Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючої - судді Середи І.В.,

при секретарі - Стьопіна О.К.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Байло Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду №9 в м.Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Північний» про визнання
заборгованості безпідставною та
зобов'язання списати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Північний» (далі КП «ЖКС «Північний»)
про визнання заборгованості за
утримання будинків і прибудинкових
територій у розмірі 5214,86 грн.
безпідставною та такою, що підлягає
скасуванню, а також про зобов'язання
списати її з особового рахунку.

В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_1 вказувала на те, що послуги
відповідачем не надаються, вона
неодноразово зверталася здійснювати
належне утримання будинку та
прибудинкової території, однак її
звернення ігнорувалися, від
Департаменту міського господарства
отримала відписку і знову було пере
направлено до відповідача. Всупереч
нормам законодавства з нею не було
укладено договору та не було узгоджено
зміну тарифів, враховуючи не надання
цих послуг, тому позивач вважає, що
підстав для нарахування та оплати
послуг УБПТ не має. Крім того,
нарахована заборгованість складається
за період з 2009 року по 2014 рік, тобто 5
років, тоді як загальна позовна
давність складає три роки. Наявність
безпідставно нарахованої
заборгованості порушує її права,
оскільки вона значиться як
недобросовісний боржник, та не може
отримувати необхідні їй довідки.

В судовому засіданні позивач
повністю підтримала позов та просила
його задовольнити, також доповнила, що
вона неодноразово зверталася до
відповідача, однак ніяка робота не
проводиться, вона відмовилася укладати
договір, і вважає, що відсутні підстави
для оплати послуг які вона не отримує.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову посилаючись
на те, що підприємство було утворено в
2007 році, будинок був прийнятий до
комунальної власності 22.08.2006 року, а до
цього знаходився у віданні ВАТ
«Одеський завод Центроліт». Позивачу в
2012 році було запропоновано укласти
договір, однак вона відмовилася від
укладання. Право на обслуговування
відповідачем будинку зазначено в
рішенні Одеської міської ради №1173-V від
05.04.2007 р.. Наявна у позивача
заборгованість не перешкоджає їй в
отриманні субсидії відповідно до
діючого законодавства. Крім того,
зазначив, що позивачка не зверталася до
підприємства з проханням перерахувати
послуги у зв'язку з ненаданням, або
неякісним наданням, або не в повному
обсязі. Усі необхідні роботи
підприємством проводилися, про що
складалися акти. Також зазначив, що
обраний позивачем спосіб захисту не
відповідає вимогам ст.16 ЦК України.

Заслухавши позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач є
співвласником квартири АДРЕСА_1, в якій
вона разом проживає і зареєстрована з
іншими співвласниками донькою ОСОБА_3
та онуком ОСОБА_4 .

Згідно з наданим розрахунком
заборгованість за послуги з УБПТ 5214,86
грн. нарахована на трьох осіб за період
до 01.01.2011 року в сумі 1035,72 грн., а з 01.01.2011
року - 4370,90 грн..

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»

- балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд (далі -
балансоутримувач) - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом,

- утримання будинків і прибудинкових
територій - господарська діяльність,
спрямована на задоволення потреби
фізичної чи юридичної особи щодо
забезпечення експлуатації та/або
ремонту жилих та нежилих приміщень,
будинків і споруд, комплексів будинків
і споруд, а також утримання прилеглої
до них (прибудинкової) території
відповідно до вимог нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил згідно із
законодавством.

Відповідно до ст. 20 Закону споживач має
право:

1) одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг;

2) одержувати в установленому
законодавством порядку необхідну
інформацію про перелік
житлово-комунальних послуг, їх
вартість, загальну вартість місячного
платежу, структуру ціни/тарифу, норми
споживання, порядок надання
житлово-комунальних послуг, їх
споживчі властивості тощо;

3) на відшкодування збитків, завданих
його майну та/або приміщенню, шкоди,
заподіяної його життю чи здоров'ю
внаслідок неналежного надання або
ненадання житлово-комунальних послуг;

4) на усунення протягом строку,
встановленого договором або
законодавством, виявлених недоліків у
наданні житлово-комунальних послуг;

5) на зменшення розміру плати за надані
послуги в разі їх ненадання або надання
не в повному обсязі, зниження їх якості
в порядку, визначеному договором або
законодавством;

6) на несплату вартості
житлово-комунальних послуг за період
тимчасової відсутності споживача
та/або членів його сім'ї при
відповідному документальному
оформленні, а також за період фактичної
відсутності житлово-комунальних
послуг, визначених договором у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України;

7) отримувати від виконавця компенсацію
в розмірі, визначеному договором,
рішенням суду або законодавством, за
перевищення нормативних термінів на
проведення аварійно-відновлювальних
робіт;

8) на перевірку кількості та якості
житлово-комунальних послуг у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

2. Споживач має право на укладення
договору з виконавцем відповідних
послуг на профілактику, повірку, а
також заміну або ремонт
санітарно-технічних приладів,
пристроїв, обладнання та засобів
обліку, що вийшли з ладу.

Серед зобов'язань споживача (п.1,5,9.10 ч.3)
визначено такі як :

- укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору;

- оплачувати житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом;

- своєчасно проводити підготовку
жилого будинку, помешкання (в якому він
проживає або яке належить йому на праві
власності) та його технічного
обладнання до експлуатації в
осінньо-зимовий період;

- у разі несвоєчасного здійснення
платежів за житлово-комунальні послуги
сплачувати пеню у встановлених законом
чи договором розмірах.

Вимогами ст.60 ЦПК України встановлено,
що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.58,59 ЦПК
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач звертаючись до суду не надала
належних доказів в підтвердження
порушень її прав, більш того, вона не
надала підтвердження звернення до КП
«ЖКС «Північний» з претензіями щодо
ненадання послуг, або неналежної
якості.

Із представлених відповідей від інших
установ куди вона зверталася навпаки
їй було роз'яснено про обсяг виконаних
робіт та суми витрачених коштів.

Що стосується строків за які
нараховано заборгованість, то
необхідно зазначити, що строк позовної
давності враховується судом при
зверненні з позовом про стягнення
боргу, і не може судом враховуватися
при розгляді позову ОСОБА_1.

Таким чином суд приходить до висновку
про необхідність відмови позивачу в
задоволенні вимог, оскільки порушення
прав позивача не знайшло свого
підтвердження належними доказами.

Керуючись ст.ст.10,11,58,60,88,212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
комунального підприємства
«Житлово-комунальний сервіс
«Північний» про визнання
заборгованості безпідставною, та
зобов'язання списати заборгованість
залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Суворовський районний суд м.Одеси
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: