УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р. Київський районний суд
м. Харкова у складі:

головуючого – судді Якуші Н.В.

при секретарі – Пічугіній А.Г.

розглянувши заяву представника
заявника ОСОБА_1 про забезпечення
позову по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Іскандер огли,
визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся з позовом до відповідача з
вимогою про визнання правочинів
недійсними.

01 вересня 2014 року позивачем була
подана до суду заяву про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
домоволодіння за адресою: м. Харків,
вул.. Шевченка, б. 176.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

29 вересня 2014 року провадження по справі
було відкрито.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову за заявою осіб, які
беруть участь у справі, допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити, чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року №9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ про забезпечення
позову» суддя, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем,
пересвідчитися, зокрема, що між
сторонами дійсно виник спір, що існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у
провадженні якого знаходиться справа,
заходів щодо охорони
матеріально-правових інтересів
позивача проти несумлінних дій
відповідача (який може сховати майно,
продати знищити або знецінити його), що
гарантує реальне виконання позитивно
прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш
за все, проти несумлінних дій
відповідача, який за час розгляду
справи може приховати майно, продати,
знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Таким чином, керуючись наведеними
нормами цивільного процесуального
законодавства та враховуючи
роз'яснення Верховного Суду України,
при вирішенні питання про забезпечення
позову суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів позивача щодо
необхідності вжиття заходів
забезпечення позову з урахуванням
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення суду
в разі невжиття таких заходів;
запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Згідно зі статтею 152 ЦПК України, позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачу і знаходяться у
нього або в інших осіб, забороною
вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що
позовні вимоги позивача стосуються
визнання недійсною довіреності від
23.01.2008 року №88, посвідчену приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 на право
гр.. ОСОБА_4 і гр. ОСОБА_5 діяти від імені
гр. ОСОБА_1 та щодо дарування гр. ОСОБА_2
належної ОСОБА_1 частину житлового
будинку №176, що знаходиться в м.
Харкові, вул. Шевченко та визнання
недійсним договір дарування частини
житлового будинку від 27.02.2008 року №106,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_6

Отже, виходячи з об’єкту, на який
позивач просить накласти арешт та з
огляду на те, що предметом позову є саме
будинок, який на думку позивача
перейшов у власність відповідача з
незаконних підстав, суд, дослідивши
матеріали справи приходить до
висновку, що клопотання позивача
підлягає задоволенню оскільки
невжиття заходів забезпечення може
утруднити, чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись
п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22 грудня 2006 року №9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ про
забезпечення позову» , ст.ст. 151-153 ЦПК
України, суд –

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
Іскандер огли, визнання правочинів
недійсними - задовольнити.

Накласти арешт на 1/3 частину
житлового будинку з надвірними
будівлями, розташованого у Харківській
області, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 176,
що належить ОСОБА_2 Іскандер огли на
підставі договору дарування частини
житлового будинку від 27.02.2008 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6

Копію ухвали для виконання
направити до відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Харківське міське управління
юстиції реєстраційна служба.

Копію ухвали суду після її
виконання направити ОСОБА_2.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через
Київський районний суд м. Харкова суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5 днів з дня отримання її
копії.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано, а у разі її подання - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо її не скасовано судом апеляційної
інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її
виконання, а також не перешкоджає
подальшому розгляду справи.

Суддя Київського районного суду м.
Харкова Н.В.
Якуша