Справа №504/1127/13-ц
№2/504/229/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Комінтернівський
районний суд Одеської області в складі:

судді Рідник І.Ю.

при секретарях Нікітюк М.В., Омелюх
О.А., Білаш А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Комінтернівське справу
за позовом ОСОБА_1 до Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, ОСОБА_3 про
визнання державного акта на право
власності на земельну ділянку
недійсним, за позовом ОСОБА_4, до ОСОБА_1,
за участю третьої особи з боку
відповідача Фонтанської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

03.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Фонтанської сільської ради
Комінтер-нівського району Одеської
області, ОСОБА_3 про визнання
державного акта на право власності на
земельну ділянку по АДРЕСА_1 недійсним.

При розгляді справи позивачем позов
неодноразово уточнювався і згідно
останніх уточнень, де в якості
співвідповідача залучено ОСОБА_4,
позивач просить визнати незаконним і
скасувати рішення Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області від 28.04.2012 року
№296-УІ про передачу ОСОБА_3 в приватну
власність земельну ділянку, що
роз-ташована по АДРЕСА_1; визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№762745, кадастровий номер земельної
ділянки: :02:002:2433, виданий ОСОБА_3 на
земельну ділянку пло-щею 0.25 га,
розташовану по АДРЕСА_1; визнати
недійсним державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№0119561, кадастровий номер земельної
ділянки: :02:002:2458, виданий ОСОБА_3 на
земельну ділянку площею 0.0576 га,
розташовану по АДРЕСА_2; визнати
недійсним договір дарування від 25
липня 2013 року, посвідчений приватним
нотаріусом Комінтернівського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_5, реєстр за №993,
який укладено між ОСОБА_3 і ОСОБА_4
відносно земельної ділянки площею 0.0576
га, кадастровий номер: :02:002:2458,
розташованої по АДРЕСА_2; скасувати
рішення про державну реєстрацію
договору дарування земельної ділянки
від 25.07.2013 року, посвідченого приватним
нотаріусом Комінтернівського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_5, реєстр за №993.

12.09.2013 року ОСОБА_6 звернувся із
самостійним позовом до ОСОБА_1, за
участю третьої особи з боку
відповідача Фонтанської сільської
ради Комінтернівського району
Одесь-кої області про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, в якому просить суд
зобов'язати відповідача за власний
рахунок звільнити від будівельних
матеріалів та будівельного вагончику
належну йому на праві власності
земельну ділянку, що розташована по
АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 17.03.2014 року обидві
справи об'єднані в одне провадження.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_7
уточнений позов підтримав і просив
його задовольнити по підставам,
викладеним у позові та у письмових
поясненнях. У задоволенні позову
ОСОБА_4 просив відмовити.

Позивач ОСОБА_1 уточнений позов
підтримав і просив його задовольнити
по підставам, викладеним його
представником, доповнивши, що із-за
своєї юридичної необізнаності не знав,
що він повинен був займатися державною
реєстрацією договору оренди земельної
ділянки, оскільки вважав, що це була
повинна робити сільська рада, а також
не знав про обов'язковість
нотаріального посвідчення договору
оренди земельної ділянки та про це його
ніхто не попереджав. Порушення його
прав відповідачами, вважає,
підтверджується постановою суду від
20.02.2014 року, ухваленої за його
адміністративним позовом про визнання
незаконною бездіяльність Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області у зволіканні з
розгляду його заяви від 03.03.2012 року щодо
укладання додаткової угоди до договору
земельної ділянки від 30.05.2002 року. Позов
ОСОБА_4 вважає необґрунтованим і
просить в його задоволенні відмовити.

Представник відповідача - Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, Свищ Н.О.,
позов ОСОБА_1 вважає таким, що не
ґрунтується на вимогах закону, у
зв'язку з

- 2 -

чим, просить в його задоволенні, з
урахуванням уточнень, відмовити в
повному обсязі, проти задоволення
позову ОСОБА_4, як представник третьої
особи, не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 і його представник
за довіреністю ОСОБА_9 позов ОСОБА_1 не
визнали, вважають його безпідставним
та просять в його задоволенні
відмовити, зазначивши, що ОСОБА_1
договір оренди земельної ділянки від
30.05.2002 року не посвідчено нотаріально,
що є обов'язковою умовою для даного
виду договору, державна реєстрація
цього договору в установленому законом
порядку не відбулася, у зв'язку з чим у
позивача не виникло право на оренду
земельної ділянки, що є предметом
спору. Вважають, що ОСОБА_1 звернувся за
захистом прав, які не набув в
установ-леному законом порядку. На
підставі того, що ОСОБА_1 порушуються
права ОСОБА_4, як власника земельної
ділянки, частину якої займає
будівельний вагончик і будівельні
матеріали, розміщені ОСОБА_1, просять
позов ОСОБА_4 задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, причину неявки суду не
повідомив, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
у зв'язку з чим, суд вважає за можливе
розглянути справу за його відсутність.

