Новоархангельський районний суд
Кіровоградської області
Кіровоградської області, вул. Слави 26
26.12.2014 394/1046/14-ц
У Х В А Л А

І М  Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року    Новоархангельський
районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого
судді
Партоліної І. П.

при
секретарі

Довгій С. В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт
Новоархангельську цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 про визнання
неправомірною бездіяльності
начальника відділу ДВС
Новоархангельського районного
управління юстиції та зобов’язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою
на неправомірні дії державного
виконавця ВДВС Новоархангельського
районного управління юстиції,
посилаючись на те, що в провадженні
відділу ДВС Новоархангельського РУЮ
знаходиться виконавче провадження №
32468466 про стягнення солідарно з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 9476,22
грн.

01.11.2012 р. державним виконавцем ВДВС
Новоархангельського районного
управління юстиції винесено постанову
про розшук майна боржника, а саме
причіп ПР 3,5, державний номер НОМЕР_1,
автомобіль Ford Transit 2.5, державний номер
НОМЕР_2, автомобіль ИЖ 271501, державний
номер НОМЕР_3.

22 травня 2013 року державним виконавцем
було здійснено опис та накладено арешт
на автомобіль НОМЕР_4, який був
виставлений на прилюдних торгах для
продажу. Останні торги, які були
призначені на 17.03.2014 року не відбулися у
зв’язку з відсутністю покупців, тому
автомобіль було знято з реалізації.

Стягувач листом від 02.04.2014 року
відмовився від пропозиції державного
виконавця залишити за собою в рахунок
погашення боргу арештований
автомобіль.

01.08.2014 заявник звернувся до ВДВС з
клопотанням зняти арешт з
вищезазначеного автомобіля та
повернути його. Однак, начальником
відділу ДВС Новоархангельського РУЮ
йому було відмовлено у зв’язку з тим,
що відповідно до вимог Закону України
«Про виконавче провадження», зняття
арешту з майна боржника можливе лише в
судовому порядку та у випадку повного
фактичного виконання рішення суду.

Заявник просив поновити йому строк
подання скарги як пропущений з
поважних причин внаслідок юридичної
необізнаності, визнати неправомірною
бездіяльність начальника відділу ДВС
Новоархангельського РУЮ та
зобов’язати його зняти з арешту та з
розшуку автомобіль НОМЕР_4.

Скаржник в судовому засіданні свої
вимоги підтримав з підстав зазначених
у скарзі, суду пояснив, що порушується
його право на володіння автомобілем,
виконавець зобов’язаний повернути
йому авто, оскільки воно не продане.
Крім того, вважає, що все виконавче
провадження сфабриковане і про
існування багатьох документів йому
невідомо.

На запитання з приводу свідомого
невиконання рішення суду пояснив, що з
часу, коли йому стало відомо про
відкриття виконавчого провадження він
не сплатив суму боргу, оскільки рішення
суду є незаконним, він немає ніякого
відношення до боргу, матеріальної
можливості виплачувати збитки він
немає, так як проживає лише за рахунок
домашнього господарства і протягом
всього часу виконавчого провадження
захищає своє майно шляхом
неодноразового оскарження дій
державного виконавця.

Представник відділу державної
виконавчої служби Новоархангельського
районного управління юстиції в судове
засідання не з’явився, до суду
надійшла заява про розгляд скарги за
відсутності представника із
зазначенням про відмову у задоволенні
скарги.

Заслухавши пояснення заявника,
дослідивши докази в сукупності з
іншими матеріалами справи, суд
приходить до наступного висновку.

Як було встановлено в судовому
засіданні, на виконанні у відділі ДВС
Новоархангельського РУЮ перебуває
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа № 2-333/11 від 19.03.2012
року, виданого Новоархангельським
районним судом про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 моральної та
матеріальної шкоди у розмірі 9476,22 грн.

04.05.2012 року було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2-333/11 виданого 19.03.2012 року про
стягнення солідарно з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 боргу в сумі 9476,22 грн.,
яку було направлено боржнику для
добровільного виконання.

Внаслідок невиконання боржником
рішення суду державним виконавцем було
розпочато примусове виконання рішення
суду в рамках виконавчого провадження.

За наслідками проведених виконавчих
дій, у відповідності до вимог норм
Закону України «Про виконавче
провадження», державним виконавцем
було здійснено ряд заходів по
виявленню майна, належного боржнику, а
саме було виявлено рухоме майно,
накладено арешт на колісний трактор Т-
40 М , номерний знак НОМЕР_5, 01.11.2012 року
було винесено постанову про розшук
майна  боржника, а саме причіпа ПР 3,5
державний номер НОМЕР_6., автомобіля
Форд  Транзит 2,5 держ.номер ВА4265АС,
автомобіля НОМЕР_7,  копія якої  була
направлена  боржнику 01.11.2012 року.

02.11.2012 року за постановою
виконавче провадження було зупинене
на підставі  п.4 ч.1 ст.38,ст.39 Закону
України «Про виконавче провадження»
внаслідок оголошення розшуку
транспортних засобів боржника.

22.05.2013 року державним виконавцем було
виявлено рухоме майно й складено акт
опису та арешту майна, а саме
автомобіля  Форд  Транзит 2,5 держ.номер
ВА4265АС.

Також  цього  числа  було складено акт
про вилучення ключів із замка
запалювання автомобіля.

У вказаному акті опису та арешту майна
описане майно ОСОБА_1 прийняв на
відповідальне зберігання,
попереджений про  відповідальність за
розтрату, відчуження, приховування чи
підміну описаного майна, копію  акта
опису та  арешту майна отримав, про що
свідчить особистий підпис ОСОБА_1 у
відповідних графах акту.

В подальшому, державним виконавцем, в
межах вимог норм  Закону України «Про
виконавче провадження» було
призначено експерта для оцінки
описаного автомобіля Форд,
призначеним експертом ОСОБА_3 01.10.2013
року був наданий звіт про визначення
ринкової вартості цього автомобіля,
яка становить 40075 грн без врахування
ПДВ.

03.10.2013 року ОСОБА_1 відділом ДВС було
направлено повідомлення про проведену
оцінку автомобіля.

У відповідності до вимог ч.3,5,6 ст.62
Закону України «Про виконавче
провадження» вищевказаний автомобіль
було передано на реалізацію, було
уцінене внаслідок визнання прилюдних
торгів, що не відбулися і згідно
повідомлення Філії 12 ПП «НИВА – В.Ш.» №
756 від 17 березня 2014 року аукціон з
реалізації рухомого арештованого
майна, яке є власністю ОСОБА_1, а саме
автомобіль марки Ford Transit 2.5, 1998 року
випуску, державний номер НОМЕР_2, білого
кольору, не відбувся 17 березня 2014 року у
зв’язку з відсутністю покупців.
Вказане майно знято з реалізації.

02.04.2014 року стягувач ОСОБА_2 на
пропозицію державного виконавця подав
до відділу ДВС заяву про відмову
залишення за собою в рахунок погашення
боргу арештованого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього  Кодексу,порушено
їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У
разі встановлення обгрунтованості ск
арги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Якщо  оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції
України однією із основних засад
судочинства є обов'язковість судових
рішень. Судові рішення, що набрали
законної сили,  обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
ОСОБА_3 України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом (ч. 2 ст. 14 ЦПК
України).

Згідно статтей 1, 5 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів.
Державний виконавець зобов’язаний
вжити заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено,        своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії.

Крім того, виконання
судових рішень це заключна стадія
цивільного процесу, а саме заключний
етап у процесі реалізації захисту
цивільних прав, у даному разі порушених
прав стягувача ОСОБА_2, а згідно з
прецедентною практикою Європейського
суду з прав людини для визначення
розумного строку розгляду справи
включається період із надходження до
суду позовної заяви й закінчується
виконанням рішення суду.

Отже, завданням
державної виконавчої служби є
своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом, тому перевірка
вчинення таких дій державним
виконавцем є фактично перевіркою
дотримання положення ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду й належного виконання рішення
суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 62 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо стягувач у п'ятнадцятиденний
строк з дня отримання повідомлення
державного виконавця письмово не
заявив про своє бажання залишити за
собою нереалізоване майно, арешт з
майна знімається і воно повертається
боржникові. У разі відсутності в
боржника іншого майна, на яке може бути
звернено стягнення, виконавчий
документ повертається стягувачу без
виконання.

Так з постанови державного виконавця
про розшук майна  боржника від 01.11.2012
року вбачається, що у боржника наявне і
інше майно, доля якого не вирішена
відділом ДВС щодо звернення стягнення
на нього.

Згідно ч. ч. 2, 3, 4, 5 ст. 60 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

З майна боржника може бути знято
арешт за постановою начальника
відповідного відділу державної
виконавчої служби, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
якщо виявлено порушення порядку
накладення арешту, встановленого цим
Законом. Копія постанови начальника
відділу державної виконавчої служби
про зняття арешту з майна боржника не
пізніше наступного дня після її
винесення надсилається сторонам та
відповідному органу (установі) для
зняття арешту.

У разі наявності письмового
висновку експерта, суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
щодо неможливості чи недоцільності
реалізації арештованого майна
боржника у зв'язку із значним ступенем
його зносу, пошкодженням або в разі
якщо витрати, пов'язані із зверненням
на таке майно стягнення, перевищують
грошову суму, за яку воно може бути
реалізовано, арешт з майна боржника
може бути знято за постановою
державного виконавця, що
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копії постанови
державного виконавця про зняття арешту
з майна надсилаються не пізніше
наступного робочого дня після її
винесення сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

У всіх інших випадках незавершеного
виконавчого провадження арешт з майна
чи коштів може бути знятий за рішенням
суду.

Також арешт, накладений на майно
боржника знімається в разі закінчення
виконавчого провадження (ч.1 ст.50 Закону
України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

За таких обставин державний виконавець
вчинив дії    відповідно до закону, в
межах повноважень і не порушували прав,
свобод чи  інтересів скаржника, тому
доводи скарги є безпідставними і
задоволенню не підлягають.

Крім того, суд звертає увагу на ту
обставину, що заявник не вчиняє жодних
дій на погашення боргу, свідомо
самоусувається від належного
виконання рішення суду, неодноразово
оскаржує дії державного виконавця з
приводу арешту транспортних засобів,
не повідомляє про місце їх знаходження
і протягом 2 років 6 місяців свідомо не
виконує рішення суду, а лише оскаржує
дії державного виконавця.

Тому, оскільки рішення суду боржником
фактично не виконано, підстави для
задоволення вимог заявника відсутні.

На підставі Закону України «Про
виконавче провадження», керуючись ст.
386 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
суду зі скаргою.

В задоволенні скарги ОСОБА_1
про визнання неправомірною
бездіяльності начальника відділу ДВС
Новоархангельського районного
управління юстиції та зобов’язання
начальника відділу ДВС
Новоархангельського районного
управління юстиції зняти з арешту та з
розшуку автомобіль Ford Transit 2.5, номер
шасі WFOLXXGBVLWA14475, державний номер НОМЕР_2,
білого кольору, 1998 року випуску,
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Кіровоградської
області через Новоархангельський
районний суд протягом п’яти днів з дня
її проголошення.

Суддя: підпис З
оригіналом згідно Суддя: