Справа № 490/5635/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

11 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді -
Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю відповідачки -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН

Справа №490/5635/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого -
судді Подзігун Г.В.

при секретарі -
Голубашенко Т.О.

за участю відповідачки -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду в м. Миколаєві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зменьшення розміру
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про зменьшення розміру
аліментів, які утримуються з нього за
рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 26.04.2010 року на користь
ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини
до 1/10 частини від усіх видів доходів.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи за
йолго відсутності, вимоги позову
підтримав та просив про їх задоволення.

Відповідач в судовому засіданні вимоги
позову не визнав.

Вивчивши доводи позову, вислухавши
пояснення відповідача та дослідивши
письмові докази, судом встановлено
наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_1 є її бабусею.

Шлюб між батьками дитини ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 розірвано 27.03.2001 року, після чого
дитина залишилась проживати з матір'ю.

Мати ОСОБА_3 ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 26.04.2010 року з позивача на
користь відповідача стягнуті аліменти
на утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини
від усіх доходів щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
15.02.2010 року до досягнення нею
повноліття. При цьому ОСОБА_2
позбавлено батьківських прав стосовно
цієї дитини.

Як зазначає в позовній заяві позивач, у
серпні 2013 року він тяжко захворів, тому
з цього часу став фактично
непрацездатним, рішенням МСЕК від
04.04.2014 року був визнаний інвалідом
другої групи та непрацездатним на
період активного лікування та
реабілітації. Посилався на тяжких стан
здоров'я та на те, що вже тривалий час не
працює та не в змозі виплачувати
аліменти на утримання його дитини
ОСОБА_3 у повному обсязі, у зв'язку з чим
просив змінити розмір аліментів з ?
частини від усіх його доходів на 1/10
частину.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст.
181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст.183 СК України
розмір аліментів визначається у
частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення (ч. 1ст.184 СК
України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень
ст.ст.183, 184 СК України.

Частина 1 ст.192 СК України передбачає,
що розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або за домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3
ст. 181 СК України). Стаття 192 СК
України тільки вказує на можливість
зміни раніше встановленого розміру
аліментів за наявності доведених в
судовому порядку підстав, а саме: зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із батьків та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру
аліментів в твердій грошовій сумі (що
фактично є зміною розміру) ст.184 СК
України відносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не
може обмежуватися разовим її
здійсненням.

Вказане свідчить про те, що розмір
аліментів, визначений рішенням суду,
стягується до винесення судом
відповідного рішення про зміну його
розміру.

Як встановлено в судовому засіданні, на
момент розгляду даної справи ОСОБА_3
стала повнолітнєю, оскільки їй
ІНФОРМАЦІЯ_3 року виповнилось 18 років
та з цього часу стягнення аліментів
припинено.

За такого суд вважає, що стягнуті з
позивача рішенням Ленінського
районного суду м.Миколаєва аліменти не
можуть бути змінені даним рішенням,
оскільки рішення суду буде діяти після
його винесення та набрання законної
чили, але на час його прийняття
стягнення аліментів вже припинено.

Тому в задоволенні позову слід
відмовити за безпідставності його
вимог, що не позбавляє позивача
звернутись до суду за захистом свого
права в інший передбачений главою 15
Сімейного Кодексу України спосіб.

В силу ст.ст. 88 ЦПК України судові
витрати слід віднести за рахунок
держави.

Керуючись ст. ст. 14, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд
першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

СУДДЯ
Г.В. ПОДЗІГУН