Справа № 317/5085/14-ц
№/п 2/317/2041/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого - судді Яркіної С.В.

при секретарі - Пономарчук О.Ю.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши в відкритому
попередньому судовому засіданні в м.
Запоріжжя цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до територіальної громади в
особі Мар'ївської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, треті особи: Реєстраційна
служба Запорізького районного
управління юстиції у Запорізькій
області, Запорізька районна державна
нотаріальна контора Запорізької
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до територіальної громади в
особі Мар'ївської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, треті особи: Реєстраційна
служба Запорізького районного
управління юстиції у Запорізькій
області, Запорізька районна державна
нотаріальна контора Запорізької
області про визнання права власності в
порядку спадкування за заповітом на
спадкове майно, вказавши на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача -
ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась
спадщина на: житловий будинок та
господарські споруди, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку
НОМЕР_1 площею 7,55 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Марївської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області.

При житті ОСОБА_3 склала заповіт, в
якому вона зробила заповідальне
розпорядження: все належне їй на час
смерті майно заповіла позивачу.
Спадщину, відкриту після смерті ОСОБА_3
позивач прийняв мешкаючи з нею на час
відкриття спадщини за однією адресою.

Однак, при оформленні своїх спадкових
прав на спадковий житловий будинок
з'ясувалось, що право власності на
будинок не було оформлене на матір, в
зв'язку в чим нотаріусом позивачу було
відмовлено в оформленні спадщини.

В зв'язку з тим, що оформити свої
спадкові права в нотаріальному порядку
позивач не має змоги, він змушений був
звернутися до суду з позовною заявою.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_1 не з'явилася, однак
надала суду заяву в якій позовні вимоги
підтримала повністю, просила
розглядати справу за її відсутністю

Представник відповідача -
територіальної громади в особі
Мар'ївської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області у судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі.

Представник третьої особи -
Запорізької районної державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився. Заперечення до
позовної заяви відсутні.

Представник третьої особи -
реєстраційна служба Запорізького
районного управління юстиції в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце слухання справи повідомлявся
належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з чим на підставі ст..197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
сторін, на підставі наявних у справі
доказів, без фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 10, 11 ЦПК
України, суд розглядає справи на
принципах змагальності і
диспозитивності, у межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, у зв'язку з
наступним.

Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданим 17.12.2013 року Відділом реєстрації
актів цивільного стану реєстраційної
служби Запорізького районного
управління юстиції у Запорізькій
області.

Належність при житті ОСОБА_3 житлового
будинку АДРЕСА_1 підтверджується
копією технічного паспорту, де
власником зазначено ОСОБА_3

Належність при житті ОСОБА_3 земельної
ділянки НОМЕР_1 площею 7,55 га
підтверджується копією Державного
акту серія ІІІ-ЗП № 009593 та витягом з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку, де власником
зазначено ОСОБА_3

Відповідно до довідки № 661/02, виданої
16.09.2014 року виконавчим комітетом
Мар?ївської сільської ради
Запорізького району, Запорізької
області та даних по господарської
книги житловий будинок в. АДРЕСА_1 був
зареєстрований за головою
домогосподарства - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до довідки № 559/01, виданої
12.08.2014 року виконавчим комітетом
Мар?ївської сільської ради
Запорізького району, Запорізької
області ОСОБА_3 проживала та була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до
дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 Разом з
нею за вказаною адресою проживав
ОСОБА_2, 1969 р.н.

Відповідно до заповіту, складеному 22
лютого 1999 року, ОСОБА_3 заповіла
житловий будинок в АДРЕСА_1 спадкоємцем
є ОСОБА_2

Цей заповіт завірено Фелененко Т.Ф.,
секретарем виконавчого комітету
Мар'ївської сільської ради,
Запорізького району Запорізької
області.

Вищевказаний заповіт не змінений та не
відмінений.

На запит суду Запорізькою районною
державною нотаріальною конторою
надано відповідь з якої вбачається, що
після смерті ОСОБА_3 ніхто зі
спадкоємців на прийняття спадщини до
нотаріальної контори не звертався,
спадкова справа не відкривалась.

Всі викладені обставини
підтверджуються матеріалами справи,
ніким не заперечуються.

Суд не піддає сумніву достовірність
документів, наданих позивачем як
докази.

Враховуючи те, що спірні
правовідносини виникли до 01.01.2004 року,
згідно із ч. 6 ст. 86 ЦК УРСР відносини
власності регулюються Законом України
«Про власність», цим Кодексом, іншими
законодавчими актами.

За положеннями ст. 86 ЦК УРСР та ст. 2
Закону України «Про власність» ( у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) право власності
- це врегульовані законом суспільні
відносини щодо володіння, користування
і розпорядження майном.

Відповідно до ст. 12 Закону України
від 07.02.1991 року «Про власність», чинного
на час виникнення спірних
правовідносин, громадянин набуває
права власності на доходу від участі в
суспільному виробництві
індивідуальної праці, підприємницької
діяльності, вкладення коштів у
кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане
внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 49 зазначеного
Закону володіння майном вважається
правомірним, якщо інше не було
встановлено судом, арбітражним судом,
третейським судом.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник
майна може подати позов про визнання
його права власності.

Згідно зі ст.1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить спадкоємцям на загальних
підставах зі збереженням його
цільового призначення.

Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах про спадкування» від 30.05.2008
року встановлює, що відповідно до ст. 1225
ЦК України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Згідно з п.37 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою КМ
України від 17.10.2011 року №868
правовстановлюючими документами на
підставі яких проводиться реєстрація
права власності на об'єкти нерухомого
майна, є рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 182 ЦК України та
Закону України «Про державну
реєстрації по справі речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень»
встановлено, що об'єкти нерухомого
майна підлягають спеціальній
реєстрації відповідним органом. Згідно
до ст.2 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою факту
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкоємство
здійснюється за заповітом або за
законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може подати позов про визнання
його права власності, якщо це право не
визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. ст. 392, 1216, 1218, 1217, 1225 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 60, 169, 197, 212-215, 256 ЦПК України, -
суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок та господарські
споруди, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування за заповітом на
земельну ділянку НОМЕР_1 (кадастровий №
:02:001:0006) площею 7.55 га - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Мар'ївської сільської ради
Запорізького району Запорізької
області, яка належала ОСОБА_3 , померлій
ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку 111-ЗП №009793.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10 денний
строк з дня проголошення рішення.

Суддя Яркіна С.В.