Справа № 462/5406/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 листопада 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Галайко Н.М.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом, який в подальшому уточнила про
стягнення з ОСОБА_2 5990 грн.
заборгованості та 193,48 грн. три проценти
річних від простроченої суми, 800 грн.
витрат на правову допомогу та
сплачений судовий збір. Свої позовні
вимоги позивач мотивує тим, що 04.02.2013
року вона позичила відповідачу гроші в
сумі 500 доларів США, які ОСОБА_2
зобов'язувався повернути до 02.07.2013 року,
про що склали письмову розписку. Проте,
по даний час відповідач грошей не
повернув, ухиляється від сплати боргу,
чому він просить стягнути з ОСОБА_2 суму
боргу в розмірі 5990 грн. та 193,48 грн. три
проценти річних від простроченої суми,
800 грн. витрат на правову допомогу та
сплачений судовий збір.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені у позовній заяві
вимоги підтримав, просить суд позов
задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, який належним чином був
повідомлений про час, день та місце
розгляду, що стверджується
оголошенням, опублікованим в газеті
"Високий замок" /а.с.24/, в судове
засідання повторно не з'явився, що
відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України,
оскільки матеріалів справи достатньо
для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши зібрані по справі
докази, вирішуючи спір в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих доказів, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору чи вимог
цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобовязання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України несплата
боржником суми боргу вважається
порушенням зобов'язання. У
відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням індексу
інфляції за весь час прострочення.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Як встановлено судом, 04.02.2013 року ОСОБА_1
та ОСОБА_2 уклали між собою договір
позики коштів, згідно якого ОСОБА_1
передала ОСОБА_2 гроші в сумі 500 доларів
США.

Ці обставини об'єктивно стверджуються
Розпискою від 04.02.2013 року (а.с. 4).

Крім цього, з відповідача слід стягнути
3% річних від простроченої суми, що
становить 193,48 грн.

Таким чином, відповідач порушив своє
зобов'язання з повернення коштів за
договором позики, а тому з нього
підлягає стягненню заборгованість у
сумі 5990 грн., 3% річних від простроченої
суми, що становить 193,48 грн.

Відповідно до ст.84 ЦПК України на
корсить позивача також слід стягнути
сплачених витрат на правову допомогу 800
грн. (а.с.5).

Також з відповідача на корсить
позивача слід стягнути понесені ним
судові витрати в розмірі 243,60 грн.

На підставі наведеного суд приходить
до переконання, що заявлені позовні
вимоги є підставними та підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610-612, 625,
1046-1050 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 5990
(п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто)
гривень заборгованості 193 (сто
дев'яносто три) грн. 48 коп., 800 грн. витрат
на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
243,60грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Залізничний
районний суд м. Львова.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.