ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5474/13-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
м.Києва в складі:

головуючого судді
Шклянки М.П.

при секретарі
Яківчук К.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду, у м.Києві,
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-Сервіс», третя особа:Комунальне
підприємство «Головний
інформаційно-обчислювальний центр»
про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка в квітні 2013 року звернулась
до суду з позовом до КП «Житло-Сервіс»
про зобов'язання здійснити перерахунок
позивачці за сплачені протягом січня
2010 - березня 2013 року житлово-комунальні
послуги, у тому числі за надмірно
переплачених коштів у наступні
періоди, а саме за послуги з постачання
холодної води, водовідведення та
гарячої води; за послуги з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання; за послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
вона за весь період сплачувала плату за
комунальні послуги з централізованого
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення холодної та гарячої
води, та надання послуг з
централізованого опалення відповідно
до Постанови Кабінету Міністрів
України від 21 липня 2005 р. N 630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення».

Розпорядженнями Київської міської
державної адміністрації (виконавчого
органу Київської міської ради) № 101 від
27.01.2011 року, «Про встановлення тарифів
на комунальні послуги з
централізованого постачання холодної
води і водовідведення холодної та
гарячої води для населення та тарифів
на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення, що
надаються Київським
квартирно-експлуатаційним управлінням
Міністерства оборони України» (тарифи
вступили в дію з 01.03.2011 та діяли до
30.06.2011), від 31 травня 2011 року N 858 «Про
встановлення тарифів на комунальні
послуги з централізованого постачання
холодної води і водовідведення
холодної та гарячої води виконавцям
цих послуг усіх форм власності для
проведення розрахунків з населенням та
тарифів на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення»
(тарифи вступили в дію з 01.07.2011 та діють
по сьогоднішній день), від 29.12.2010 р. N 1222
«Про встановлення тарифів на
комунальні послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води
виконавцям цих послуг усіх форм
власності для здійснення розрахунків з
населенням, згідно з тарифами на
теплову енергію, затвердженими
Національною комісією регулювання
електроенергетики України» (тарифи
вступили в дію з 01.02.2011 до 30.06.2011). від 31
травня 2011 року N 857 «Про встановлення
тарифів на теплову енергію та
встановлення тарифів на комунальні
послуги з централізованого опалення і
постачання гарячої води виконавцям цих
послуг усіх форм власності для
здійснення розрахунків з населенням»
(тарифи вступили в дію з 01.07.2011 та діють
по сьогоднішній день) встановлені
тарифи на комунальні послуги з
централізованого постачання холодної
води і водовідведення холодної та
гарячої води для населення та тарифів
на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення, а
також тарифи на комунальні послуги з
централізованого опалення і
постачання гарячої води. Даними
розпорядженнями встановлені різні
тарифи, у разі сплати за послуги до та
після 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Позивач за весь період сплачував плату
за комунальні послуги до 20 числа
місяця, який настає за розрахунковим,
але за тарифами, що встановлені за
оплату після 20 числа місяця (зазначено
на квитанціях), який настає за
розрахунковим, оскільки до нього з
невідомих причин застосовувалися
останні тарифи, які є значно вищими, в
зв'язку з цим вважає дії відповідача
неправомірними, що стало підставою для
звернення до суду.

