УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства з питань
будівництва «Житлоінвестбуд-УКБ» до
ОСОБА_4, треті особи: Комунальне
підприємство з експлуатації і ремонту
житлового фонду «Житло-сервіс»,
Приватне будівельне підприємство
«Еталон-2В», про виселення із житлового
приміщення, за касаційною скаргою
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 23 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Комунальне
підприємство з питань будівництва
«Житлоінвестбуд-УКБ» (далі - КП
«Житлоінвестбуд-УКБ») звернулося до
суду з позовом, посилаючись на те, що у
липні 2012 року КП «Житлоінвестбуд-УКБ»
стало відомо, що квартира АДРЕСА_1, яка
залишилася не реалізованою, зайнята
відповідачем без жодних на те правових
підстав.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 23 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня
2014 року, позов КП «Житлоінвестбуд-УКБ»
задоволено. Виселено ОСОБА_4 з квартири
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5 просила скасувати судові
рішення, ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позову,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягають відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 23 липня 2014 року та ухвали
апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня
2014 року, оскільки вони законні та
обґрунтовані, так як відповідно до ст.
116 ЖК УРСР відповідач підлягає
виселенню як така, що самоправно
зайняла житлове приміщення.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 23 липня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М.
Завгородня