Справа № 527/305/14-ц
номер провадження 2/527/138/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 листопада 2014 року Глобинський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючої - судді
Марущак Р.М.

при секретарі -
Проценко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Глобине цивільну справу
за позовом приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
"Провідна" до ОСОБА_1 та товариства з
обмеженою відповідальністю
«Глобинський м'ясокомбінат» про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу, треті особи без
самостійних вимог щодо предмету спору -
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

04.02.2014 року позивач - ПрАТ «СК
«Провідна», звернувся до суду із
вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 28.12.2012 року на 397 км + 700 м
автодороги Київ-Харків-Довжанський
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю автомобіля КРАЗ 5444, д.н.з.
НОМЕР_3, під керуванням працівника ТОВ
«Глобинський м»ясокомбінат» ОСОБА_1, та
автомобіля «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3.

Постановою Коломацького районного
суду Харківської області від 11 лютого
2013 року ОСОБА_1 визнано винним у
спричиненні ДТП, оскільки він керував
технічно несправним транспортним
засобом, внаслідок чого відірвалося
колесо з напівпричепа і таким чином
було вчинено наїзд на автомобіль
«Шкода». Водія притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Автомобіль КРАЗ 5444, д.н.з. НОМЕР_3,
належний на праві власності ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат», згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/4748478, 03.09.2012 року, було
застраховано у ПрАТ «СК «Провідна».

На підставі страхового акту № 1 від 3
квітня 2013 року ПрАТ «СК «Провідна», як
страховик, виплатила ОСОБА_3 страхове
відшкодування у сумі 26533 грн. 61 коп.

Відповідно до ст. 38 Закону України
«Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» після виплати страхового
відшкодування страховик має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив ДТП, в разі якщо ДТП
сталася внаслідок несправності
транспортного засобу.

Посилаючись на викладене, позивач
прохав стягнути на його користь
солідарно з ТОВ «Глобинський
м»ясокомбінат» та ОСОБА_1, в порядку
регресу, 26533 грн. 61 коп., а також судові
витрати, понесені на сплату судового
збору в сумі 265 грн. 34 коп. .

У судове засідання представник
позивача не з»явився. Направив до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутності. Вказав, що позов
підтримує.

Залучені ухвалою суду до участі у
справі як треті особи без самостійних
вимог щодо предмету спору на стороні
позивача - ОСОБА_2 (власник ушкодженого
автомобіля), ОСОБА_3 (особа, яка на
відповідній правовій підставі
керувала автомобілем ОСОБА_2), у судове
засідання не з»явилися. Були належним
чином повідомлені про час і місце
розгляду справи. Заперечень на позов не
надіслали. ОСОБА_3 у своїй заяві до суду
підтвердив отримання ним страхового
відшкодування від страхової компанія
«Провідна».

Відповідач ОСОБА_1 в останнє судове
засідання не з»явився. Належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи.

Представник відповідача - ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат», в останнє
судове засідання не з»явився. Належним
чином повідомлений про час і місце
розгляду справи. Направив заяву про
розгляд справи у його відсутності. В
інших судових засіданнях позов не
визнав, мотивуючи наступним:

1) пошкоджено транспортний засіб, який
не належить ОСОБА_3 на праві власності,
а тому страхове відшкодування
виплачене неналежній особі; в
матеріалах справи відсутні документи ,
які б уповноважували ОСОБА_3 на
отримання страхового відшкодування,
крім цього, потерпілим у страховому
акті визначений власник транспортного
засобу - ОСОБА_2;

2) розмір матеріального збитку не може
бути прийнятий судом до уваги, оскільки
кваліфікаційний рівень особи, яка
провела оцінку збитку, не відповідає
законодавчим вимогам щодо оцінювачів;

3) позивач не надав належного доказу про
проведення ним страхової виплати на
суму 26533 грн. 61 коп., що позбавляє його
права на регрес.

Суд, заслухавши пояснення
відповідачів, дослідивши надані
письмові докази з точки зору їх
належності, допустимості,
достовірності, достатності, у
взаємному зв"язку встановив наступне.

03.09.2012 року автомобіль КРАЗ-5444, д.н.з.
НОМЕР_3, належний на праві власності ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат», згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/4748478, було застраховано у
ПАТ «СК «Провідна», на строк з 06.09.2012
року по 05.09.2013 року включно. Страховий
поліс передбачав ліміт
відповідальності - 50000 грн. за шкоду
заподіяну майну.

21.08. 2012 року напівпричіп «ОДАЗ», д.н.з.
НОМЕР_5, належний на праві власності ТОВ
«Глобинський м'ясокомбінат», згідно
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/47484447, було застраховано у
ПАТ «СК «Провідна», на строк з 21.08.2012
року по 20.08.2013 року включно. Страховий
поліс передбачав ліміт
відповідальності - 50000 грн. за шкоду
заподіяну майну.

Страховим випадком, згідно обох
полісів, є подія, внаслідок якої
заподіяна шкода третім особам під час
ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу.

Постановою Коломацького районного
суду Харківської області від 11 лютого
2013 року, яка набрала законної сили,
встановлено, що 28.12.2012 року о 22.15 год.
водій ОСОБА_1 на 397 км + 700 м автодороги
Київ-Харків-Довжанський, керуючи
автомобілем КРАЗ-5444, д.н.з. НОМЕР_3, з
напівпричепом «ОДАЗ», д.н.з. НОМЕР_5,
порушив вимоги пункту 2.3 «А» ПДР
України - перед виїздом не перевірив та
не забезпечив технічно справний стан
транспортного засобу, внаслідок чого
відірвалося колесо з напівпричепа з
послідуючим наїздом на транспортний
засіб Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_3. ОСОБА_1
визнано винним в спричиненні ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП у виді
штрафу в розмірі 340 грн..

Згідно звіту № 12 від 27.02.2013 року по
визначенню вартості відновлювального
ремонту, виконаного суб»єктом
оціночної діяльності ОСОБА_4 на
підставі договору, укладеного з ПрАТ
«СК «Провідна», вартість
відновлювального ремонту
транспортного засобу Skoda Octavia, д.н.з.
НОМЕР_2, з урахуванням коефіцієнта
фізичного зносу склала 27033,61 грн..

29.12.2012 року ОСОБА_3 звернувся до філії
ПрАТ «СК «Провідна» в м. Харкові із
заявою про виплату страхового
відшкодування, в якій зазначив, що під
час керування ним 28 грудня 2012 року
автомобілем «Skoda Octavia» від причепу
вантажного автомобіля, який рухався
попереду нього, відскочило заднє ліве
колесо, яке заскочило під його авто.
Через те, що все трапилося дуже швидко і
в умовах поганої видимості, йому не
вдалося уникнути зіткнення.
Автомобіль, яким він керував, отримав
технічні ушкодження.

На підставі страхового акту № 1,
2101/39/3207/93619 від 3 квітня 2013 року ПАТ «СК
«Провідна» виплатила ОСОБА_3 страхове
відшкодування в сумі 26533,61 грн., що
підтверджено платіжним дорученням ПАТ
«ВТБ Банк» № 0023294 від 29 квітня 2013 року,
завіреним належним чином.

У названому страховому акті зазначені
дані страхового полісу щодо тягача -
автомобіля КРАЗ, а не дані страхового
полісу напівпричепу. Це суд вважає
правомірним, оскільки відповідно до
абз.2 п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», якщо дорожньо-транспортна
пригода сталася за участю декількох
транспортних засобів, що перебували у
з»єнанні між собою, виплата страхового
відшкодування здійснюється
страховиком, який уклав договір
обов»язкового страхування
цивільно-правовї відповідальності
щодо тягача.

Відповідачами визнано і не
заперечується, що на час події ОСОБА_1
виконував свої трудові обов»язки, як
водій ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат»,
і керував забезпеченими транспортними
засобами - автомобілем КРАЗ-5444, д.н.з.
НОМЕР_3, з напівпричепом «ОДАЗ», д.н.з.
НОМЕР_5. Вказана обставина, згідно
припису ч.1 ст. 61 ЦПК України,
доказуванню не підлягає.

За ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов»язкові для суду,
що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено вирок або
постанова суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим рішення
у цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу
України встановлено, що шкода завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно з нормою ч.1 ст. 1172 ЦК юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов»язків.

Відповідно до ч. 1 ст.1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Спеціальною нормою ст.38 Закону
України «Про обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», зокрема пп. «г» п. 38.1.1.,
визначено, що страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо дорожньо-транспортна
пригода визначена в установленому
порядку безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху.

З аналізу змісту вказаних статей
вбачається, що законодавець розрізняє
поняття «особа, яка завдала шкоду» та
«особа, яка відповідає за шкоду». За
наявності вини особи, яка завдала
шкоду, особа , яка є відповідальною за
шкоду , на підставі ч.1 ст. 1191 ЦК набуває
право зворотної вимоги (регресу) до
винної особи у розмірі виплаченого
відшкодування.

Судом достовірно встановлено:

1) що шкода була спричинена з вини водія
ОСОБА_1 під час виконання ним трудових
обов»язків;

2) вина водія доведена постановою суду,
яка набрала законної сили;

3) між діями названої особи та
наслідками, що настали, встановлено
прямий причинно-наслідковий зв»язок;

4) ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат» є
страхувальником і власником
забезпечених транспортних засобів, як
джерела підвищеної небезпеки;

5) ПАТ «Страхова компанія «Провідна», як
страховик, який виплатив страхове
відшкодування, набула право зворотної
вимоги (регресу) до ТОВ «Глобинський
м»ясокомбінат», як страхувальника та
особи відповідальної за шкоду, завдану
їхнім працівником під час виконання
ним своїх трудових обов»язків.

Відповідно до ч.1 ст. 1190 ЦК особи,
спільними діями або бездіяльністю яких
було завдано шкоди, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілим.

Врахувавши вказану норму, суд не вбачає
підстав для проведення стягнення
сплаченого страхового відшкодування
солідарно із ТОВ «Глобинський
м»ясокомбінат» та ОСОБА_1.

У п.6 постанови № 3 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 березня 2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» визначено, що не
вважається особою, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, і не несе відповідальності
за шкоду перед потерпілим особа, яка
керує транспортним засобом у зв»язку з
виконанням своїх трудових (службових)
обов»язків на підставі трудового
договору із особою, яка на відповідній
правовій підставі (право власності,
інше речове право, договір підряду,
оренди, тощо) володіє транспортним
засобом, якщо з нею укладено
цивільно-правовий договір. Така особа,
враховуючи характер відносин, які між
ними склалися, може бути притягнута до
відповідальності роботодавцем лише у
регресному порядку відповідно до ст. 1191
ЦК України.

За встановлених обставин, стягнення на
користь позивача проводиться лише з
ТОВ «Глобинський м»ясокомбінат», як
власника джерела підвищеної небезпеки
та особи відповідальної за шкоду,
спричинену їхнім працівником. Підстави
для проведення стягнення з ОСОБА_1 на
користь страхової компанії - відсутні.

Такий висновок повністю відповідає
правовій позиції, висловленій у
постанові Верховного Суду України від 6
листопада 2013 року, справа № 6-108цс13,
ухваленій з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права. У вказаній
постанові ВСУ дійшов однозначного
висновку : шкода, завдана внаслідок ДТП
з вини водія, який на відповідній
правовій підставі керував автомобілем,
що належить роботодавцю,
відшкодовується власником цього
джерела підвищеної небезпеки, а не
безпосередньо винним водієм. Вказане
рішення, відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК
України, є обов»язковим для всіх судів
України.

З цих підстав позов задовольняється
частково.

Заперечення відповідача - ТОВ
«Глобинський м»ясокомбінат» на позов
про те, що страхове відшкодування
сплачено неналежній особі, суд
сприйняв критично.

Так, жодною стороною та власником
транспортного засобу ОСОБА_2 не
оспорюється, що під час страхового
випадку саме ОСОБА_3 на відповідній
правовій підставі на час події керував
автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2. На
його ім»я наступного дня після події
була видана нотаріально посвідчена
довіреність ОСОБА_5 від 29.12.2012 року,
зроблена в порядку передоручення від
власника названого автомобіля ОСОБА_2,
зі строком дії до 21.09.2013 року. Вказаною
довіреністю ОСОБА_3 був уповноважений
на експлуатацію та розпорядження
названим автомобілем. Таким чином, він
набув речові права на чуже майно (право
володіння) - на транспортний засіб
належний ОСОБА_2, а отже, відповідно до
ст. 396 ЦК - і право на захист цього
речового права відповідно до положень
глави 29 Цивільного кодексу України.
Тому отримання ОСОБА_3 страхового
відшкодування, як відшкодування
завданої майнової шкоди, є правомірним.
Крім цього, законність виплати
страхового відшкодування названій
особі не заперечується власником
транспортного засобу. Також не
заслуговує на увагу і твердження
відповідача про відсутність належного
доказу сплати страхового
відшкодування позивачем, оскільки це
спростовується належно завіреним
банком платіжним дорученням. Решта
заперечень на позов ТОВ «Глобинський
м»ясокомбінат», на думку суду, виходять
за межі позову і стосуються інших
цивільно-правових відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. На цій
підставі з відповідача на користь ПАТ
«СК «Провідна» стягуються понесені і
документально підтверджені судові
витрати в сумі 265,34 грн.

Керуючись ст. 38 Закону України "Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ", ст. ст. 396, 1191 ЦК України, п.27
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» , ст.
10,11,30,60,81,88,212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
"Провідна" задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Глобинський
м'ясокомбінат» на користь приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» (р/р 01 в ПАТ
«Банк Петрокоммерц-Україна» м. Києва,
МФО 300120, ):

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ
Р. М. Марущак