Впродовж слухання справи представники
позивачки в судових засіданнях
неодноразово уточнювали позовні
вимоги, та остаточними вимогами свого
позову просили зобов'язати комунальне
підприємство «з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-Сервіс»
здійснити ОСОБА_2 перерахунок за
сплачені протягом січня 2010 - травень 2014
року житлово-комунальні послуги, у т.ч.
шляхом зарахування надмірно
переплачених коштів за послуги у
постачання холодної води,
водовідведення холодної та гарячої
води відповідно до тарифів, які
застосовуються до 20 числа місяця, який
настає за розрахунковим; зобов'язати
комунальне підприємство «з
експлуатації і ремонту житлового фонду
«Житло-Сервіс» здійснити ОСОБА_2
перерахування: за сплачені протягом
січня 2010 - травень 2014 року
житлово-комунальні послуги шляхом
зарахування надмірно переплачених
коштів за опалення та гаряче
водопостачання відповідно до тарифів,
які застосовуються до 20 числа місяця,
який настає за розрахунковим;
зобов'язати відповідача при здійснення
перерахунку ОСОБА_2 за сплачені
протягом січня січня 2010 - травень 2014
року житлово-комунальні послуги, у т.ч.
шляхом зарахування надмірно
переплачених коштів за послуги з
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, використовувати
опалювану плющу 18 532,4 м.кв.; зобов'язати
відповідача здійснити ОСОБА_2
перерахунок за сплачені протягом січня
2010 - травень 2014 року житлово-комунальні
послуги, у т.ч. шляхом зарахування
надмірно переплачених коштів за
послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій відповідно до
останніх економічно обгрунтованих
тарифів згідно Розпоряджень
виконавчого органу Київської міської
державної адміністрації (виконавчого
органу Київської міської ради) від 12.02.07
№141 «Про внесення змін до розпоряджень
Київської міської державної
адміністрації від 19.05.2000 N 748 та від
30.10.2006 N 1574»; від 30.10.06 № 1574 «Про
впорядкування розмірів тарифів на
послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій»; від 19.05.00 № 784
«Про встановлення розмірів тарифів на
послуги з утримання будинків та
прибудинкових територій в м. Києві»;
зобов'язати комунальне підприємство
відповідача при здійснення
перерахунку ОСОБА_2 за сплачені
протягом січня 2010 - травень 2014 року
житлово-комунальні послуги, у т.ч.
шляхом зарахування надмірно
переплачених коштів за послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій за послуги з дератизації
підвальних приміщень застосовувати
площу-393,9 м..

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позову, вважаючи його
безпідставним та необґрунтованим,
зазначаючи, що тарифи за житлово
-комунальні послуги нараховувались
відповідно до діючих розпоряджень КМДА
та будь -яких порушень при визначені
тарифів за комунальні послуги
відповідачем допущено не було, та
надали свої письмові пояснення по
справі.

Представник 3 -ї особи ГІОЦ позов не
підтримав та також надав до суду свої
письмові заперечення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, в
повному обсязі дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з пояснень та матеріалів
справи позивач ОСОБА_2 є власником
трьох кімнатної квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується Свідоцтвом про право
власності від 02.06.2005 року, серії ЯЯЯ
№234844.

Згідно ст. 1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Особливими учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є
балансоутримувач та управитель, які
залежно від цивільно-правових угод
можуть бути споживачем, виконавцем або
виробником.

Балансоутримувачем вказаного будинку
та обслуговуючою організацією є КП
«Житло-сервіс» на підставі Наказу
Головного управління житлового
забезпечення №117 від 18.05.2005 року, що
також підтверджується актом державної
технічної комісії про прийняття
закінченого будівництвом об'єктав
експлуатацію №332.

Відповідно до договору від 6.05.2005 р.,
укладеним між позивачкою та
відповідачем, КП «Житло-сервіс»
забезпечує обслуговування в тому числі
і квартири позивачки АДРЕСА_1 та
утримання прибудинкової території
вказаного будинку. За час
оскаржуваного періоду даний договір не
втрачав своєї сили та не був скасований
чи визнаний судом недійсним.

З позовної заяви вбачається, та
представники позивача в судовому
засіданні зазначали, що позивач
здійснювала всі сплати за утримання
будинку та прибудинкової території та
житлово-комунальні послуги до 20 числа
кожного місяця. Проте представником
відповідача в судовому засіданні
повністю заперечувався цей факт,
оскільки, згідно розрахунку
заборгованості за житлово-комунальні
послуги розробленого бухгалтерією
нарахування за житлово-комунальні
послуги не відповідають фактичним
оплатам позивача.

