Справа № 201/9835/14ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне в порядку гл. 8 розділу ІІІ ЦПК
України/

07 жовтня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Демидової С.О.

при секретарі
Пєронкові М.Ф.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Моторного (транспортного)
страхового бюро України до ОСОБА_1 про
відшкодування в порядку регресу
витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про відшкодування в порядку
регресу витрат, пов'язаних з виплатою
страхового відшкодування. В
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається на те, що 02 березня 2011 року
близько 16 годин 35 хвилин на перехресті
вул. Космічна та Космонавта Комарова у
м. Дніпропетровську з вини відповідача
яка керувала автомобілем НОМЕР_1,
сталася дорожньо - транспортна
пригода. На дату скоєння ДТП
відповідач не мав чинного договору
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів. В
результаті ДТП був пошкоджений
автомобіль «Хюндай Акцент» державний
номерний знак НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_2, цивільно - правова
відповідальність якого була
застарахована в ПрАТ «СК «ІНГО
Україна», що підтверджується полісом
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності № ВЕ/ 5646890,
строк дії якого з 26 листопада 2010 року
по 25 листопада 2011 року. Вина
відповідача у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди
підтверджується постановою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
20 червеня 2011 року. Розмір завданих
збитків за пошкоджений транспортний
засіб, відповідно до звіту про
визначення вартості матеріального
збитку складає 58 557,52 грн. з
урахуванням ПДВ. 07 квітня 2011 року
потерпіла повідомила про страховий
випадок та 04 липня 2011 року з метою
отримання страхового відшкодування
звернувся в МТСБУ. 15 липня 2011 року на
адресу відповідача було направлено
листа про добровільне врегулювання
спору з потерпілою. 09 серпня 2011 року
позивачем було здійснено виплату
відшкодування потерпілій особі в
розмірі 50 000 грн. за шкоду заподіяну в
результаті пошкодження транспортного
засобу. Крім того позивачем було
понесено витрати на аварійного
комісара в розмірі 879,38 грн. та судові
витрати по справі на сплату правової
допомоги та судового збору. Тому
позивач просить суд стягнути з
відповідача в порядку регресу виплати
пов'язані з виплатою страхового
відшкодування та понесенні судові
витрати.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи без його участі, проти
заочного розгляду справи та
постановлення заочного рішення не
заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з*явилася про день, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином причин не явки суду не
повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до висновку, що заявлені вимоги
є обґрунтованими та такими що
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі , чи в разі
якщо відповідно до положень цього
кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Судом встановлено, що 02 березня 2011 року
близько 16 годин 35 хвилин на перехресті
вул. Космічна та Космонавта Комарова у
м. Дніпропетровську з вини відповідача
яка керувала автомобілем НОМЕР_1,
сталася дорожньо - транспортна
пригода. На дату скоєння ДТП
відповідач не мав чинного договору
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів. В
результаті ДТП був пошкоджений
автомобіль «Хюндай Акцент» державний
номерний знак НОМЕР_2, що належить
ОСОБА_2.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди
підтверджується постановою Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
20 червня 2011 року /а.с. 15/.

Розмір завданих збитків за
пошкоджений транспортний засіб,
відповідно до звіту експертного
дослідження автотоварознавця № 175/11
від 04 червня 2011 року складає 58 557,52 грн.
/а.с. 17-19/. ОСОБА_1 відшкодування за
завдану матеріальну шкоду добровільно
не сплатила.

В зв'язку з настанням події,
передбаченої ст.41 п.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
Моторне (транспортне) страхове бюро
України 10 серпня 2011 року здійснило
виплату відшкодування ОСОБА_2 в
розмірі 50 000 грн. / а.с. 38/.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
Моторне (транспортне) страхове бюро
України є єдиним об'єднанням
страховикiв, якi здiйснюють обов'язкове
страхування цивiльно-правової
вiдповiдальностi власникiв наземних
транспортних засобiв за шкоду,
заподiяну третiм особам. Участь
страховикiв у МТСБУ є умовою здiйснення
дiяльностi щодо обов'язкового
страхування цивiльно-правової
вiдповiдальностi власникiв наземних
транспортних засобiв.

МТСБУ є непiдприємницькою
(неприбутковою) органiзацiєю i здiйснює
свою дiяльнiсть вiдповiдно до Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», законодавства України та
свого Статуту.

Основними завданнями МТСБУ є
здiйснення виплат iз централiзованих
страхових резервних фондiв компенсацiй
та вiдшкодувань на умовах, передбачених
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1.
Закону).

Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», Моторне (транспортне)
страхове бюро України за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих
відшкодовує шкоду на умовах,
визначених цим законом, у разі її
заподіяння транспортним засобом,
власник якого не застрахував свою
цивільно - правову відповідальність.

Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи, які
відповідно до законів України є
власниками або законними володільцями
(користувачами) наземних транспортних
засобів на підставі права власності,
права господарського відання,
оперативного управління, на основі
договору оренди, довіреності або
правомірно експлуатують транспортний
засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38
п.2 ч.1 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
особа, яка відшкодувала шкоду завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства.

Таким актом є Закон України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів», який
містить спеціальні норми щодо
регулювання даних правовідносин.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
Моторне (транспортне) страхове бюро
України відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду, яка
була заподіяна життю, здоров'ю та майну
третіх осіб під час дорожньо -
транспортної пригоди.

Ст.29 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
у зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованому у порядку,
встановленому законодавством, шкоду
пов'язану із втратою товарного вигляду
Моторне (транспортне) страхове бюро
України не відшкодовує (ст.32 п.7 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно - правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»).

В зв'язку з виплатою страхового
відшкодування до позивача в порядку
ст. 27 Закону України «Про страхування»
та ст. 933, 1191 ЦК України в межах фактично
понесених витрат перейшло право вимоги
до відповідача, а в останнього виникло
зобов'язання виплатити відповідну суму
на користь позивача.

Враховуючи викладене суд вважає вимоги
позивача стосовно стягнення з
відповідача грошових коштів в розмірі
50 000 грн. обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не знаходить підстав
для задоволення позовної вимоги
позивача стосовно стягнення на його
користь понесених витрат в розмірі 879,38
грн. на послуги аварійного комісара,
оскільки ці витрати не віднесені до
фактичних витрат, що були сплачені
потерпілому, а є наслідком виконаних
робіт за дорученням МТСБУ № 13997 від 12
квітня 2011 року згідно з умовами
договору від № 53-АК/04 від 01 липня 2009
року /а.с.33 -34/.

Відповідно ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належить й
витрати на правову допомогу.

Разом з тим суд не знаходить підстав
для задоволення позовних вимог
стосовно витрати на правову допомогу,
оскільки позивачем не надано будь яких
доказів на підтвердження того ким
було надано праву допомогу, яку саме
надано правову допомогу .

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст. 88
ЦПК України, враховуючи результат
вирішення справи, вважає за необхідне
стягнути з відповідачів на користь
позивача, судові витрати по сплаті
судового збору на суму 243,60 грн..

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 62, 88, 169, 208, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про відшкодування в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
АДРЕСА_1) на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України (р/р 871 в ПАТ
«Укрексімбанк» в м. Києві МФО 322313, код
21647131, місце знаходження м. Київ, бул.
Русанівський буд. 8) грошові кошти в
розмірі понесених витрат в розмірі 50 000
грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
АДРЕСА_1) на користь Моторного
(транспортного) страхового бюро
України судові витрати по справі в
розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 223 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Заочне рішення суду може бути
оскаржене позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення шляхом
подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя
С.О. Демидова