
«Облжилпостачторг», у присутності
ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_3, здала, а представник
складу ОСОБА_4 прийняла на
відповідальне зберігання вказані
матеріальні цінності на загальну суму
298 813,00 грн.

Крім того суд встановив, що 03.04.2013 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено
договір про уступку права вимоги.
Відповідно до цього договору первісний
кредитор відступає, а новий кредитор
набуває право вимоги, належне
первісному кредиторові за всіма
зобов»язаннями до ТОВ
«Облжилпостачторг» згідно договору
зберігання укладеному у формі акту
прийому - передачі матеріальних
цінностей на відповідальне зберігання
від 04.12.2012 року, та прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

З наведеного вбачається, що спірні
правовідносини виникли з приводу
відшкодування шкоди ТОВ
«Облжилпостачторг», де працювала
ОСОБА_5, на користь ОСОБА_1 на підставі
зазначеного рішення суду.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Як було встановлено в судовому
засіданні позивач не бажав
реалізовувати свої права в порядку ст.
368 ЦПК України - звернення судових
рішень до виконання.

З огляду на зазначене, суд не вбачає
порушення прав та інтересів позивача з
боку відповідача ОСОБА_5, тоді як
відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
фізична особа - підприємець ОСОБА_3,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Облжилпостачторг",
про стягнення збитків - відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
В.М. Бондаренко