Згідно п. 2. 6 Розпорядження від 03.02.2011 р.
№ 140 «Про впорядкування нарахування
плати за житлово-комунальні послуги в
м. Києві житлово-експлуатаційним
організаціям застосовувати тарифи,
встановлені для розрахунків з
населенням з оплатою останнім після 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, у разі: оплати спожитих
у розрахунковому місяці
житлово-комунальних послуг не в
повному обсязі та наявності
заборгованості за спожиті
житлово-комунальні послуги за
попередні періоди, на яку не укладено
договір про її реструктуризацію.

Отже, відповідач правильно здійснював
нарахування за спожиті
житлово-комунальні послуги,
використовуючи той факт, що позивач
сплачував житлово-комунальні послуги
після 20 числа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України,
позивачу, як власнику квартири,
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами його квартири, яке обслуговує
більше однієї квартири, а також
споруди, будівлі, які призначені для
забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 322 ЦК України
- власник зобов'язаний утримувати
майно, що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Власність зобов'язує. Тому власник
майна не тільки має право на свій
розсуд володі ти, користуватися,
розпоряджатися належним йому майном та
здійснювати стосовно останнього
будь-які дії, що не суперечать закону та
публічному інтересу, але й мусить
виконувати певні обов'язки,
передбачені законом. Одним, з таких
обов'язків власника є його обов'язок
утримувати майно, що йому нале жить.

Це означає, що він має нести всі
витрати, необхідні для збереженості
майна, тобто його утримання. А
зобов'язання, згідно ч. 2 ст. 509, ст. 526 ЦК
України, споживач має виконувати
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦКУ.

Відповідно до ст. 151 ЖК Української
РСР громадяни, які мають у приватній
власності жилий будинок (квартиру),
зобов'язані забезпечувати його
схоронність, провадити за свій рахунок
поточний та капітальний ремонт,
утримувати в порядку при домову
територію.

Відповідно до ч. 4. ст.10 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» державні комунальні
підприємства по обслуговуванню та
ремонту житла зобов'язані здійснювати
обслуговування та ремонт
приватизованого житла, надавати
мешканцям комунальні та інші послуги
за державними розцінками і тарифами.

Відповідно до п. 2 ст. 10 ЗУ «Про
приватизацію державного житлового
фонду» та Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями власники
приватизованого житла в
багатоквартирних будинках (до них
належать і власники квартир у
кооперативних будинках та викуплених
квартир) є співвласниками всіх
допоміжних приміщень будинку та його
технічного обладнання і повинні
сплачувати свою частку витрат у
загальних квартирах на утримання
будинку (житла) та прибудинкової
території пропорційно займаної площі.

Послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій зобов'язані
сплачувати як квартиронаймачі, так і
власники викуплених та приватизованих
квартир.

Отже, обидві сторони у цих
відносинах мають певні права та
обов'язки, а саме: відповідач, як
виконавець, зобов'язаний надавати
споживачеві якісні житлово-комунальні
послуги, а позивач, як споживач
зобов'язаний сплачувати за отримані
послуги.

Відповідач, за оскаржуваний період,
для виконання умов договору, надавав
послуги в повному обсязі, як власними
силами так і залученими третіми
особами, що підтверджуються актами
виконаних робіт.

В судовому засіданні встановлено, що КП
«Житло-сервіс» зверталося до суду з
позовною заявою до позивача про
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги за період з
01.12.2006 по 01.12.2010 р. За заявою позивача про
застосування строку позовної давності
суд при винесенні рішення застосував
стягнення заборгованості в термін 3
роки.

В зазначений період діяли тарифи на
утримання будинку та прибудинкової
території встановлені
розпорядженнями виконавчим органом
Київради (Київською міською державною
адміністрацією), які були чинними на
той час.

За період з 01.01.2010 року по 31.01.2010 р. діяли
тарифи затверджені Розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 30.05.2007 року № 641 -
тариф - 1,10 грн. відповідно до тарифу та
площі квартири сума до сплати була в
розмірі 126,74 грн. ;

За період з 01.02.2010 року по 01.02.2011 року за
тарифом затвердженим Розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 31.08.2009 року № 978 -
тариф 1,82 грн. відповідно до тарифу та
площі квартири сума до сплати була в
розмірі 219,67 грн., тоді як позивач
сплачував частково нарахування, тобто
по раніше встановленими та
затвердженими тарифами;

За період з 01.02.2011 року по 01.03.2013 р. за
тарифом затвердженим Розпорядженням
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) від 29.12.2010 р. № 1221 - тариф
2,85 грн. відповідно до тарифу та площі
квартири сума до сплати була в розмірі
344,00 грн. тоді як позивач сплачував
частково нарахування, тобто по раніше
встановленими та затвердженими
тарифами.

