Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3063/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Бевз О. Ю.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

18.12.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Кривохижа В.І., Чельник О.І.

секретар Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „Приват Банк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк „Приват Банк" на
рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 27 жовтня
2014року,

В С Т А Н О В И Л А :

11 вересня 2014 року Публічне акціонерне
товариств комерційний банк „Приват
Банк" (далі- ПАТ КБ "ПриватБанк")
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення простроченої
заборгованості за кредитним договором
№KGXRRX00930198 від 28.04.2007 року на суму 16 731
грн.

В обґрунтуванні позову зазначив, що між
сторонами було укладено кредитний
договір, і внаслідок його невиконання у
відповідача виникла заборгованість
перед позивачем, яка станом на 14.08.2014
року становить 18653,90 грн., з яких:
заборгованість по процентам за
користування кредитом 4409,20 грн.,
заборгованість по комісіям за
користування кредитом - 522,71 грн.;
заборгованість з пені 13721,98 грн.

Враховуючи, що за судовим наказом
Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 01.10.2008 року
з відповідача вже стягнута сума в
розмірі 3195,64 грн., на користь позивача
ПАТ КБ "Приватбанк", різниця, яка
підлягає стягненню з відповідача
становить 15458,26 грн, окрім того також і
штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг - 500 грн. -
штраф (фіксована частина), 772,91 грн.
штраф.

Рішенням Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 27 жовтня
2014 року в задоволенні позову було
відмовлено з підстав закінчення строку
позовної давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"Приватбанк", тавиться питання про
скасування рішення суду через
порушення судом норм матеріального та
процесуального права та ухвалення
нового рішення про задоволення позових
вимог в повному обсязі.

Зокрема посилається на те, що суд при
розгляді справи безпідставно
застосував строк позовної давності.

Заслухавши доповідача, пояснення :
представника банку Науменка В.В., який
підтримав доводи апеляційної скарги,
та ОСОБА_2, , який заперечив проти
доводів апеляційної скарги. Зазначив,
що договірні відносини між ним та
позивачем припинилися, після винесення
судового наказу від 01.10.2008 року і
вказану заборгованість він повністю
погасив, і виконавче провадження по
даному кредитному договору закінчене.
Суд обґрунтовано застосував за його
заявою строк позовної давності,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст..303 ЦПК України,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст.307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Встановлено, що 28.04.2007 року між ПАТ
"ПриватБанк" з однієї сторони та ОСОБА_2
(позичальником) з другої сторони
укладено кредитний (споживчий) договір
№KGXRRX00930198, за яким банк надає кредит в
розмірі 2970 грн. на 24 місяці, зі сплатою
відсотків у розмірі 12% на рік на суму
залишку заборгованості по кредиту.
Таким чином строк закінчення дії
договору 28.04.2009 рік. (а.с.7-11)

За невиконання умов договору -
зобов'язання по сплаті кредиту, судовим
наказом від 01.10.2008 року №2-н-63/2008 на
підставі ч.2 ст.1050 ЦК було стягнуто
достроково з ОСОБА_4 на користь ЗАТ КБ
"Приватбанк", правонаступником якого є
ПАТ КБ "ПриватБанк" (позивач),
заборгованість у розмірі 3195,64 грн. за
кредитним (споживчим) договором
№KGXRRX00930198 від 28.04.2007 року (а.с.5).

Згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 09.08.2010 року
по судовому наказу №2-н-63 від 01.10.2008
року, виконавче провадження закінчено,
в зв'язку зі сплатою ОСОБА_2 3149,14 грн.
(а.с.79).

Як вбачається із розрахунку
заборгованості від 14.08.2014 року за
договором №KGXRRX00930198 від 28.04.2007 року,
позивач, останній раз здійснив виплату
по кредитній заборгованості 12.07.2010 року
(а.с.6).

Матеріали справи містять заяву
відповідача ОСОБА_2 про застосування
строку позовної давності з тих підстав,
що він погасив заборгованість,
стягнуту з нього за судовим наказом і
кінцевий термін стягнення коштів за
кредитним договором значиться 28.04.2009
року. (а.с.45).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Як вище зазначалось, за умовами
кредитного договору сторони
встановили строк повернення кредиту по
28.04.2009 року .

Позивач звернувся в суд з позовом 11.09.2014
року.(а.с.2)

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України
сторонам дозволено за домовленістю
збільшувати встановлену законом
загальну позовну давність та умова про
збільшення позовної давності може бути
передбачена кредитним договором.

Згідно з підп. 5.5 п. 5 кредитного
договору сторони домовилися про те, що
термін позовної давності за вимогами
про стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки, пені, штрафів за даним
договором встановлюється сторонами
тривалістю 5 років.(а.с.11).

12.07.2010 відповідач повністю за судовим
наказом від 01.10.2008 року, яким з нього
було стягнуто всю суму боргу до
закінчення терміну дії договору,
погасив основну суму заборгованості,
проценти та пеню і таким чином вважав,
що боргові зобов'язання по даному
кредитному договору відповідно до умов
повністю погашені.

Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України строк
виконання кожного щомісячного
зобов'язання спливає у відповідне
число останнього місяця строку.

За змістом статтей 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином, у
встановлений термін, відповідно до
умов договору та вимог чинного
законодавства. Порушенням зобов'язання
є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

У даній справі судом встановлено, що
згідно з умовами кредитного договору
позичальник зобов'язаний здійснювати
повернення кредиту частинами
(щомісячними платежами) та щомісячно
сплачувати проценти за користування
кредитом, а також встановлено
відповідальність за порушення їх
сплати.

Встановлено, та не заперечується
представником позивача, що після
винесення судового наказу №2-н-63 від
01.10.2008 року по час звернення до суду з
даним позовом 11.09.2014 року позивач не
заявляв жодних претензій з приводу
даного кредиту,

Колегія суддів дійшла висновку, що
строк погашення кредитної
заборгованості достроково за судовим
наказом від 10.2008 року №2-н-63/2008 не може
вважатися перериванням строку
позовної давності. Встановлено, що
позовне провадження після сплати
заборгованості постановою від 09.08.2010
року було закрито.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку, що строк з якого має
рахуватися позовна давність це строк
закінчення дії кредитного договору, а
відтак, позов про стягнення
заборгованості подано банком поза
межами строку позовної давності
відповідно до умов кредитного
договору, так як відповідач тримав
кредит 28.04.2007 року строком на 24 місяці,
тобто до 28.04.2009 року, термін позовної
давності продовжено банком, згідно
заяви позивача до п'яти років, тобто до
28.04.2014 року, зазначена дата є спливом
позовної давності, а позивач звернувся
до суду лише 11.09.2014 року, тобто після
спливу строку позовної давності.

За вище зазначених підстав суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про застосування строку
позовної давності та відмовити в
задоволенні позовних вимог позивача в
повному обсязі.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у пункті 31
Постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснив, що враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку з цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі. Оскільки зі спливом строків
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставне майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України «Про захист
прав споживачів» застосовується й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Судом першої інстанції повно і
всебічно з'ясовані обставини справи, що
мають для неї значення, висновки суду
відповідають цим обставинам і набутим
доказам, характер правовідносин між
сторонами судом визначений правильно,
норми матеріального і процесуального
законів при розгляді справи судом не
порушені і застосовані вірно.

За таких обставин судова колегія
вважає, що по справі постановлено
законне і обгрунтоване рішення, тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк „Приват Банк" - відхилити.

Рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 27 жовтня
2014року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: