22-ц/775/481/2014(м)
Головуючий у 1-ій інстанції
Суддя-доповідач
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Ігнатоля
Т.Г.

суддів Попової
С.А., Мироненко І.П.,

при секретарі
Бельченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на рішення Іллічівського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 20 січня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про стягнення
заборгованої суми індексації
заробітної плати з компенсацією, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року позивач ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом, просила
стягнути з відповідача ПАТ «ММК ім.
Ілліча» заборгованість по індексації
заробітної плати за період з 01 березня
2003 року по 24 грудня 2010 року, з
компенсацією, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати
відповідно до Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати».

Рішенням Іллічівського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 20
січня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на
користь ОСОБА_3, індексацію заробітної
плати з компенсацією заборгованості за
період з 01 березня 2003 року по 01 серпня
2006 року в сумі 1070,60 грн., з утриманням
ПАТ «ММК ім. Ілліча» з цієї суми
передбачених законом податків та
обов'язкових платежів при її виплаті.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «ММК ім. Ілліча» в дохід
держави судовий збір у розмірі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі і стягнути з відповідача
індексацію заробітної плати за період
з березня 2003 року по грудень 2010 року з
компенсацією, відповідно до наданих
розрахунків розмір якої становить 5303,10
грн.

Позивач ОСОБА_3 до суду не з'явилася, 02
вересня 2014 року надала заяву про
перенесення розгляду справи на термін
після 07 жовтня 2014 року для надання
можливості ознайомитися з матеріалами
справи з технічними засобами.

Враховуючи строки розгляду справи,
передбачені ст. 303-1 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що клопотання ОСОБА_3 про
перенесення розгляду справи
задоволенню не підлягає, оскільки з
часу подання заяви (02 вересня 2014 року)
позивач мала достатньо часу для
ознайомлення з матеріалами цивільної
справи, обсяг якої складає 156 аркушів, з
яких майже 50 аркушів складають
супровідні листи та конверти.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
апеляційним судом справа розглянута за
відсутності позивача ОСОБА_3 та її
представника ОСОБА_4, які про час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, про що свідчать судові
розписки.

Заслухавши суддю-доповідача,
заперечення представника відповідача
Заболотної М.І., перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 з
07 травня 1971 року по 24 грудня 2010 року
перебувала у трудових відносинах із
ПАТ «ММК ім. Ілліча», що
підтверджується відповідними записами
в трудовій книжці про прийняття та
звільнення з роботи (а.с. 5).

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
при перевищенні порогу інфляції, який
встановлювався в розмірі 101 відсотка,
заробітна плата позивача за період з
березня 2003 року до липня 2006 року не
індексувалася. Загальна сума
невиплаченої індексації заробітної
плати та компенсації втрати частини
заробітної плати, яка підлягає
стягненню складає 1070,60 грн.,
відповідно до якого розмір індексації
становить 527,04 грн., компенсація за
несвоєчасну виплату заробітної плати -
543,56 грн.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може не
погодитися, оскільки вони
відповідають встановленим обставинам
та нормам матеріального права.

При вирішенні спору, суд правильно
застосував норми матеріального права
і, зокрема, ст. 233 КЗпП України, Закон
України «Про оплату праці», Закон
України «Про індексацію грошових
доходів громадян», Закон України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», Порядок проведення
індексації грошових доходів населення,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України N 1078 від 17 липня 2003
року і Порядок проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 159 від 21
лютого 2001 року.

Колегія суддів, переглядаючи справу в
межах заявленого позову та доводів
апеляційної скарги, погоджується з
рішенням суду щодо розміру
заборгованості суми індексації
заробітної плати та компенсації за
несвоєчасну сплату, яку відповідач
повинен сплатити позивачу.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведеності
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Розрахунок, проведений позивачем,
належними і допустимими доказами не
підтверджено.

Тоді як, розрахунок ПАТ «ММК ім.
Ілліча», який судом покладено в основу
рішення, проведено на підставі наказів
та розрахункових листів щодо фактично
отриманих доходів позивача, з
урахуванням положень Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078, та Порядку
проведення компенсації громадянам
втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх
виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України № 159 від 21
лютого 2001 року, і підтверджується
матеріалами справи.

Крім того, згідно висновків
судово-економічної експертизи від 17
червня 2014 року, сума індексації
заробітної плати, виходячи з періоду
нарахування індексації за звичайним
методом за період з березня 2003 року по
липень 2006 року становить 529,04 грн.

Що стосується іншого періоду, то з
урахуванням випереджаючого методу та
підвищень заробітної плати за період з
серпня 2006 року по грудень 2010 року,
відсутні підстави для сплати суми
індексації.

Розбіжності даних дослідження з даними
розрахунку суми індексації ПАТ «ММК ім.
Ілліча» до збільшення в сумі 2,00 грн.
(529,04-527,04) виникли внаслідок
застосування експертом при розрахунку
індексації за квітень, травень,
червень, липень 2006 року коефіцієнту
індексації 11,8%.

За розрахунками експерта розмір
компенсації за несвоєчасну сплату сум
індексації заробітної плати за період
роботи ОСОБА_3 на підприємстві за
період з березня 2003 року по липень 2006
року складає 458,05 грн. (з березня 2003 року
по листопад 2013 року, включно).

У зв'язку з відсутністю суми індексації
до сплати за період праці з серпня 2006
року по грудень 2010 року, відсутні і
підстави для проведення розрахунку
компенсації втрати частини грошових
доходів за період з серпня 2006 року по
листопад 2013 року.

Розбіжності даних дослідження
експерта з даними розрахунку
компенсації ПАТ «ММК ім. Ілліча» до
зменшення на суму 85,51 грн. (458,05-543,56)
виникли внаслідок невирахування
підприємством при розрахунку
компенсації із суми індексації
платежів до бюджету та фондів
соціального страхування на ФОТ (а.с.
145-158).

При цьому, судом першої інстанції при
вирішенні справи було враховано, що
розрахунок відповідача проведений без
утримання відповідних відрахувань
податків і обов'язкових платежів, тому
в рішенні обґрунтовано зазначено, що
при проведені виплати відповідачем
присуджених позивачеві сум належить
утримати з них передбачені законом
податки і обов'язкові платежі.

Виходячи з наведеного, з урахуванням
істотності не стягнутої суми 2,00 грн.,
конкретних обставин справи, загальних
засад цивільного судочинства щодо
справедливості, добросовісності та
розумності, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни рішення суду.

Порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи, та є безумовною
підставою для скасування рішення суду
у справі не встановлено.

Таким чином, переглядаючи справу в
межах доводів апеляційного оскарження
та в межах позовних вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
не вбачає апеляційних підстав для
скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції, у зв'язку з чим
апеляційна скарга позивача ОСОБА_3
підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 20
січня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.Г. Ігнатоля

Судді:
С.А. Попова

І.П. Мироненко