Отже, як достовірно встановлено,
позивач визнавав свої зобов'язання з
приводу виконання договору проте лише
частково, постійно здійснюючи не
доплати.

Крім того, відповідно до ст. 7, ч. 2 та ст.14
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», тарифи на послуги з утримання
будинку і споруд та прибудинкової
території формуються та
затверджуються органом місцевого
самоврядування.

Виконавчий орган Київської міської
ради, який відповідно до ч.1 ст.7 Закону
України «Про столицю України -
місто-герой Київ» входить до системи
органів місцевого самоврядування у
Києві, відповідно до ст. 28 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» здійснює свої повноваження
щодо встановлення цін/тарифів на
зазначені послуги.

Тобто, до повноважень КП «Житло-сервіс»
не належить формування та затвердження
ціни та тарифів на житлово-комунальні
послуги.

Отже, якщо позивача не задовольняли
тарифи по сплаті за житлово-комунальні
послуги, то відповідно за захистом
свого права, позивач мав конституційне
право звернутися до Виконавчого
органу Київської міської ради про
скасування вищевказаних Розпоряджень
та визнання тарифів не чинними, чого
позивач станом на час розгляду справи
не зробив.

В той же час, представники позивача в
судовому засіданні жодним чином не
довели ні усно ні документально, що
прибиральна прибудинкова територія
повинна бути відмірена та затверджена
уповноваженими на те органом. Оскільки,
жодним нормативним актом не
передбачено, що прибиральна
прибудинкова територія затверджується
уповноваженими на те органом.
Прибудинкова територія передається
разом з будинком згідно Акту введення в
експлуатацію на обслуговування
організації, яка буде надавати
власникам та мешканцям квартир
житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.66 ЖК УРСР плата за
користування житлом обчислюється
виходячи із загальної площі квартири, а
загальна площа квартири позивача
становить 120,70кв.м. Опалювальна площа
квартир становить 119,90кв.м., тобто
посилання представників позивача на
опалювальну площу 18 063,4кв.м. є
неаргументованим та безпідставним.

З приводу надання опалення місць
загального користування, представник
відповідача в судовому засіданні
повідомив, що у разі часткового
оснащення приміщень споживачів
приладами обліку теплової енергії та
відсутності приладів обліку теплової
енергії місць загального користування
витрати теплової енергії на опалення
місць загального користування
визначаються розрахунковим методом,
згідно наказу Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України.

Що стосується позовних вимог щодо
проведення перерахунку за сплачені
протягом січня 2010 р. - травень 2014 р.
житлово-комунальні послуги, судом
встановлено наступне.

Проведення перерахунку розміру плати
за фактично надані житлово-комунальні
послуги, згідно п. 16 Постанови № 630 від
21.07.2005 р. Про затвердження Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення - Виконавець послуг
зобов'язаний проводити перерахунок
розміру плати за надання послуг у разі
ненадання їх, надання не в повному
обсязі, зниження якості, зокрема
відхилення їх кількісних та/або
якісних показників від затверджених
нормативів (норм) споживання, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України та визначеному договором.

В судовому засіданні представники
позивача не довели факт ненадання або
неякісного надання
житлово-комунальних послуг (центральне
опалення, гаряче та холодне
водопостачання), жодного акту
претензії щодо ненадання або
неякісного надання
житлово-комунальних послуг до суду не
надали, проте на даний час позивач
проживає та користується всіма
благами, які надає відповідач.

Також, згідно ст. 16 п. п. 2 п. 4 ЗУ «Про
житлово-комунальні послуги»
виконавець/виробник послуг
зобов'язаний проводити перерахунок
розміру плати за житлово-комунальні
послуги у разі перерви в їх наданні,
ненаданні або наданні не в повному
обсязі у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 18 п. 1 у разі порушення
виконавцем умов договору споживач має
право викликати його представника для
складення та підписання акта-претензії
споживача, в якому зазначаються строки,
види, показники порушень тощо.
Акт-претензія складається споживачем
та представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами.

Жодного разу акт-претензія між
споживачем та представником виконавця
не складалася, що свідчить про надання
житлово-комунальних послуг
відповідної якості.

Щодо здійснення перерахунку щодо
утримання будинку та прибудинкової
території встановлено наступне, що
утримання будинків і прибудинкових
територій - господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

Згідно ст. 16 Закону України Про
«житлово-комунальні послуги»
виконавець/виробник зобов'язаний
проводити перерахунок розміру плати за
житлово-комунальні послуги у разі
перерви в їх наданні, ненаданні або
наданні не в повному обсязі у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно п. 1 та п. 4 ст. 18 вищезазначеного
Закону у разі порушення виконавцем
умов договору споживач має право
викликати його представника для
складення та підписання акта-претензії
споживача, в якому зазначаються строки,
види, показники порушень тощо.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій.

Згідно ст. 21 Закону Виконавець
зобов'язаний розглядати у визначений
законодавством термін претензії та
скарги споживачів і проводити
відповідні перерахунки розміру плати
за житлово-комунальні послуги в разі їх
ненадання або надання не в повному
обсязі, зниження їх якості.

Пунктом 3 частиною 2 ст. 22 того ж Закону 2.
передбачено що Виробник зобов'язаний:
проводити в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України,
відповідні перерахунки розміру плати
за житлово-комунальні послуги в разі їх
ненадання або надання не в повному
обсязі, зниження їх якості;

Виходячи з вищевикладеного, підстави
для перерахунку суми за
житлово-комунальні послуги відсутні.

Згідно ст. 322 ЦК України на власника
майна покладено тягар його
утримування. Оскільки, власником є
ОСОБА_2 вона зобов'язана утримувати
майно що йому належить, на праві
приватної власності, забезпечувати
схоронність будинку, проводити за свій
рахунок поточний та капітальний
ремонт, утримувати в порядку
прибудинкову територію та оплачувати
послуги на утримання будинку та
прибудинкової
території(експлуатаційні витрати) та
отримані (спожиті) комунальні послуги
на підставі укладеного договору
особисто підписаного Позивачем, з
врахуванням п.9 договору від 09.02.2005р.

Крім того, в матеріалах справи є
рішення від 24.09.2012року Дніпровського
районного суду м. Києва по цивільній
справі № 2-4978/11 за позовом ОСОБА_2 до
Комунальне підприємство з
експлуатації і ремонту житлового
фонду "Житло-сервіс" треті особи : КП
ГІОЦ , ПАТ «АТ «Водоканал», ПАТ
«Екостандарт», ПАТ «Київенерго» про
зобов'язання вчинити дії, а саме
здійснити перерахунок за сплачені
протягом січня - грудня 2010року
житлово-комунальні послуги. В позові
було відмовлено повністю. Зазначено, що
КП «Житло-сервіс» правомірно
застосовував тарифи на утримання
будинку та прибудинкову територію та
інші тарифи.,

Отже, у відповідності до ст.61 ЦПК
України, даний факт не підлягає
доказуванню при розгляді цієї справи.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Ч.1 статті 11 ЦПК України також
передбачено, що Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень..

Виходячи з вищевикладеного,
встановлено, що в ході судового
розгляду стороною позивача належним
чином не доведено необхідність
зобов'язання відповідача, вчинити дії
по перерахунку оплати наданих
комунальних послуг та послуг за
утримання будинків та прибудинкової
території, в зв'язку з цим суд вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими та
безпідставними тому задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.28
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст. 1, 7, 19,
20, 21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10,
11, 15,16, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_2 до Комунального
підприємства з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-Сервіс», третя
особа:Комунальне підприємство
«Головний інформаційно-обчислювальний
центр» про зобов'язання вчинити дії -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано.

Суддя: