АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1608/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Вінярській А.А.

з участю: представника апелянта

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1608/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 03 червня
2014 року по цивільній справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в
порядку регресу, заслухавши
доповідача, пояснення учасника
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія,

В С Т А Н О В И Л А :

в червні 2013 року ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» звернулося до суду
із позовом про відшкодування шкоди в
порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог
страхова компанія зазначала, що між
страховою компанією та пп ОСОБА_3 15
травня 2010 року було укладено договір
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Забезпеченим транспортним засобом був
автомобіль марки «ГАЗ 33023», номерний
знак НОМЕР_1, термін дії договору до 14
травня 2011 року.

30 серпня 2010 року біля 15 години 40 хвилин
на автодорозі Житомир-Чернівці біля
повороту на с.Стуфченці Хмельницького
району в напрямі міста
Старокостянтинова сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
забезпеченого транспортного засобу
під керуванням ОСОБА_2.

________________________________________________________________________
_

Головуючий в першій інстанції -
Палінчак О.М. Справа №
22-ц/792/1608/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 30

Під час дорожньо-транспортної пригоди,
керуючи ввіреним йому автомобілем
«Газ-33023» ОСОБА_2 порушив Правила
дорожнього руху України, та здійснив
наїзд на мотоцикл марки «Сузукі»,
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням гр.ОСОБА_5, пошкодив цей
мотоцикл.

Пошкодженням мотоцикла ОСОБА_5
заподіяно майнову шкоду на суму 19 000
гривень.

Ця ДТП була визнана страховим випадком
і страховою компанією володільцю
мотоцикла ОСОБА_5 16 січня 2012 року
виплачене страхове відшкодування в
сумі 19 000 гривень.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 в
порядку регресу виплачене страхове
відшкодування в сумі 19 000 гривень, а
також понесені судові витрати, справу
розглянути за відсутності
представника позивача.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, свого відношення до позову не
висловив.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 03 червня
2014 року позовні вимоги задоволені,
стягнуто із ОСОБА_2 на користь
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» 17 776,25
гривень сплаченого страхового
відшкодування та 200 гривень сплаченого
судового збору, а всього 17 976,25 гривень.

ОСОБА_2 не погодився з ухваленим
рішенням від 03 червня 2014 року, подав
апеляційну скаргу на нього,
посилається на неповне з»ясування
судом обставин справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить рішення
змінити стягнувши з нього в порядку
регресу на користь ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» лише 13 266,25 гривень
виплаченого страхового відшкодування
(заподіяної шкоди).

Апелянт посилається на те, що судом не
враховано експертний висновок
авто-товарознавчого дослідження від
22.09.2010 року, відповідно до якого
вартість матеріального збитку складає
17 776,25 гривень. Так як мотоцикл
вважається фізично знищеним, то його
відновлення є недоцільним.

Відповідно до звіту про оцінку
мотоцикла від 06 грудня 2011 року вартість
мотоцикла після аварії складає 4 000
гривень. Тому відповідно до чинного
законодавства має бути відшкодовано
лише різницю між вартістю мотоцикла до
аварії та після неї (17 776,25-4000).

Крім того, судом не враховано що
договором страхування визначена
франшиза в сумі 510 гривень, яка не
повинна була виплачуватись страховою
компанією володільцю мотоцикла.

А тому, страхова компанія відповідно до
вимог законодавства повинна була
виплатити володільцю мотоцикла (17 776,25
гривень - 4000 гривень - 510 гривень) лише 13
266,25 гривень. Лише цю суму в порядку
регресу він згоден відшкодувати
страховій компанії.

Судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга апелянта
підлягає задоволенню, а рішення
Хмельницького міськрайонного суду від
03 червня 2014 року підлягає зміні з
мотивів невідповідності висновків
суду обставинам справи та порушення
судом норм матеріального і
процесуального права - ст.ст. 1166, 1188,
509-511, 526, 979-980, 984-985, 988-989, 990, 993 ЦК України,
ст.ст.1, 6, 8, 9, 16, 27 Закону України «Про
страхування», ст.ст. 22, 26-1, 28, 29, 32, 33, 34, 35,
36, 37, 38 Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 1, 2, 3, 4, 5, 7,
9, 13, 18, 33 Закону України „Про оцінку
майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність" № 2658-ІІІ від 12.07.2001
року, п.п.1, 3.8, 5.2 , 17, 51, 58, 62, 64, 65, 68
Національного стандарту № 1 „Загальні
засади оцінки майна і майнових прав,
затвердженого постановою КМ України №
1440 від 10.09.2003 року, п.п.1.4, 1.6, 2.4, 4.3, 4.4, 5.1,
7.1, 7.41, 7.44, 8.1, 8.2, 8.5 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Мінюсту України
та Фонду держмайна України за № 14252092
від 24.11.2003 року та зареєстрованої в
Мінюсті України 24.11.2003 року за № 10748395.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60, 61, ч. 1, ст.ст.
64, 138, 213, 214, 309 ЦПК України суд вирішує
цивільний спір на засадах змагальності
та диспозитивності, в межах та на
підставах заявленого позову та на
підставі наданих сторонами на
обгрунтування своїх вимог чи
заперечень належних і допустимих
доказів.

Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування, що
містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

Письмові докази, як правило, подаються
в оригіналі. Подані копії повинні бути
засвідчені у встановленому порядку.
Незасвідчені у встановленому порядку
ксерокопії документів не являються
допустимими доказами в розумінні
процесуального закону.

Кожна сторона повинна доказами довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Обставини, визнані сторонами,
доказуванню не підлягають.

Судове рішення повинне бути законним
та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує,
в тому числі, такі питання: чи мали
місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

чи є інші фактичні дані, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

чи слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення, в тому числі,
є: неповне з»ясування судом обставин
справи;

невідповідність висновків суду
обставинам справи;

порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
або процесуального права.

Відповідно до ст.ст.1166, 1188 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
діями чи бездіяльністю особи майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Дані норми
права регулюють деліктні,
позадоговірні правовідносини, що
випливають із спричинення шкоди.

При вирішенні спору про відшкодування
шкоди доказуванню підлягають:

факт заподіяння шкоди (місце, час,
обставини, її розмір), вина особи, що
заподіяла шкоду (відношення особи до
факту заподіяння шкоди - умисел,
необережність), причинний зв"язок між
протиправними діями та шкідливими
наслідками, що наступили.

Відповідно до ст.ст. 509-511, 526, 979-980, 984-985,
988-989, 990 ЦК України, ст.ст.1, 6, 8, 9, 16, 27
Закону України „Про страхування" від 07
березня 1996 року № 8596-ВР з послідуючими
змінами, зобов"язання за договором
добровільного страхування
транспортних засобів повинні
виконуватись сторонами договору.
Одностороння відмова від їх виконання
не допускається.

Зобов"язання не створює обов"язку для
третьої сторони. У випадках,
встановлених договором, зобов"язання
може породжувати для третьої сторони
права щодо боржника та (або) кредитора.

Страхова компанія зобов"язана
виплатити страхове відшкодування
застрахованій особі за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів. Предметом
договору страхування можуть бути
майнові інтереси, що не суперечать
закону і пов'язані: з володінням,
користуванням і розпорядженням майном
(майнове страхування).

Страхування може бути добровільним або
обов'язковим.

Страхове відшкодування - страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник. Непрямі збитки
вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування.

Договір страхування - це письмова угода
між страхувальником і страховиком,
згідно з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування , на користь якої укладено
договір страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.
Договори страхування укладаються
відповідно до правил страхування.

До страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
відшкодування в межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяні
збитки.

При визначенні розміру страхового
відшкодування виплаті не підлягає
розмір франшизи, якщо це передбачено
договором страхування.

Відповідно до ст.ст. 22, 26-1, 28, 29, 32, 33, 34, 35,
36, 37, 38 Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» № 1961-ІУ від
01.07.2004 року у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це шкода, в тому числі
пов'язана: з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу; з
пошкодженням чи фізичним знищенням
майна потерпілого.

У зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Відповідно до ст.993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3, 4, 5, 7, 9, 13, 18, 33
Закону України „Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність" № 2658-ІІІ від 12.07.2001 року,
п.п.1, 3.8, 5.2 , 17, 51, 58, 62, 64, 65, 68
Національного стандарту № 1 „Загальні
засади оцінки майна і майнових прав,
затвердженого постановою КМ України №
1440 від 10.09.2003 року, п.п.1.4, 1.6, 2.4, 4.3, 4.4, 5.1,
7.1, 7.41, 7.44, 8.1, 8.2, 8.5 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Мінюсту України
та Фонду держмайна України за № 14252092
від 24.11.2003 року та зареєстрованої в
Мінюсті України 24.11.2003 року за № 10748395, у
випадку дорожньо-транспортної пригоди,
внаслідок якої власнику наземного
транспортного засобу чи його законному
володільцю заподіяно майнову шкоду,
якщо транспортний засіб винної особи
застрахований за договором
обов"язкового страхування
цивільно-правової відповідальності у
страховій компанії, остання
зобов"язана виплатити потерпілій
третій особі страхове відшкодування у
розмірі заподіяної шкоди в межах дії
договору страхування з урахуванням
ринкової вартості пошкодженого
транспортного засобу та відсотку його
фізичного зносу.

Прямим збитком вважається поточна
вартість витрат на відтворення,
заміщення або відшкодування ринкової
вартості пошкодженого транспортного
засобу.

Для цього призначається відповідна
оцінка заподіяної шкоди та оцінка
транспортного засобу.

У випадку, якщо вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
транспортного засобу визначається
рівною його ринковій вартості на
момент вчинення ДТП , то розмір
матеріальної шкоди визначається
рівним вартості КТЗ на момент його
пошкодження.

Якщо ж така вартість з урахуванням
коефіцієнта фізичного зносу КТЗ,
складників з аварійними пошкодженнями
перевищує його ринкову вартість без
таких пошкоджень, то його ринкова
вартість не розраховується і
відновлення такого КТЗ є недоцільним.

Коефіцієнт фізичного зносу КТЗ, який
підлягає усуненню, не може
перевищувати 0,7 (70%).

Вартість матеріального збитку
визнається такою, що дорівнює ринковій
вартості КТЗ на момент пошкодження,
якщо: а) вартість відновлювального
ремонту не менша за ринкову вартість
КТЗ; б) якщо КТЗ неможливо відновити
відповідно до технічних умов
виробника.

При цьому за замовленням
страхувальника чи страхової компанії
оцінку заподіяної шкоди вправі
проводити оцінювач, який
зареєстрований у встановленому
порядку та має ліцензію (сертифікат,
свідоцтво) на здійснення оціночної
діяльності, видану компетентним
органом строком на три роки. Оцінка за
відсутності сертифікату є недійсною.

Оцінка об"єкта дослідження проводиться
за умови обов"язкового його огляду. Без
огляду об"єкта його оцінка може
здійснюватись лише за рішенням суду.

У випадку незгоди з проведеною оцінкою
замовник вправі вимагати проведення
рецензії наданої оцінки. Підставою для
цього є письмовий запит замовника.

Визначена оцінювачем ринкова вартість
пошкодженого колісного транспортного
засобу - це вартість, за яку можливе
відчуження КТЗ на дату оцінки.

У випадку спору, пов"язаного з оцінкою
заподіяної шкоди, цей спір вирішується
судом, в тому числі і шляхом
призначення відповідних експертиз.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» та
стягуючи на користь страхової компанії
розмір виплаченого страхового
відшкодування із винної особи ОСОБА_2,
суд першої інстанції виходив з того, що
винуватцем настання страхового
випадку (дорожньо-транспортної
пригоди) за участі забезпеченого
договором обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власника наземного транспортного
засобу автомобіля ГАЗ 33023, державний
номерний знак НОМЕР_1 є його володілець
та водій ОСОБА_2

Внаслідок ДТП страховою компанією
виплачено страхове відшкодування в
розмірі заподіяної шкоди в сумі 19 000
гривень потерпілому та володільцю
мотоцикла «Сузукі», державний номерний
знак НОМЕР_2.

Однак, такі висновки суду не в повній
мірі грунтуються на встановлених
обставинах, підтверджених
дослідженими доказами, зроблені з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Судом встановлено, що між Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Провідна» та пп ОСОБА_3 15
травня 2010 року було укладено договір
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів ВС № 6965913.

Забезпеченим транспортним засобом був
автомобіль марки «ГАЗ 33023», номерний
знак НОМЕР_1, термін дії договору до 14
травня 2011 року.

Договором передбачено розмір франшизи
в сумі 510 гривень, яка страховою
компанією не відшкодовується
потерпілій особі у випадку настання
страхового випадку.

Ліміт відповідальності за заподіяну
майнову шкоду складає 25 500 гривень.

30 серпня 2010 року біля 15 години 40 хвилин
на автодорозі Житомир-Чернівці біля
повороту на с. Стуфченці Хмельницького
району в напрямі міста
Старокостянтинова сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
забезпеченого транспортного засобу
під керуванням ОСОБА_2.

Під час дорожньо-транспортної пригоди,
керуючи ввіреним йому автомобілем
«Газ-33023», ОСОБА_2 порушив Правила
дорожнього руху України, та здійснив
наїзд на мотоцикл марки «Сузукі»,
державний номерний знак НОМЕР_2 під
керуванням гр. ОСОБА_5, пошкодив цей
мотоцикл.

Пошкодженням мотоцикла ОСОБА_5
заподіяно майнову шкоду на суму 13 776,25
гривень.

Ця ДТП була визнана страховим випадком
і страховою компанією володільцю
мотоцикла ОСОБА_5 16 січня 2012 року
виплачене страхове відшкодування в
сумі 19 000 гривень.

Виплата здійснена на порушення умов
договору страхування без урахування
розміру франшизи в сумі 510 гривень та
без урахування висновку про оцінку
розміру заподіяної шкоди. А тому не
повинна була виплачуватись страховою
компанією в розмірі 19 000 гривень.

Наведені обставини фактично в частині
настання страхового випадку та
проведених виплат визнані позивачем та
відповідачем, а тому доказуванню не
підлягають. Відповідач ОСОБА_2 в особі
свого представника позов визнає в
розмірі 13 266,25 гривень і в цій частині
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується доведеності чи
недоведеності позовних вимог в розмірі
19 000 гривень, то в цій частині позивачем
не доведено належними і допустимими
доказами позовні вимоги саме в такому
розмірі, так як не доведено
обґрунтований розмір заподіяної шкоди
саме в такому розмірі.

Наведені обставини підтверджуються
дослідженими в судовому засіданні
незасвідченими у встановленому
порядку ксерокопіями страхового
полісу, постанови про закриття
адміністративної справи відносно
ОСОБА_2, страхового акту, висновку
експертного авто-товарознавчого
дослідження щодо визначення розміру
заподіяної шкоди з додатками, договору
про врегулювання страхового випадку
(а.с.6-50).

Ці ксерокопії документів визнаються як
позивачем, так і представником
відповідача, тому обставини, які ними
обґрунтовуються, доказуванню не
підлягають.

Зокрема, з копій договору про
врегулювання страхового випадку та
висновку авто-товарознавчого
дослідження суб»єкта оціночної
діяльності ОСОБА_6, звіту про оцінку
суб»єкта оціночної діяльності СПД
ОСОБА_7 вбачається, що розмір
страхового відшкодування, як і розмір
заподіяної шкоди потерпілому ОСОБА_5
визначався за домовленістю між
страховою компанією та потерпілим
ОСОБА_5 за відсутності винної особи
ОСОБА_2

З урахуванням природного зносу
мотоцикла «Сузукі» визначено, що його
вартість на час дорожньо-транспортної
пригоди без урахування отриманих
пошкоджень складав 17 776,25 гривень, так
як коефіцієнт зносу складає 0,69 (69%).

Відновлення мотоцикла з цих підстав є
недоцільним економічно, тобто мотоцикл
вважається фізично знищеним, так як для
відновлення мотоцикла необхідно
витратити кошти на суму 30 180 гривень, що
більш, ніж в 1,5 разів перевищує вартість
мотоцикла до його пошкодження.

Дійсна ринкова вартість мотоцикла
після його пошкодження складає 4 000
гривень.

А тому, ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» на законних підставах
повинна була відшкодувати за договором
страхування потерпілій особі 13 266,25
гривень (17 776,25 (ринкова вартість до ДТП)
- 4000 (дійсна залишкова вартість після
ДТП) - 510 гривень франшизи).

Саме цей розмір дійсної заподіяної
шкоди визнається відповідачем та
підтверджується наданими позивачем
незасвідченими копіями документів.

Той факт, що страхова компанія
виплатила потерпілій особі більшу суму
відшкодування, не може бути підставою
для покладення на відповідача ОСОБА_2
обов»язку по відшкодуванню зайво
виплаченої суми страхового
відшкодування. Винна особа ОСОБА_2
зобов»язаний відшкодувати лише
дійсний розмір заподіяної шкоди.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір,
цих обставин не урахував та
неправильно визначився із розміром
заподіяної шкоди, яка підлягає
стягненню із відповідача на користь
страхової компанії.

Рішення суду першої інстанції є
незаконним та необґрунтованим в цій
частині та підлягає зміні.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

В И Р І Ш И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити,
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 03 червня
2014 року змінити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна» 13 266,25
гривень виплаченого страхового
відшкодування та 229,40 гривень
сплаченого судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:/підпис/

судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду В.М.Харчук