Провадження № 22-ц/779/2725/2014
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів:
Матківського Р.Й., Шалаути Г.І.,

секретарів
Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ПрАТ "СК "Український
страховий стандарт" про відшкодування
збитків, завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
стягнення моральної шкоди за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
13 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 13 листопада 2014 року відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПрАТ "СК
"Український страховий стандарт" про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність та
необґрунтованість судового рішення, що
ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
при неповному з'ясуванні усіх
фактичних обставин справи та
невідповідності висновків суду
обставинам справи. У зв'язку з цим,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким його
позовні вимоги задовольнити, а саме
стягнути з відповідача страхове
відшкодування в сумі 18231 грн. 67 коп. та
моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим, що
31.01.2014 року мала місце
дорожньо-транспортна пригода, в якій
було пошкоджено належний йому
автомобіль Volkswagen Passat 2.0, н.д.р. НОМЕР_1.
Постановою Івано-Франківського
міського суду від 05.03.2014 року винним у
скоєнні ДТП було визнано ОСОБА_3, водія
автомобіля Nissan Primastar, н.д.р. НОМЕР_2.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 на час ДТП була застрахована у
ПрАТ "СК "Український страховий
стандарт". Оскільки, вина застрахованої
особи визнана судом, то ДТП, що сталося
31.01.2014 року є страховим випадком, а тому
у відповідача, згідно вимог ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виник обов'язок здійснити
виплату страхового відшкодування.

Відповідно до договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності у формі полісу
№АС/3177742, укладеного 20.07.2013 року строком
на 1 рік, ліміт відповідальності
страховика за шкоду заподіяну майну
потерпілого становить 50000 грн., при
цьому франшиза складає 500 грн. 28.03.2014
року ним була подана до ПрАТ "СК
"Український страховий стандарт"
відповідна заява про виплату
страхового відшкодування та ряд інших
документів. За страховим випадком був
складений страховий акт №2445 від 09.04.2014
року та прийнято рішення про виплату
страхового відшкодування у розмірі 15364
грн. 47 коп. Такими діями відповідач не
дотримався процесуального порядку
щодо виплати страхового відшкодування,
а саме вимог ст.36 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Суд першої інстанції не врахував, що
страховику було надано документи, які
підтверджують розмір шкоди, однак ПрАТ
"СК "Український страховий стандарт"
визначило значно меншу суму
відшкодування на підставі проведеної
експертизи, що не відповідає реальним
затратам. Відповідно до квитанції до
прибуткового касового ордеру №5300 від
03.02.2014 року реальні витрати на
проведення відновлювального ремонту
становлять 34025 грн. 96 коп., що в свою
чергу не перевищує лімітів
відповідальності страховика.

Таким чином, ПрАТ "СК "Український
страховий стандарт" зобов'язане
відшкодувати шкоду, яка становить
витрати пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу і є
прямими збитками, заподіяними в
результаті ДТП у розмірі 34025 грн. 96 коп.
Враховуючи франшизу в розмірі 500 грн. та
частину суми, яка була відшкодована -
15294 грн. 29 коп., страховик повинен
відшкодувати 18231 грн. 67 коп.

Крім того, гроші за ремонт були
оплачені 03.02.2014 року, а експертизу
страховик проводив пізніше - 13.02.2014
року, що свідчить про небажання
виплачувати документально
підтверджені витрати на ремонт
автомобіля.

Також, суд необґрунтовано відмовив у
стягненні з відповідача моральної
шкоди, яка підлягала виплаті згідно
вимог ст.22, 26-1 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Вислухавши суддю-доповідача, доводи
представника апелянта, заперечення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції в
повній мірі не відповідає цим вимогам
процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 про відшкодування збитків,
завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, суд
першої інстанції виходив із того, що
згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню вартості матеріального
збитку №17 від 13.02.2014 року, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
Volkswagen Passat 2.0, н.д.р. НОМЕР_1 становить 15364
грн. 47 коп. з чим позивач погодився,
прийнявши дані кошти, що
підтверджується випискою за особовим
рахунком НОМЕР_3. Вимога про
відшкодування збитків, завданих
внаслідок ДТП у розмірі 19025 грн. 96 коп.
пред'явлена до неналежного відповідача
та має бути пред'явлена до заподіювача
шкоди - ОСОБА_3, однак в ході розгляду
справи позивачем відповідного
клопотання про заміну сторони не
заявлялось.

Колегія суддів не може погодитись
з такими висновками суду першої
інстанції.

Як встановив суд першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, 31
січня 2014 року о 08 год. 45 хв. ОСОБА_3,
керуючи автомобілем марки Nissan Primastar,
н.д.р. НОМЕР_2, в с. Вовчинець по вул.
Гайдея, 40, в порушення Правил
дорожнього руху України не врахував
складної дорожньої обстановки, не
обрав безпечної швидкості руху, що
призвело до зіткнення з автомобілем
марки Volkswagen Passat 2.0, н.д.р. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_2 Внаслідок ДТП обидва
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Постановою
Івано-Франківського міського суду від
03.05.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
грн.

З полісу №АС/3177742 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів вбачається, що
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ "СК
"Український страховий стандарт" на
період з 29.07.2013 року по 28.07.2014 року.
Умовами полісу передбачено, що
страхова сума (ліміт відповідальності)
за шкоду заподіяну життю і здоров'ю
одного потерпілого становить - 100000 грн.,
майну третьої особи - 50000 грн., а розмір
франшизи - 500 грн.

Частиною 3 ст. 386 ЦК України (глава
29) передбачено правову можливість
власника, права якого порушені, на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Частинами 2, 5 ст.1187 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Відповідно до ст.1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
особи або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1188
ЦК України, шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона -
страховик

зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначені у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно статті 6 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", страховим
випадком є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно ст. 28 цього ж Закону, шкода
заподіяна в результаті ДТП майну
потерпілого, - це шкода, пов'язана з
пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу та з пошкодженням
чи фізичним знищенням майна
потерпілого.

Згідно ст. 12 Закону, розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Отже, матеріальні збитки ОСОБА_2 було
завдано протиправними діями ОСОБА_3, а
оскільки його цивільно-правова
відповідальність була застрахована, то
шкоду заподіяну у результаті ДТП
зобов'язане відшкодувати ПрАТ "СК
"Український страховий стандарт".

Як вбачається з заяви на виплату
страхового відшкодування від 28.03.2014
року, ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ "СК
"Український страховий стандарт" з
вимогою виплатити страхове
відшкодування у відповідності до умов
договору страхування (а.с.8). Дана заява
була подана на підставі повідомлення
ОСОБА_2 від 31.01.2014 року про настання
події, яка в подальшому може бути
визнана страховим випадком за шкоду
заподіяну транспортному засобу (а.с.9-10).

При цьому, ОСОБА_2 надав страховику
документи про те, що відновлювальний
ремонт транспортного засобу Volkswagen Passat
2.0, н.д.р. НОМЕР_1, згідно рахунку
№НАСС010890 від 31.01.2014 року, наданого ТзОВ
"Альянс-А", буде коштувати 34025 грн. 96 коп.
включаючи ПДВ (28354 грн. 97 коп. без ПДВ)
(а.с.13-14). Даний рахунок був оплачений
позивачем 03.02.2014 року, що
підтверджується квитанцією до
прибуткового касового ордера №5300. З
даної квитанції вбачається, що ОСОБА_2
сплатив за ремонт транспортного засобу
34025 грн. 96 коп. включаючи ПДВ в розмірі
5670 грн. 99 коп. (а.с.79).

Незважаючи на надані документи, ПрАТ
"СК "Український страховий стандарт"
02.04.2014 року провело власний розрахунок
суми страхового відшкодування та
визначило, що таке відшкодування
повинно становити 15364 грн. 47 коп., на
підставі чого 09.04.2014 року був складений
відповідний страховий акт №2445 про
визнання події, яка сталася страховим
випадком і виплату ОСОБА_2 15364 грн. 47 коп.
(а.с.56-57). Визначаючи розмір
відшкодування страховик взяв за основу
висновок експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню вартості матеріального
збитку, складеного 13.02.2014 року
експертом ОСОБА_4, у якому вказано, що
вартість відновлювального ремонту з
врахуванням фізичного зносу складових,
що підлягають заміні пошкодженого
автомобіля Volkswagen Passat 2.0, н.д.р. НОМЕР_1
станом на 13.02.2014 року складає 19037 грн. 36
коп. (а.с.35-55). Від даної суми ПрАТ "СК
"Український страховий стандарт"
додаткового відняло розмір франшизи (500
грн.) та ПДВ (3172 грн. 89 коп.).

13 травня 2014 року ПрАТ "СК "Український
страховий стандарт" перерахувало на
рахунок ОСОБА_2 страхове відшкодування
у розмірі 15364 грн. 47 коп. (а.с.29).

З даним висновком погодився суд першої
інстанції та відмовив у задоволенні
позову до страхової компанії.

Колегія суддів вважає, що такі дії ПрАТ
"СК "Український страховий стандарт" не
можна визнати законними та такими, що
дозволяють вважати виконаним належним
чином їхнього зобов'язання перед
ОСОБА_2 щодо виплати страхового
відшкодування.

Висновок експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню вартості матеріального
збитку, складеного 13.02.2014 року
експертом ОСОБА_4, на думку колегії
суддів, не є обґрунтованим та таким, що
дає можливість з точністю визначити
вартість відновлювального ремонту
автомобіля, оскільки він носить
упереджений характер щодо відповідних
цін та був розрахований згідно
теоретичної інформації, а не реальної
вартості робіт, деталей та витратних
матеріалів, що в свою чергу дало змогу
страховику значно зменшити розмір
страхового відшкодування.

Як вбачається з висновку експертного
автотоварознавчого дослідження по
визначенню вартості матеріального
збитку від 13.02.2014 року, експертом ОСОБА_4
було визначено характер пошкоджень,
завданих транспортному засобу Volkswagen
Passat 2.0, н.д.р. НОМЕР_1. Зокрема, було
встановлено наявність пошкоджень:
двері передньої лівої (заміна);
накладки передньої лівої двері
(заміна); накладки задньої лівої двері
(заміна); двері задньої лівої (заміна);
крило заднє ліве (ремонт); бампер
передній (фарбування); крило переднє
праве (фарбування) (а.с.44). При цьому,
визначаючи вартість відновлювального
ремонту, експерт вказав, що вартість
робіт складає: 878 грн. 40 коп.; фарбування:
3254 грн. 93 коп.; запчастин: 14904 грн. 03 коп.
(а.с.48). Визначивши таку вартість
відновлювального ремонту, експерт
керувався порівняльним підходом на
підставі відповідних довідників,
каталогів та методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів за допомогою
програмного комплексу "AUDATEX".

В той же час, реальна вартість
відновлювального ремонту, за
встановлення аналогічних пошкоджень,
необхідності заміни тих же деталей та
проведення таких же робіт, як і
встановив експерт ОСОБА_4, на ТзОВ
"Альянс-А" була визначена у більшому
розмірі. Так, реальна вартість робіт
склала: 5215 грн. з ПДВ; запчастин: 25721 грн.
99 коп. з ПДВ; витратних матеріалів: 3088
грн. 98 коп. з ПДВ.

Суд першої інстанції не звернув уваги,
що автомобіль позивача був
відремонтований на станції технічного
обслуговування. При проведенні оплати
позивачем було сплачено і податок на
додану вартість. Згідно вищевказаного
рахунку ПДВ становить 5670 грн. 99 коп.

Відповідно до п.36.2 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", страховик
(МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження
ним розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35 цього
Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком документального
підтвердження факту оплати
проведеного ремонту.

Згідно ст.988 ЦК України, ст.9 Закону
України "Про страхування", страхова
виплата за договором майнового
страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків.

Відповідно до ст.22 ЦК України,
реальними збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права.

З огляду на положення ч.1 ст.1192 ЦК
України, розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначаються відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до п.14 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 4 "Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", при визначенні
розміру та способу відшкодування
шкоди, завданої майну потерпілого,
судам слід враховувати положення
статті 1192 ЦК України. Наприклад, з
урахуванням обставин справи, суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
такого ж роду і такої ж якості,
полагодити пошкоджену річ тощо) або
відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі. Коли відшкодування шкоди в
натурі неможливе, потерпілому
відшкодовуються в повному обсязі
збитки відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду
справи або виконання робіт, необхідних
для відновлення пошкодженої речі. Як
при відшкодуванні шкоди в натурі, так і
при відшкодуванні реальних збитків
потерпілий має право вимагати
відшкодування упущеної вигоди.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
врахував, що в разі пошкодження
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням фактично понесених витрат,
а витрати зазначені у висновку
експерта від 13.02.2014 року носять
приблизний характер та в повній мірі не
можуть співпадати із реальними цінами.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до помилкового висновку з приводу
відсутності правових підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача реальних збитків, витрачених
на ремонт автомобіля, розмір яких
підтверджується допустимими доказами.

Доводи представника ПрАТ "СК
"Український страховий стандарт"
відносно того, що рахунок №НАСС010890 по
ремонтно-відновлювальним роботам
позивачем належним чином з страховиком
не був узгоджений, колегія суддів
вважає необґрунтованими, оскільки
відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України
"Про страхування" обов'язок по
узгодженню рахунку-фактури
покладається на страховика.

Страхувальником були виконані всі
умови договору страхування. Згідно
договору страхування, у визначеним
договором строки надані всі необхідні
документи, в тому числі і докази, які
підтверджують суму реальних витрат,
понесених ним на відновлювальний
ремонт пошкодженого автомобіля.

За таких обставин, колегія суддів
вважає позовні вимоги ОСОБА_2 в цій
частині обґрунтованими та такими, що
підлягають до часткового задоволення.
Так, на його користь з ПрАТ "СК
"Український страховий стандарт" слід
стягнути 18161 грн. 49 коп. страхового
відшкодування. Такий розмір страхового
відшкодування, колегія суддів визнає у
зв'язку з тим, що розмір
відновлювального ремонту автомобіля
склав 34025 грн. 96 коп. і від цієї суми слід
відняти 15364 грн. 47 коп. - гроші сплачені
страховиком у добровільному порядку та
500 грн. - франшиза, передбачена умовами
договору (34025,96 грн. - 15364,47 грн. - 500 грн. =
18161,49 грн.).

В той же час, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
ПрАТ "СК "Український страховий
стандарт" про стягнення моральної
шкоди.

Суд відмовив у задоволенні позову в
частині стягнення моральної шкоди,
оскільки відсутні будь які докази, які
б вказували на завдання шкоди життю чи
здоров'ю позивача внаслідок ДТП.

Висновок суду першої інстанції в цій
частині є законним та обґрунтованим.

Статтею 3 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" передбачено, що
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та (або) майну потерпілих
унаслідок ДТП та захисту майнових
інтересів страхувальників.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Приписами ст.ст.22,23,26-1,27,29,41 ЗУ "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не передбачено відшкодування
моральної шкоди страховиком у разі
пошкодження майна (транспортного
засобу).

Не передбачено такого виду
відшкодування страховиком і у полісі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АС/3177742 від 29.07.2013 року.

Таким чином, моральна шкода ОСОБА_2 може
бути відшкодована виключно особою
винною у вчиненні ДТП - ОСОБА_3, однак
позивач до нього позовних вимог не
заявляв.

Враховуючи все вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_2 про
стягнення з ПрАТ "СК "Український
страховий стандарт" збитків, завданих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог, а в решті рішення суду слід
залишити без змін.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ПрАТ
"СК "Український страховий стандарт" на
користь ОСОБА_2 підлягають стягненню
судові витрати у розмірі 365 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 13 листопада 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ПрАТ "СК "Український страховий
стандарт" про відшкодування збитків,
завданих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення про часткове задоволення
позову.

Стягнути з ПрАТ "СК "Український
страховий стандарт" на користь ОСОБА_2
кошти в рахунок страхового
відшкодування збитків, завданих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди у розмірі 18161 (вісімнадцять
тисяч сто шістдесят одна) гривня 49
копійок.

У решті рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Стягнути з ПрАТ "СК "Український
страховий стандарт" на користь ОСОБА_2
365 гривень 40 копійок витрат на оплату
судового збору.

Рішення набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді:
Р.Й. Матківський

Г.І. Шалаута