Вислухавши сторони, представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд
прийшов до наступного.

Згідно ст.13 Конституції України земля є
об'єктом права власності Українського
народу. Від імені Українського народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
цією Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст.124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконав-чої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладання
договору оренди земельної ділянки.

За змістом ст.93 ЗК України право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для продовження
підп.-риємницької та іншої діяльності.
Оренда земельної ділянки може бути
короткостроковою - не більше 5 років та
довгостроковою - не більше 50 років.
Орендодавцями земельних ділянок є їх
власники або уповноважені ними особи.
Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються законом.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
а кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом установлено, що рішенням
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області №2-ХХІУ від 20.04.2002 року ОСОБА_1
для індивідуального дачного
будівництва передана в оренду строком
на 10 років земельна ділянка площею 0.011
га, розташована на території
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області /а.с.10/.

На підставі даного рішення 30.05.2002 року
між Фонтанською сільською радою
Комінтернівського району Одеської
області, в особі сільського голови
Мовчана В.О., та ОСОБА_1, укладено
договір оренди земельної ділянки
площею 0.011 га, що розташована на землях
Фонтанської сільської ради /а.с.11-13/.

Юридична адреса орендованій земельній
ділянці за заявою ОСОБА_1 була надана
рішенням виконкому Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області №65 від 23.07.2008
року, а саме: АДРЕСА_3 /а.с.18 т.І/

Як зазначено у п.1.3 договору оренди -
договір укладено строком на 10 років
починаючи з дати його реєстрації в
виконавчому комітеті Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області. Згідно 4.1
договору - сторонам роз'яснені
необхідність і порядок державної
реєстрації цього договору оренди в
виконавчому комітеті Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області та пунктом 4.2
чітко визначено, що цей договір набирає
чинність з дня його державної
реєстрації /а.с.11-13 т.І/.

Відповідно до положень ст.ст.202,208 ЦК
України договір оренди земельної
ділянки є двосторон-нім правочином,
який належить вчиняти у письмовій
формі.

Згідно Закону України №3116-ІІІ від
07.03.2002 року «Про внесення змін у ч.3 ст.13
Закону України «Про оренду землі» -
договір оренди земельної ділянки, що
укладається строком більше 5 років,
посвідчується нотаріусом за її
місцезнаходженням в обов'язковому
порядку.

Відповідно до ч.3 ст.125 ЗК України в
редакції, що діяла на час укладання
договору оренди, присту-пати до
використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Державна реєстрація договорів оренди
землі на час укладання позивачем з
органом місцевого самов-рядування
договору оренди, відбувалася
відповідно до «Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №2073 від 25.12.1998 року,
що діяла до 20.07.2011 року, який визначав
єдині умови реєстрації договорів
оренди та договорів суборенди
земельних ділянок.

Згідно положень Порядку державна
реєстрація договорів оренди
проводилася виконавчим коміте-том
сільської, селищної та міської ради,
Київською та Севастопольською
міськими державними адмі-

- 3 -

ністраціями за місцем розташування
земельної ділянки. Забезпечення
реєстрації договорів оренди
покладалося на відповідні державні
органи земельних ресурсів: районні
відділи земельних ресурсів; управління
(відділи) земельних ресурсів у містах
обласного і районного підпорядкування;
Київське і Севастопольське міське
управління земельних ресурсів (п.п.3,4).

Для державної реєстрації договорів
оренди юридична або фізична особа
(заявник), відповідно до п.5 Порядку,
повинна була особисто подати або
надіслати поштою до відповідного
державного органу земельних ресурсів:
заяву про державну реєстрацію договору
оренди; договір оренди (у трьох
примир-никах); план (схему) земельної
ділянки, яка надається в оренду (у трьох
примирниках); рішення орга-ну
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування про надання в оренду
земельної ділянки, що перебуває у
державній або комунальній власності.
Крім цих документів, повинні були
додаватися: акт перенесення меж
земельної ділянки, яка дається в
оренду, на місцевість - у разі не
визначення їх в натурі.

Згідно п.7 Порядку договір оренди
повинен бути нотаріально посвідченим.

Відповідно до п.п.11,12,13 Порядку
державний орган земельних ресурсів у
20-денний термін перевіряє подані
документи на відповідність чинному
законодавству та за результатами
перевірки готує висновок про державну
реєстрацію або обґрунтований висновок
про відмову у такій реєстрації і
передає реєстраційну справу
відповідно виконавчому комітету
сільської, селищної та міської ради,
Київській та Севастопольській міським
державним адміністраціям за місцем
розташування земельної ділянки для
засвідчення факту державної
реєстрації або відмови у такій
реєстрації. Факт державний реєстрації
засвідчується у 10-дений термін
гербовою печаткою та підписом голови
відповідно ради, Київської,
Севастопольської міської державної
адміністрації або уповноваженої ними
посадової особи. Після засвідчення
факту державної реєстрації договір
оренди реєструється у Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі, яка ведеться державним органом
земельних ресурсів.

Згідно п.14 Порядку датою реєстрації
договору оренди у Книзі записів є дата
засвідчення факту державної
реєстрації.

Отже, договір оренди земельної ділянки,
згідно ст.208 ЦК і ст.13 Закону України
«Про оренду землі», в редакції 2002 року,
повинен вчинятися у письмовій формі, а
у разі укладання строком більше чим на
п'ять років, підлягає обов'язковому
нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК та ч.1 ст.20
Закону «Про оренду землі» договір
оренди землі підлягає державній
реєстрації, яка проводиться у порядку,
встановленому законом, та виходячи зі
змісту ст.ст.210, 640 ЦК, ст.18 Закону «Про
оренду землі» є укладеним та набуває
чинність з моменту його державної
реєстрації.

Аналізуючи надані позивачем докази в
обґрунтування своїх вимог, суд
приходить до висновку, що земельна
ділянка із розпорядження органу
місцевого самоврядування не вибувала,
а позивач, не оформивши своє право на
тимчасове користування земельною
ділянкою в установленому законом
порядку, без законних підстав
користувався цією земельною ділянкою.

Суд вважає, що за 10 років користування
земельною ділянкою, яка рішенням
органу місцевого самоврядування була
передана позивачу в оренду, навіть
після отримання юридичної адреси на цю
земельну ділянку та підводячи
комунікації до неї, ОСОБА_1 мав
можливість звернутися за належ-ною
юридичною допомогою і оформить своє
право на оренду земельної ділянки в
установленому земельним законодавству
порядку.

За загальними вимогами, встановленими
ст.203 ЦК України, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
частиною 4 цієї статті визначено, що
правочин має вчинятися у формі,
встанов-леній законом.

Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

При розгляді справи установлено, що
укладений між органом місцевого
самоврядування і фізичною особою
ОСОБА_1 30.05.2002 року договір оренди
земельної ділянки загальною площею 0.011
га, розташованої на території
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області в АДРЕСА_3, нотаріально
посвідчений не був, тобто договір
оренди земельної ділянки від 30.05.2002
року є нікчемним правочином, який не
створює юридичних наслідків для сторін
такого правочину.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на свою юридичну
необізнаність, оскільки юридична
необізнаність особи не є підставою для
захисту судом її прав і інтересів, які
вона вважає порушеними іншими особами.

Не приймає суд до уваги і посилання
позивача на постанову
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 20.02.2014 року по
справі №15151/4906/12 (пр.№2-а/504/3/14) за
адміністратив-ним позовом ОСОБА_1 до
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, виконавчого комітету
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, за участю третіх осіб: ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання незаконною
бездіяльність Фонтанської сільської
ради, яка виявилася у наявному
зволіканні з розгляду заяви ОСОБА_1 від
03.03.2012 року щодо укладання додаткової
угоди до договору оренди земельної
ділянки від 30.05.2002 року /а.с.124-

- 4 -

126 т.ІІ/, яким, вважає, встановлено
порушення сільською радою його права
на орендовану ним земельну ділянку. З
тексту судового рішення убачається, що
предметом спору була бездіяльність
органу місцевого самоврядування по
розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення
договору оренди земельної ділянки на
новий термін. Законність користування
ОСОБА_1 земельною ділянкою, відносно
якої він бажав пролонгувати договір
оренди, предметом судового розгляду не
була.

Згідно ст.15 ЦК, ст.3 ЦПК кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи, що при розгляді справи не
встановлено порушень відповідачами
прав та інтересів позивача ОСОБА_1,
позивач звернувся до суду за захистом
своїх неіснуючих прав, а тому не є
суб'єктом, який наділений
повноваженнями на звернення до суду з
вищезазначеними вимогами, на підставі
чого його позов, з урахуванням
уточнень, задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цивільної справи №1515/611/12
(пр.№2/1515/976/12) за позовом ОСОБА_3 до
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області про визнання права власності
на самочинно реконструйований будинок,
дослідженої в судовому засіданні,
убачається, що за договором
купівлі-продажу нерухомого майна від
23.12.2011 року, посвідченого приватним
нотаріусом Комінтер-нівського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_11, ОСОБА_3
придбав у власність 3/5 частини бази
відпочинку «Солігорськ», розташованої
на земельній ділянці загальною площею
4000 кв.м. по АДРЕСА_4 /а.с.16-18/.

Рішенням виконкому Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області №139 від 23.12.2011
року встановлена нова юридична адреса
нерухомого майна, придбаного ОСОБА_3 у
власність за договором купівлі-продажу
від 23.12.2011 року: АДРЕСА_1 /а.с.11/.

На підставі договору суборенди
земельної ділянки від 23.12.2011 року
ОСОБА_3 отримав у тим-часове
користування земельну ділянку площею
2000 кв.м., розташовану на території
Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області в АДРЕСА_1 /а.с.20-21/.

На реконструйований в подальшому без
відповідних дозволів будинок,
розташований АДРЕСА_1, за ОСОБА_3
рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 27.02.2012 року
визнано право власності /а.с.98/.

Після реєстрації права власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1 в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно /а.с.200-202 т.І/, на підставі
рішення Фонтанської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області №271-УІ від 28.03.2012 року ОСОБА_3
отримав дозвіл на приватизацію
земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будин-ку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 площею 0.2500 га, до якої частково
увійшла, за ствердженням ОСОБА_1 та
згідно координату зовнішніх меж,
земельна ділянка, яка знаходилася у
користуванні ОСОБА_1, як встановлено
при розгляді справи, без належного
оформлення /а.с.139-141 т.І/.

На підставі рішення Фонтанської
сільської ради №296-УІ від 28.04.2012 року
ОСОБА_3 одержав державний акт на право
власності на дану земельну ділянку
/а.с.225-226 т.ІІ/, частину якої, площею 0.0576
га, що отримала юридичну адресу:
АДРЕСА_2, за договором дарування від
25.07.2013 року, посвідченого приватним
нотаріу-сом Комінтернівського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
подарував ОСОБА_4 /а.с.178-179 т.І, а.с.240,258
т.ІІ/.

Згідно ст.316 ЦК правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Отже, набувши право власності на
земельну ділянку відповідно до п. «в»
ч.1 ст.83 ЗК України, шляхом приватизації,
ОСОБА_3 розпорядився своєю власністю за
власним розсудом.

Згідно ст.328 ЦК, п.«а» ч.1 ст.81 ЗК
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставах, що не забороні законом,
зокрема із правочинів.

На підставі договору дарування від
25.07.2013 року ОСОБА_4 зареєстрував своє
право власності на земельну ділянку,
розташовану по АДРЕСА_2 в установленому
законом порядку /а.с.207 т.І/.

Відповідно до ст.391 ЦК, ч.2 ст.152 ЗК
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
майном, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Позивач ОСОБА_4, дізнавшись, що за
відсутністю правових підстав частиною
земельної ділянки по АДРЕСА_2, що
належить йому на праві власності,
користується відповідач ОСОБА_1,
встановивши будівельний вагончик та
розмістивши будівельні матеріали,
звернувся до суду з позовом за захистом
своїх порушених прав.

- 5 -

Враховуючи, що судом встановлено
користування відповідачем ОСОБА_1 без
відповідних правових підстав частиною
земельної ділянки по АДРЕСА_2, що
належить позивачу ОСОБА_4 на праві
власності, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.13 Конституції України,
ст.ст.15,16,202,203,208,209,210,215,316,328,391,640 ЦК
України, ст.ст.81,93,124,125,152 ЗК України,
ст.ст.13,18,20 Закону України «Про оренду
землі», постанови КМУ №2073 від 25.12.1998
року і керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212-215,294
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
уточненого позову до Фонтанської
сільської ради Комінтернівського
району Одеської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання незаконним та скасування
рішення Фонтанської сільської ради
Комінтер-нівського району Одеської
області від 28.04.2012 року №296-УІ, визнання
недійсними державних актів на право
власності на земельні ділянки,
визнання недійсним договору дарування
земельної ділянки, скасування рішення
про державну реєстрацію договору
дарування - в повному обсязі.

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1, за
участю третьої особи з боку
відповідача Фонтанської сільської
ради Комінтернівського району
Одеської області про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, звільнити земельну
ділянку, розташовану по АДРЕСА_2, від
будівельних матеріалів та
будівельного вагончика за власний
рахунок.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь держави
судовий збір в розмірі 121.80 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4
понесені судові витрати в розмірі 114.70
грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Одеської області протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя :