Справа № 368/2000/14-ц
Рішення

іменем України

"17" грудня 2014 р.

Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого
судді Кириченка В.І.

при
секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кагарлику справу за
позовом Кагарлицького комунального
житлово- експлуатаційного
підприємства до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
надані послуги по утриманню будинку та
прибудинкової території,-

ВСТАНОВИВ:

Кагарлицьке комунальне житлово-
експлуатаційне підприємство в позові
просило суд визнати відповідність
чинному законодавству, запропонований
договір про надання послуг з утримання
будинку ОСОБА_2 від 23.05.2011 року. Визнати
договір про надання послуг з утримання
будинку та прибудинкової території
укладеним між Кагарлицьким КЖЕП та
ОСОБА_2 з 23.05.2011 року . Стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 на користь Кагарлицького
комунального житлово-експлуатаційного
підприємства заборгованість за надані
послуги по утриманню будинку і споруд
та прибудинкової території за період з
1 липня 2012 року по 1 жовтня 2014 року в
розмірі 2222,12 грн.

Обгрунтовано позов тим, що відповідачі
є власниками квартири АДРЕСА_1.
Відповідачу ОСОБА_2 пропонувалось
укласти договір про надання послуг з
утримання будинку і споруд та
прибудинкових територій який
розроблений на основі типового
договору, але вона відмовлялась
укладати договір. Ця квартира
знаходиться в багатоквартирному
житловому будинку житлового фонду,
утримання і експлуатацію якого
здійснює позивач. Позивач надавав
комунальні послуги, а відповідачі
отримували їх, але не оплачували і
безпідставно відмовились в письмовій
формі укласти договір на послуги по
утриманню будинку та прибудинкової
території.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 не визнала позов і
пояснила, що позивач не надав доказів,
що є балансоутримувачем будинку і мав
право укладати договір на надання
послуг.

Відповідач ОСОБА_1 надіслав заяву про
розгляд справи у його відсутність. В
письмових запереченнях позов не визнав
з тих підстав, що позивач не надав
доказів, що є балансоутримувачем
будинку і мав право укладати договір на
надання послуг, а також, що надавались
послуги.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 надіслали
заяви про розгляд справи у їх
відсутність. Позов не визнають, так як
борг не підтверджений договором і не
передбачено законодавством визнання
угоди укладеною.

Судом встановлено слідуюче.
Відповідачі є співввласниками
квартири АДРЕСА_1 і проживають в цій
квартирі. Ця квартира знаходиться в
багатоквартирному житловому будинку
житлового фонду, утримання і
експлуатацію якого здійснює позивач.,
що підтверджується свідоцтвом про
право власності.

Позивач надавав комунальні послуги, а
відповідачі по справі отримували їх,
але не оплачували . Відповідач ОСОБА_2
безпідставно відмовлялась в письмовій
формі укласти договір на послуги по
утриманню будинку та прибудинкової
території.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України
правочин між фізичною і юридичною
особами належить вчиняти у письмовій
формі, за виключенням випадків,
передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягай згоди з усіх
істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК
України). Інші випадки визнання
договору укладеним зазначені у ст. ст.
642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає,
що зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи
договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України
визначає, що свобода договору полягає в
праві сторін вільно вирішувати питання
при укладенні договору, виборі
контрагентів та погодженні умов
договору.

Закріпивши принцип свободи договору,
ЦК України разом з тим визначив, що
свобода договору не є безмежною,
оскільки відповідно до абз. 2 ч. З ст. 6 та
ст. 627 цього Кодексу при укладенні
договору, виборі контрагентів,
визначенні умов договору сторони не
можуть діяти всупереч положенням цього
Кодексу та інших актів цивільного
законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з
нормами ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України,
відповідно до яких підставою
недійсності правочинів є суперечність
їх актам цивільного законодавства.

Водночас ч. 1 ст. 19 Закону № 1875 - IV від 24
червня 2004 року передбачено, що
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. З ст. 20 Закону № 1875 - IV від 24
червня 2004 року передбачений обов'язок
споживача укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору. Цей обов'язок
відповідає зустрічному обов'язку
виконавця, визначеному п. З ч. 2 ст. 21
цього Закону, підготувати та укласти зі
споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 « Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» (далі -
постанова № 529).

З аналізу змісту ч. З ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст. ст. 19-21 Закону № 1875 - IV від 24
червня 2004 року, постанови № 529
убачається, що умови типового договору,
що набули юридично обов'язкового
значення в силу актів цивільного
законодавства, є обов'язковими для
сторін договору, які не мають права
відступити від їх положень і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. З ст. 6, ст. ст. 627. 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону № 1875 - IV від 24
червня 2004 року.

Судом також встановлено, що позивач
пропонував відповідачу ОСОБА_2 укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг який відповідає типовому
договору, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 « Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».

Вказане підтверджується текстом
договору від 23.05.2011 року який отримано
відповідачем ОСОБА_2 і не підписано. У
вказаному договорі вказано
найменування послуг: вивезення твердих
побутових і негабаритних відходів;
освітлення місць загального
користування, підвалів; технічне
обслуговування внутрішньо будинкових
мереж водопостачання, водовідведення і
зливної каналізації та тарифи на
послуги окремо і загальний тариф, що
виконавець надає послуги відповідно до
затвердженого органом місцевого
самоврядування рішення про структуру
тарифів, періодичність та строки
виконання робіт, що розрахунковим
періодом є календарний місяць, порядок
оплати, вимоги щодо показників надання
послуг та зменшення розміру плати за
них у разі зниження якості або
ненадання їх у повному обсязі, права та
обов»язки сторін, відповідальність
сторін, строк дії договору.

Тому на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
визнати відповідність чинному
законодавству, запропонований договір
про надання послуг з утримання будинку
ОСОБА_2 від 23.05.2011 року.

Також на підставі ст..20 ч.3 п.1 ЗУ « Про
житлово- комунальні послуги» та умов
договору, укладеного на підставі
типового договору, слід стягнути
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь Кагарлицького
комунального житлово-експлуатаційного
підприємства заборгованість за надані
послуги по утриманню будинку і споруд
та прибудинкової території за період з
1 липня 2012 року по 1 жовтня 2014 року в
розмірі 2222,12 грн. Вказаний розмір
заборгованості підтверджується
відповіднир розрахунком, рішеннями
виконкому Кагарлицької міської ради
від 31.05.2011 року про затвердження
тарифів, від 6.05.2011 року №114 про
коригування тарифів, від 26.09.2011 року №245
про затвердження тарифів, розрахунком
тарифу на освітлення місць загального
користування.

За вказаний період з 1 липня 2012 року по 1
жовтня 2014 року року позивачем було
надано відповідачам слідуючі послуги -
вивезення твердих побутових і
негабаритних відходів; освітлення
місць загального користування,
підвалів; технічне обслуговування
внутрішньо будинкових мереж
водопостачання, водовідведення і
зливної каналізації. Вказане
підтверджується графіками проведення
робіт, актами проведених робіт,
паспортами готовності будинку до
роботи в опалювальні періоди.

Заперечення відповідача також
ґрунтуються на посиланнях про
незаконність пропозицій позивача про
укладення договору про надання послуг
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій. Але
виконавцем вказаних послуг визначено
позивача відповідно до рішення
виконкому Кагарлицької міської ради
від 27.02.2008 року №45. Відповідачі не
надали суду допустимих доказів про
незаконність вказаного рішення.

Також на підставі ст..88 ЦПК України
стягнути ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
на користь Кагарлицького комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
60,90 грн. з кожного у відшкодування
сплаченого судового збору.

Керуючись ст..20 ч.3 п.1 ЗУ « Про житлово-
комунальні послуги» та умов договору,
укладеного на підставі типового
договору, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 « Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій», ст..ст. 10, 60, 212
ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати відповідність чинному
законодавству, запропонований договір
про надання послуг з утримання будинку
ОСОБА_2 від 23.05.2011 року.

Визнати договір про надання послуг з
утримання будинку та прибудинкової
території укладеним між Кагарлицьким
КЖЕП та ОСОБА_2 з 23.05.2011 року .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
Кагарлицького комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
заборгованість за надані послуги по
утриманню будинку і споруд та
прибудинкової території за період з 1
липня 2012 року по 1 жовтня 2014 року в
розмірі 2222,12 грн.

Стягнути ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
на користь Кагарлицького комунального
житлово-експлуатаційного підприємства
60,90 грн. з кожного у відшкодування
сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга подається
протягом 10 днів з дня оголошення
рішення суду, а особами які приймали
участь, але не були присутніми в
судовому засіданні в той же строк з дня
отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
відповідно до ст.223 ЦПК України.

З повним текстом рішення сторони
можуть ознайомитися 23.12.2014 року.

Суддя В. І. Кириченко