Справа № 226/2694/14-ц
Справа № 2/226/1052/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року Димитровській
міській суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

при секретарі Козловій Д.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Димитров Донецької області справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов'язання знятися з реєстрації
місця проживання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
зобов'язання знятися з реєстрації
місця проживання.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач вказала, що вона є
власником будинку за адресою: АДРЕСА_1
згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 12.12.2000 року. Разом з нею в
будинку зареєстрований відповідач
ОСОБА_2, який був прописаний нею 21.10.2006
року під час шлюбу з її дочкою. Рішенням
Димитровського міського суду
Донецької області від 27.06.2014 року було
розірвано шлюб між її донькою і
відповідачем. Вона зверталася до
відповідача з проханням виписатися з
будинку. Однак до теперішнього часу
відповідач не виписався з даного
будинку. На її звернення про виписку з
будинку не реагує. Відповідач не мешкає
у будинку з березня 2014 року. Вона
сплачує комунальні платежі за свої
кошти і не бажає сплачувати комунальні
платежі за відповідача. Просить суд
зобов'язати відповідача виписатися з
будинку та знятися з реєстрації, судові
витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами. Також
пояснила, що відповідач був її зятем,
перебував у шлюбі з її дочкою ОСОБА_3 з
серпня 2006 року до червня 2014 року. Після
укладення шлюбу з її дочкою відповідач
з серпня 2006 року став проживати в її
будинку, а в жовтні 2006 року вона
прописала відповідача у будинку.
Відповідач не проживає в її будинку з
березня 2014 року, аліментів на дитину не
сплачує, не працює. Вона не бажає, щоб
відповідач був прописаний в її будинку.

Відповідач до судового засідання
не з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений у передбаченому
Цивільно-процесуальним кодексом
порядку.

Вислухавши пояснення позивача,
свідка, дослідивши докази у справі, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
власником будинку АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 12.12.2000 року (а.с. 5, 6).

Згідно будинкової книги та до довідки
виконавчого комітету Димитровської
міської ради від 30.10.2014 року, відповідач
ОСОБА_2 зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1, але за даною адресою не
проживає з 03.03.2004 року по теперішній час
(а.с. 11-14).

Рішенням Димитровського міського
суду Донецької області від 27.06.2014 року
розірвано шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2,
укладений 12.08.2006 року (а.с.10).

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона
проживає за адресою: АДРЕСА_2. На їхній
вулиці поруч з її будинком
розташований будинок № 77, в якому
проживали ОСОБА_3 з чоловіком ОСОБА_2. З
весни цього року ОСОБА_2 не проживає у
вказаному будинку, матеріально не
допомагає дружині й дитині, не приймає
участі у вихованні дитини.

Відповідно до ст.156 Житлового кодексу
України, члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням. За
згодою власника будинку (квартири) член
його сім'ї вправі вселяти в займане ним
жиле приміщення інших членів сім'ї.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням.

Відповідно до ст.405 Цивільного кодексу
України, члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач ОСОБА_2 вселився у жилий
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, який належить на праві
власності позивачу, в якості члена
сім'ї і тому відповідно до ст.156 ЖК
України припинення шлюбних та сімейних
відносин з дочкою позивача не
позбавило відповідача права на
проживання у вказаному будинку. Також
судом встановлено, що відповідач не
проживає в зазначеному будинку з
березня 2014 року по теперішній час,
тобто менше ніж один рік, у зв'язку з чим
відповідно до ст.405 ЦК України
відповідачем не втрачено право на
користування цим житлом. Тому позов
задоволенню не підлягає.

На підставі ст.405 ЦК України, ст.156 ЖК
України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 213,
214, 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зобов'язання знятися з реєстрації
місця проживання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається до
Апеляційного суду Донецької області
через Димитровський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя