Справа № 511/3016/14-ц
Номер провадження: 2/511/1010/14
Роздільнянський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Роздільнянський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Роздільна
Одеської області цивільну справу за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі філії
Одеського обласного управління АТ
"Ощадбанк" до Державної виконавчої
служби Роздільнянського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області,
Другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, Другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, третя особа -
ОСОБА_1, про звільнення майна з-під
арешту та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Державний ощадний банк
України" в особі філії Одеського
обласного управління АТ "Ощадбанк"
(далі - Банк) звернувся в суд з позовом
до Державної виконавчої служби
Роздільнянського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області
(далі - ДВС Роздільнянського МРУЮ в
Одеській області), другого
Малиновського відділу держаної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції (далі - Другий
Малиновський ВДВС Одеського МУЮ),
другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції (далі -
другий Приморський ВДВС Одеського МУЮ)
про звільнення майна з-під арешту.

Відповідачі про час та місце розгляду
справи сповіщені всі належним чином ,
однак в судове засідання не з'явилися,
причини неявки не повідомили,
заперечень щодо позовної заяви не
надавали. Відділ ДВС Роздільнянського
МРУЮ надали суду заяву про слухання
справи без участі їх представника. Заяв
про відкладення розгляду справи до
суду не надходило (а.с. 42,43,44,49,51,52).

ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи
сповіщений належним чином, однак в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки не повідомив,
заперечень щодо позовної заяви не
надавав.

Представник позивача в судове
засідання не з"явився, про час та місце
розгляду справи сповіщений належним
чином. Надіслав до суду заяву про
підтримання позовних вимог та розгляд
справи у його відсутність, згоден на
заочний розгляд справи. (а.с.53). В
позовній заяві зазначив, що між ОСОБА_1
та Банком 07.11.2007 року було укладено
кредитний договір №2080-н на одержання
кредиту в сумі 99198,00 грн під 14% річних, з
терміном остаточного повернення
кредиту 07.11.2014 року. В забезпечення
виконання зобов'язань між ОСОБА_1 та
Банком 07.11.2007 року було укладено
договір застави транспортного засобу,
а саме автомобіля марки CHEVROLET, модель
EPICA LF 69К, 2007 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2. Однак в
вересні 2014 року під час проведення дій
по добровільній реалізації заставного
майна в рахунок погашення
заборгованості за кредитом, стало
відомо, що в межах виконавчого
провадження, яке перебуває на
примусовому виконанні другого
Малиновського ВДВС Одеського МУЮ
винесено постанову про арешт майна
боржника та заборону його відчуження,
та накладено арешт на вище зазначений
автомобіль. Також 22.02.2011 року ВДВС
Роздільнянського МРУЮ в Одеській
області, в рамках виконавчого
провадження №АА656067 відкритого на
підставі судового наказу №34/70-10-1932 від
27.07.2010 року Господарського суду
Одеської області, про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ
"Троціон Трейдінг" та винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, накладено арешт на вище
зазначений автомобіль. Окрім цього в
рамках виконавчого провадження В-15/418
другим Приморським ВДВС Одеського МУЮ
08.04.2014 року винесено постанову про
розшук вище зазначеного автомобіля.
Тому посилаючись на те, що Банк, як
заставодержатель має право у випадку
несплати заставодавцем у встановлений
строк заборгованості за кредитним
договором на звернення стягнення на
предмет застави, вважає що вище вказані
постанови ВДВС перешкоджають їм
реалізувати своє право, як
заставодержателя. Тому просить суд
звільнити з-під арешту та розшуку
належний йому автомобіль марки CHEVROLET ,
модель EPICA LF 69К, 2007 року випуску (а.с.2-5,53)

В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд
справи здійснюється судом без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, у зв'язку з неявкою в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
докази по справі, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2011 року між
Банком та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №2080-н, за яким Банк
надав позичальнику кредит в розмірі
99198,00 грн, зі сплатою процентів за
користування кредитом у розмірі 14%
процентів річних, з остаточним
терміном повернення 07.11.2014 року. (а.с.6-14)

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 07.11.2007 року між
позивачем та ОСОБА_1 було укладено
договір застави автотранспорту,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за реєстровим марки CHEVROLET
модель EPICA LF 69К, 2007 року випуску, номер
шасі (кузова, рами) № НОМЕР_3,
реєстраційний номер НОМЕР_1, належний
ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_2, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС
України в Одеській області 03.11.2007
року.(а.с.15-26)

Відповідно до умов договору застави
ОСОБА_1 передав в заставу позивачу
зазначений автомобіль марки CHEVROLET,
модель EPICA LF 69К, 2007 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно п. 1.3 договору застави сторони
визначили, що вартість предмету
застави складає 111190,00 грн. (а.с. 15) У
відповідності до п.п.5.1.1- 5.1.3 п. 5.1, п. 5.2, п.
5.3 зазначеного договору застави
зазначено, що предмет застави є
власністю заставодавця, не заставлено,
в спорі та під арештом не перебуває.

Відповідно до п. 6.1 договору застави в
разі неналежного виконання зобов'язань
заставодавцем заставодержатель має
право на звернення стягнення на
заставлене майно.

Банк на теперішній час бажає звернути
стягнення на заставлене майно, так як
боржник не повертає кредитні кошти.

Однак встановлено, що в другому
Малиновському ВДВС Одеського МУЮ
перебуває виконавче провадження
№АА627294 від 01.11.2009 року, яке відкрито на
підставі виконавчого листа №2-497 від
02.09.1996 року, виданого Іллічівським
міським судом Одеської області про
стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
утримання дитини, в межах якого
винесено постанову від 02.11.2009 року про
арешт майна боржника та накладено
арешт на автомобіль марки CHEVROLET модель
EPICA LF 69К, 2007 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, належний ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, виданого
РЕВ-1 при УДАІ ГУ МВС України в Одеській
області 03.11.2007 року.(а.с.35)

Також 22.02.2011 року ВДВС Роздільнянського
МРУЮ в Одеській області, в рамках
виконавчого провадження №АА656067,
відкритого на підставі судового наказу
№34/70-10-1932 від 27.07.2010 року Господарського
суду Одеської області, про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ
"Троціон Трейдінг" винесено постанову
від 22.02.2011 року про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження, та накладено арешт на цей
же автомобіль.(а.с.34)

Окрім цього в рамках виконавчого
провадження В-15/418 другим Приморським
ВДВС Одеського МУЮ 08.04.2014 року винесено
постанову про розшук вищевказаного
автомобіля марки CHEVROLET модель EPICA LF 69К,
2007 року випуску (а.с. 33).

Банк просить звільнити заставлене
майно із під арешту та зняти його
розшуку і свої права захищають в суді
шляхом звернення з позовом про
звільнення майна з-під арешту.

У спорах про звільнення майна з-під
арешту підставою для звернення до суду
є оспорювання правомірності включення
конкретного майна до акту опису майна.
Особи, які вважають, що майно, на яке
накладено арешт, належить їм, а не
боржникові, звертаються до суду з
позовом про визнання права на майно і
звільнення його з-під арешту. Таким
чином, метою позову про звільнення
майна з-під арешту є встановлення
належності арештованого майна або його
частки позивачеві.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження" особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутись до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Однак із договору застави вбачається,
що саме третя особа - ОСОБА_1 є
власником заставленого транспортного
засобу марки CHEVROLET, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу.

Банк не є власником автомобіля, витяг з
реєстру заставленого майна до справи
не додано, рішення про звернення
стягнення на заставлене майно на
користь Банку не приймалось.

Тому суд вважає, що Банк по справі є
неналежним позивачем , так як позивачем
по справі про звільнення майна з-під
арешту є особа, відносно якої на момент
порушення справи є припущення, що вона
є носієм суб'єктного права (власник та
правомірний володілець майна).

Крім цього згідно роз'яснень
Верховного Суду України, наданих в
постанові Пленуму Верховного Суду
України "Про судову практику у справах
про виключення майна з опису" від 27.08.1976
року № 6 (із наступними змінами),
відповідачами даній категорії справ
суд притягує боржника, особу в
інтересах якої накладено арешт на
майно, і в необхідних випадках - особу,
якій передано майно, якщо воно було
реалізоване. У тих випадках, коли опис
проводився для забезпечення
конфіскації чи стягнення майна на
користь держави, як відповідач
притягується відповідна державна
податкова інспекція".

Отже виходячи з вказаних позицій
належним відповідачем по даній справі
може бути лише боржник , особа , в
інтересах якої накладено арешт на
майно і в деяких випадках особа, котрій
передано майно.

Тому заявлені по справі відповідачі -
другий Малиновський ВДВС Одеського
МУЮ, ВДВС Роздільнянського МРУЮ в
Одеській області, другий Приморський
ВДВС Одеського МУЮ є неналежними
відповідачами по справі. Клопотань
позивача про заміну неналежного
відповідача на належного позивач не
заявляв, суд також не наділений
повноваженнями проводити заміну
неналежного відповідача за власною
ініціативою за відсутності клопотання
позивача.

Тому пред'явлення даного позову до
неналежних відповідачів є підставою
для відмови у задоволенні позову .

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
позивач обрав неправильний спосіб
захисту свого права, яке на його думку
порушено, звернувся в суд з позовом до
неналежних відповідачів, а тому в
позові про звільнення з під арешту та
виключення майна з-під арешту повинно
бути відмовлено. Справа розглянута
судом відповідно до вимог ст.11 ЦПК
України, тобто в межах заявлених вимог
та на підставі наданих сторонами
доказів, які знаходяться в матеріалах
справи.

На підставі ст. 41 Конституції України,
ст. 57 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження", п.4 Постанови
Пленуму Верховного суду України "Про
судову практику у справах про
виключення майна з опису" від 27.08.1976
року №6, керуючись ст.ст. 10,11,60,197,212-215 ЦПК
України,

У Х В
А Л И В :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Державний
ощадний банк України" в особі філії
Одеського обласного управління АТ
"Ощадбанк" до Державної виконавчої
служби Роздільнянського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області,
другого Малиновського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції, другого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції, третя особа ОСОБА_1,
про звільнення майна з-під арешту та
скасування постанов, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Роздільнянський районний суд
Одеської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ж. В.
Теренчук