РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-3183/11

2/643/11/14

17.10.2014 року
м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого - судді Яремчука
В.І., при секретарі - Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення
матеріальної і моральної шкоди і за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення матеріальної і
моральної шкоди та збитків, суд, -

В С Т А Н О В И В:

17.03.2011 року позивач ОСОБА_1 подав до суду
позов до колишньої дружини ОСОБА_2 про
стягнення спричиненої матеріальної і
моральної шкоди.

При розгляді справи позивач уточнив
свої вимоги і просить суд стягнути на
його користь з відповідачів - колишньої
дружини ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3
матеріальну шкоду розміром 70040,00 грн. у
рівних частках, по 35020,00 грн. з кожного, і
моральну шкоду з ОСОБА_2 у розмірі 57600,00
грн. (а.с.90)

Позивач свої вимоги у позові
обґрунтував тим, що з відповідачкою
ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому
шлюбі з 30.01.2004 р. по 17.03.2010р. Відповідачка
подала до суду позов про поділ майна,
нажитого у шлюбі, у тому числі вимагала
і поділу приватного будинку АДРЕСА_2,
який є його власністю. До постановлення
судового рішення відповідачка вчинила
кілька спроб заселитися у спірний
будинок у тому числі і за допомогою
свого сина відповідача ОСОБА_3, та при
заселенні спричинили відповідачі
пошкодження будинку у виді знищення
вікна, вартістю 3000,00 грн., вхідних
дубових дверей вартістю 8600,00 грн.,
внутрішніх дверей вартістю 5000,00 грн., а
також пошкодили цегляний паркан на
суму 580 грн., ворота на суму 300 грн. Крім
того відповідачі привласнили шляхом
крадіжки належне йому майно у виді
комп'ютера вартістю 5500,00 грн.,
фотоапарата фірми «Соні» вартістю 2060,00
грн., і грошові кошти розміром 45000,00 грн.
Вартість спричиненої шкоди з
урахуванням вартості будівельних
робіт оцінив у 70040,00 грн.

Крім того йому відповідачка ОСОБА_2
спричинила моральну шкоду поданням
звернень наклепницького характеру
щодо його дій до правоохоронних
органів та вселенням її у лютому 2011
року у будинок, що унеможливило його
подальше проживання у будинку.

07.06.2011 р. відповідачка ОСОБА_2 подала
зустрічний позов до позивача про
стягнення на її користь матеріальної
шкоди розміром 14373,25 грн. і моральної
шкоди розміром 26000,00 грн. (а.с. 70-74).

При розгляді справи відповідачка
змінила позовні вимоги та просить суд
стягнути на її користь з позивача
матеріальну шкоду розміром 265933,25 грн.,
матеріальні збитки розміром 20000,00 грн. і
моральну шкоду розмірі 26000,00 грн. ( а.с.
114).

Свої вимоги відповідачка обґрунтувала
у позовах тим, що вона проживала спінь з
позивачем у спірному будинку та вела з
ним сумісне господарство, а з 30.01.2004 р.
вони зареєстрували шлюб. Під час
сумісного проживання вона погодилась
на пропозицію позивача щодо продаж
власної трикімнатної квартири АДРЕСА_1,
з метою витратити частину виручених
від продажу квартири коштів на ремонт
та здійснення прибудови до спірного
будинку АДРЕСА_2, власником частини
якого був позивач. Коли ремонт у
будинку було виконано та здійснено
самовільну добудову, позивач змінив до
неї ставлення, став ображати і бити,
внаслідок чого шлюб було розірвано
17.03.2010р. Позивач став перешкоджати їй у
проживанні у спірному будинку та
викрав із будинку належні їй грошові
кошти та майно За її зверненням у
міліції відкрили кримінальне
провадження щодо викрадення належних
їй грошових коштів і майна. Вона
змушена була наймати житло для
проживання та на ці цілі сплатила з
20.07.2010 р. по 13.03.2011 р. 7200,00 грн. У березні
2011 року вона вселилася у спірний
будинок та сплатила заборгованість за
комунальними послугами розміром1090,13
грн. У листопаді 2009 року позивач її
побив і на лікування вона витратила 83,12
грн. За правову допомогу вона сплатила
адвокатам 6000,00 грн. Перенесені моральні
страждання спричинені позивачем діями
із перешкоджанням проживати у спірному
будинку відповідачка оцінила у 21000,00
грн. Моральну шкоду через побиття у
листопаді 2009 року оцінила у 5000,00 грн.
(а.с. 70-74).

Крім того, позивач заволодів шляхом
крадіжки, вчиненої до 20.07.2010 р., належним
їй майном та грошима на загальну суму
251560,00 грн. ( а.с. 114).

У суді позивач, діючи сумісно із
представником - адвокатом ОСОБА_5 (а.с.
207), підтримав свої вимоги. Представник
ОСОБА_5 у суді пояснив, що у 2007 році
відповідачка виселилась із належного
позивачу будинку та знялася з
реєстрації. У 2009 році відповідачка
обманним шляхом зареєструвалася
повторно у спірному будинку. Після чого
відповідачка подала до суду позов про
вселення до спірного будинку та до
ухвалення судового рішення вчинила
кілька спроб по вселенню без згоди
позивача у його будинок, при цьому
пошкодила вікно будинку, паркан, двері
та інше майно.

Зустрічний позов позивач не визнав.

Позивач подав письмові заперечення
проти зустрічного позову у яких
пояснив, що кримінальна справа
порушена не проти нього, а по факту
зникнення майна, що належало
відповідачці. По заяві відповідачки
про її побиття відмовлено у порушенні
кримінальної справи (а.с. 163).

Позивач ОСОБА_1, допитаний як свідок,
показав, що у червні 2010 року
відповідачка із своїм сином,
відповідачем по справі, пошкодили
ворота домоволодіння АДРЕСА_2, проникли
у будинок, розбили вікно, пошкодили
вхідні двері та внутрішні двері. У
серпні 201о року відповідачі пошкодили
паркан домоволодіння. У лютому 2011 року
відповідачі вигнали його із спірного
будинку, у зв'язку із чим він змушений
був наймати житло на проживання у своїх
батьків та сплачувати їм за найм житла.
У листопаді 2009 року він відповідачку не
бив, за результатами звернення її до
міліції із заявою про побиття,прийняте
рішення про відмову у порушенні
кримінальної справи. У грудні 2012 року
він продав належну йому частину
будинку ОСОБА_6, але ця угода судом
скасована. На цей час власником частки
будинку є ОСОБА_7, яка її купила у
ОСОБА_6.

Відповідачка ОСОБА_2 подала до суду
заперечення проти позову у яких
пояснила, що майно, що належить
позивачу вона не пошкоджувала, майном
та грошима не заволодівала (а.с. 20-24)

Представник відповідачки ОСОБА_2 -
ОСОБА_8, діючи по довіреності (а.с. 205)
первісний позов не визнала, підтримала
зустрічний позов і пояснила, що
відповідачка ніколи нічого у будинку
позивача не ламала, і він нічого у ньому
не ремонтував. До сьогоднішнього дня у
будинку усе обладнання без змін. У
лютому 2011 року відповідачка у
присутності працівників міліції
вселилась до спірного будинку і
проживає у ньому зі своєю матір'ю.
Столярні вироби, які замовляв позивач у
будинок не встановлювались.
Відповідачка не заволодівала майном чи
грошима, які належать позивачу.
Відповідачка судом 13.07.2013 р. визнана
співвласницею спірного будинку. Щодо
крадіжки особистих речей і грошей, які
належали відповідачці, кримінальне
провадження перебуває у стадії
розслідування у Київському РВ ХМУ.
Самовільна прибудова була побудована у
2009 році.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлений про
розгляд справи через оголошення у
газеті, до суду не з'явився і не
повідомив про причину неявки. У зв'язку
із чим справу було розглянуто у його
відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду
заперечення проти позову у яких
зазначив, що позов не визнає, і пояснив,
що вхідні двері до спірного будинку
ніхто не пошкоджував і відповідно вони
встановлені у будинку і на час розгляду
справи. Вікна також не пошкоджували і
заміну їх не виконували. У порушенні
кримінальної справи за заявою позивача
про крадіжку належного йому майна і
грошей , факт крадіжки не знайшов
підтвердження. (а.с. 124)

Свідок ОСОБА_9, допитана за клопотанням
відповідачки, показала у суді, що з 1988
року є подругою ОСОБА_2, і з 2001 року
знайома з позивачем ОСОБА_1 У липні 2010
року вона їздила у Молдавію та Одесу.
Перед від'їздом 04.07.2010р. була удома у
подруги ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_2, у
будинку була звична обстановка. 14.07.2010
р. по телефону ОСОБА_2 їй повідомила, що
у справах їде за межі Харкова. 21 чи
22.07.2010 р. ОСОБА_2 їй зателефонувала і
повідомила, що за час відлучення її
виселено із будинку та її син ОСОБА_3 не
міг потрапити у її відсутності до
будинку через заміну замків та
перебування у будинку сторонніх осіб,
які його до будинку не впустили. При
виселенні із будинку зникли чотири
золоті обручки з камінцями невеликими,
ОСОБА_2 змушена була проживати у
найманій квартирі по вул.. Миру в районі
ХТЗ до часу вселення у лютому 2011 року у
будинок АДРЕСА_2. Після лютого 2011 року
вона знову стала відвідувати ОСОБА_2 у
її будинку, та жодних змін у будинку не
помітила - стояли ті ж двері, ті ж вікна.
ОСОБА_2 на час виселення працювала
секретарем, яку отримувала зарплату їй
не відомо. Мама і син ОСОБА_2 - ОСОБА_3
проживають у половині будинку,
купленого ОСОБА_2 у селищі Кулиничі
після продажу трикімнатної квартири.

Свідок ОСОБА_10, допитана за клопотанням
відповідачки, показала у суді, що 16.07.2010
р. вона приїхала до ОСОБА_2 у будинок
АДРЕСА_2, привезла пошиті носильні речу,
які вона на замовлення ОСОБА_2
виготовила, та провела останню на
залізничний вокзал. За час відсутності
ОСОБА_2. син останньої ОСОБА_3 мав
приїжджати і доглядати за котом і
собакою. 21.07.2010 р. ОСОБА_2 повернулася у
м. Харків і зателефонувала їй що не може
потрапити до свого будинку. Вона
приїхала до того будинку і побачила, що
там перебував позивач у стані
алкогольного сп'яніння, з ним були
якісь сторонні чоловіки, велася зйомка
на відеокамеру позивачем, були
співробітники міліції. ОСОБА_2 позивач
не допускав до будинку. Вона змогла
увійти у будинок після відкриття
вхідних дверей з допомогою металевого
предмету, при цьому вхідні двері
зазнали ушкодження. У будинку були
відсутні особисті речі, що належали
ОСОБА_2 і в той же день сторонній
огрядний чоловік виштовхав із будинку
ОСОБА_2, яка змушена була на протязі
більше 8 місяців проживати на найманій
квартирі без речей для особистого
користування, одягу, посуду. Під час
конфлікту позивач говорив ОСОБА_2, що
він поверне їй її особисті речі у разі
якщо вона виселиться із будинку. У
лютому 2011 року на підставі рішення суду
ОСОБА_2 вселилася знову до будинку
АДРЕСА_2. До виселення із будинку вона
бачила у ОСОБА_2 4-5 золотих обручок,
золотий ланцюжок з хрестом, вироби із
срібла, які зберігалися у шкатулці, які
зникли при її виселенні разом із
грошима, які належали фірмі, у якій
працювала ОСОБА_2 ОСОБА_2 зверталася до
сторонніх осіб за допомогою про
відшукання її зниклого із квартири
майна і ті згодом їй повідомили, що її
речі зберігаються в районі селища
Високий у гаражі, що належить дружині
позивача. Зі слів ОСОБА_2 їй відомо, що
під час вселення у будинок позивач
вдарив ОСОБА_2 по голові і та через
забій перебувала на стаціонарному
лікуванні. Проти позивача порушена
кримінальна справа по обвинуваченню у
крадіжці майна. Їй відомо, що ОСОБА_2
працює заступником директора і її
керівник у неї дома зберігав грошові
кошти, які належали фірмі, яку суму вона
не знає.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, показання
свідків, дослідивши письмові докази
встановив наступні факти та відповідні
ним правовідносини.

Сторони по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з
30.01.2004 р. по 17.03.2010 р., що підтверджується
копіями свідоцтва про реєстрацію шлюбу
та про розірвання шлюбу (а.с. 4,5).

На 22.01.2010 року власником 1/2 частини
житлового будинку по проспекту АДРЕСА_2
був ОСОБА_1 ( а.с. 6).

Відповідачка ОСОБА_2 17.09.2004 р. продала
власну трикімнатну квартиру АДРЕСА_1
(а.с. 25)

07.09.2010 р. Московський РО ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області порушив
кримінальну справу по факту крадіжки
майна і грошей що належали ОСОБА_2 з
проникненням у житло за ознаками ч. 3 ст.
185 КК України стосовно невстановленої
особи. (а.с. 78)

Згідно постанови від 19.Х1.2009 р.
відмовлено у порушенні кримінальної
справи за заявою від ОСОБА_2, складеною
11.11.2009 р., про її побиття ОСОБА_1 (а.с. 80)

Згідно рішення судової колегії судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
від 13.02.2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Харківської
міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті
особи: ОСОБА_11, приватний нотаріус ХМНО
ОСОБА_12, про визнання недійсним
договору купівлі-продажу частки
житлового будинку та визнання права
спільної частикової власності, позов
задоволено частково. Визнано прибудову
літ. «А 1-1» до житлового будинку АДРЕСА_2
спільним сумісним майном подружжя
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та визнано право
власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину
прибудови літ. «А 1-1» до житлового
будинку АДРЕСА_2. (а.с. 222-226).

Згідно постанови колегії суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.07.2013 року
встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 у
спірному будинку, була здійснена 22.10.2009
р. на підставі заяви ОСОБА_2
неправомірно, без згоди власника
ОСОБА_1, підпис від імені якого вчинила
ОСОБА_2 Зазначеним судовим рішенням
реєстрація ОСОБА_2 у спірному будинку
була скасована. (а.с. 208-211).

Таким чином право на реєстрацію у
спірному будинку та на проживання у
ньому ОСОБА_2 набула з часу ухвалення
рішення суду від 13.02.2014 р. про визнання
за нею права часткової власності на
спірний будинок.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичною особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Нормами ст. 1167 ЦК України встановлено,
що моральна шкода, завдана фізичній
особі неправомірними діями,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Вимоги за первісним позовом
задоволенню не підлягають через
наступне.

За заявленими позивачем фактами про
знищення належного йому майна суду не
надано доказів про вартість знищеного
чи пошкодженого майна. Факт крадіжки
майна не встановлений. Не надано
доказів щодо наявності у позивача
викраденого майна, щодо його вартості,
щодо обставин його викрадення та
доказів щодо осіб, що його вчинили. Не
надано суду також доказів щодо
спричинення моральної шкоди. Позивач
не вчиняє дій щодо вселення у спільний
із відповідачкою будинок.

Зустрічний позов задоволенню не
підлягає через наступне.

Відповідачка не надала доказів про
наявність у неї на час крадіжки у липні
2010 року майна, про його вартість, про
осіб які вчинили крадіжку, та про
зберігання у будинку позивача грошей.
Через неправомірну реєстрацію 22.10.2009 р.
у спірному будинку відповідачка не
мала правових підстав для проживання у
спірному будинку, а тому її вимоги про
відшкодування грошей, сплачених за
найм житла, задоволенню не підлягає.
Окрім того, відповідачка не надала суду
зареєстрований у встановленому
порядку договір найму житла.

Відповідачка не надала суду оригінали
платіжних документів щодо оплати за
комунальні послуги та не надала
розрахунку у якій частині належало
сплатити їй, а у якій частині мав
сплатити позивач, а тому вимога не
підлягає задоволенню. Факт побиття
відповідачки у листопаді 2009 року
позивачем підтвердження не отримав,
доказів, щодо вчинення побиття
позивачем суду не надано.

Через відмову у задоволенні позову не
підлягають задоволенню вимоги щодо
відшкодування понесених судових
витрат.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 і
відповідачкою ОСОБА_2 всупереч вимог
ст. 60 ЦПК України не надано належних
доказів на підтвердження заявлених
вимог, підстав для задоволення позовів
суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і
моральної шкоди і у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення матеріальної і
моральної шкоди та збитків, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Московський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
(Яремчук В.І.)