РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/4787/13-ц

2/643/2525/2013

2/643/144/2014

2/643/144/14

26.02.2014 року Московський районний суд
м.Харкова в складі:

головуючого - судді Омельченко Н.І.

при секретарі Макушенко К.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування
майна з чужого володіння,-

ВСТАНОВИВ:

02.04.2013 року позивач звернулася до суду з
вище зазначеними вимогами та просить
витребувати ? частину квартири АДРЕСА_1
із володіння відповідача ОСОБА_2 та
скасувати державну правову реєстрацію
1/2 частини вказаної квартири за
відповідачем.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на те, що вона є власником ?
частини квартири АДРЕСА_1 на підставі
рішення Московського районного суду
м.Харкова від 01.06.2010 року. Вказаним
рішенням суд визнав недійсним договір
Дарування від 05.10.2002 року укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Вказане рішення суду
не було оскаржене і набрало чинності.

12.02.13 року вона звернулася до
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області з заявою про
державну реєстрацію прав та обтяжень
для проведення державної реєстрації
права власності на частину спірної
квартири, на що рішенням даної служби
від 27.02.2013 року їй було відмовлено у
державній реєстрації прав та обтяжень
з тих підстав, що спірна частина
квартири зареєстрована за ОСОБА_2 на
підставі договору дарування від 13.04.2010
року посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за № 1466.

Таким чином вважає, що ОСОБА_4 під час
розгляду справи судом № 2-1746/09, а саме
13.04.2010 року на підставі договору
дарування передала відповідачу ?
частину спірної квартири.

Оскільки договір Дарування між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 від 05.10.2002 року був визнаний
судом недійсним, вважає, що ОСОБА_4 є
набувачем, яка набула майно за
недійсним правочином і надалі
відчужила таке майно іншій особі-
відповідачу.

Вважає, що є всі правові підстави
витребувати ? частину квартири АДРЕСА_1
із володіння відповідача ОСОБА_2 та
скасувати державну правову реєстрацію
спірної частини вказаної квартири за
відповідачем.

На цей час її права як власника
обмежені та порушені, вона не може
вільно володіти, користуватися та
розпоряджатися спірною частиною
квартири, оскільки нею незаконно
володіє відповідач, який на підставі
бузвідплатного правочину, а саме на
підставі договору дарування від 13.04.2010
року отримав частину спірної квартири
від ОСОБА_4.

Оскільки відповідач є добросовісним
набувачем за безвідплатним правочином,
то вона як позивач має право
витребувати у відповідача ? частину
спірної квартири у всіх випадках.

На підставі викладеного позивач
просить вимоги задовольнити.

а.с. 2-3

Представник позивача повністю
підтримав вимоги, вказавши, що
доповнень до викладеного в позові не
має.

Відповідач та його представник вимоги
позивача не визнали з підстав
викладених у письмових запереченнях
проти позову. а.с. 112-113

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає вимоги
позивача законними, обґрунтованими та
такими що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником ? частини квартири АДРЕСА_1 на
підставі рішення Московського
районного суду м.Харкова від 01.06.2010
року. а.с.4-5

Рішенням Московського районного суду
м.Харкова від 01.06.2010 року визнаний
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 25.03.1996 року
на біржі нерухомості та основних
фондів «Україна» в частині зазначення
покупцем ОСОБА_3; визнано недійсним
договір Дарування квартири АДРЕСА_1 від
05.10.2002 року укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4; визнано за ОСОБА_1 право
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
в порядку набуття права власності за
договором купівлі-продажу; визнано за
ОСОБА_6 право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку набуття
права власності за договором
купівлі-продажу від 25.03.1996 року,
укладеного на біржі нерухомості та
основних фондів «Україна». Вказане
рішення набрало чинності.

а.с. 4-5

12.02.13 року позивач звернулася до
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області з заявою про
державну реєстрацію прав та обтяжень
для проведення державної реєстрації
права власності на частину спірної
квартири, на що рішенням даної служби
від 27.02.2013 року їй було відмовлено у
державній реєстрації прав та обтяжень
з тих підстав, що спірна частина
квартири зареєстрована за ОСОБА_2 на
підставі договору дарування від 13.04.2010
року посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за № 1466.
а.с.6,39,120

Судом також встановлено, що ОСОБА_4, під
час розгляду судом справи за позовом
ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору купівлі продажу
квартири , до ухвалення Московським
районним судом м.Харкова рішення по
справі від 01.06.2010 року, а саме 13.04.2010
року на підставі договору Дарування
передала відповідачу безоплатно ?
частину квартири АДРЕСА_1. Вказана
частина спірної квартири
зареєстрована за відповідачем на
підставі зазначеного договору
дарування.

а.с. 127, 128

Оскільки договір Дарування між ОСОБА_3
та ОСОБА_4 від 05.10.2002 року був визнаний
рішенням Московського районного суду
від 01.06.2010 року недійсним, ОСОБА_4 є
набувачем, яка набула майно за
недійсним правочином і надалі
відчужила таке майно іншій особі-
відповідачу, який зареєстрований та
проживає у зазначений частині спірної
квартири.

Суд вважає доведеним, що права позивача
як власника обмежені та порушені, вона
не може вільно володіти, користуватися
та розпоряджатися частиною спірної
квартири,яка належить їй на праві
власності, оскільки нею незаконно
володіє відповідач, який на підставі
бузвідплатного правочину, а саме на
підставі договору дарування від 13.04.2010
року отримав частину спірної квартири
від ОСОБА_4.

Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України, якщо
майно було набуте безвідплатно в особи,
яка не мала права його відчужувати ,
власник має право витребувати його від
добросовісного набувача у всіх
випадках.

Оскільки відповідач є добросовісним
набувачем за безвідплатним правочином,
то позивач, право власності якої
порушені, має право витребувати у
відповідача ? частину спірної квартири
у всіх випадках.

Відповідно до вимог ч.4 ст.13, ч.4
ст.41 Конституції України Держава
забезпечує захист усіх суб"єктів права
власності.

Згідно зі ст.1 протоколу № 1
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства, кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений свого майна
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах передбачених Законом.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
знайшли своє підтвердження і
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-215 ЦПК
України, ст. 386, ч.3 ст.388 ЦК України, ч.4
ст.13, ч.4 ст.41 Конституції України, ст.1
протоколу № 1 Конвенції про захист прав
людини та основних свобод, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Витребувати ? частину квартири АДРЕСА_1
із володіння ОСОБА_2.

Скасувати державну правову
реєстрацію 1/2 частини квартири АДРЕСА_1
за ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя Н.І.
ОМЕЛЬЧЕНКО

Копія вірна, суддя, підпис