У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Штелик С.П.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Коротуна В.М.,

Кафідової О.В.,
Парінової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Шклівської селищної ради Яворівського
району Львівської області, треті особи:
ОСОБА_5, Львівське обласне комунальне
підприємство «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»,
Яворівська державна нотаріальна
контора, про визнання незаконним та
скасування свідоцтва про право
власності на житловий будинок та
визнання недійсним договорів
дарування житлового будинку, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Яворівського районного суду
Львівської області від 14 листопада 2008
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 26 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з
позовом до Шклівської селищної ради
Яворівського району Львівської
області, треті особи: ОСОБА_5, Львівське
обласне комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки», Яворівська
державна нотаріальна контора, про
визнання незаконним та скасування
свідоцтва про право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 видане
Львівським обласним комунальним
підприємством «Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки» 05
вересня 2003 року на ім'я ОСОБА_6, та
визнати недійсним договір дарування
цього житлового будинку від 22 грудня 2003
року, згідно з яким ОСОБА_6 подарував, а
ОСОБА_5 прийняла у дар спірний житловий
будинок, посилаючись на те, що
зазначений будинок будувався їхніми
батьками: батьком - ОСОБА_7 та матірю -
ОСОБА_8 і був закінчений будівництвом у
1974 році.

Починаючи з 1977 року по 1980 рік у цьому
будинку фактично проживали їхні батьки
та вони як молода сім'я.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 померла і з дня
смерті ОСОБА_6 в будинку більше не
проживав, оскільки виїхав у Херсонську
область, де був зареєстрований.

У 1986 році батько знову одружився і
фактично проживав з дружиною в АДРЕСА_2,
де був зареєстрований.

З дня смерті матері, тобто з 1980 року, у
вказаному будинку фактично проживають
вони - позивачі у справі та троє їхніх
неповнолітніх дітей. Спадщину фактично
прийняла ОСОБА_3 залишившись проживати
у цьому будинку, оскільки ніхто з інших
спадкоємців у встановлений законом
термін не ставив питання про вступ у
спадщину та не звертався з приводу
спадкового майна до нотаріальної
контори.

Однак ОСОБА_6 без їх згоди
зареєструвався в будинку, переоформив
на своє ім'я будинкову книгу на цей
будинок та отримав рішення від 10 липня
2003 року № 77, на підставі якого став
єдиним власником спірного будинку,
який і подарував ОСОБА_5

При з'ясуванні всіх обставин справи
Шклівська селищна рада, приймаючи
рішення від 11 травня 2007 року № 423,
відмінила рішення виконкому
Шклівської селищної ради від 10 липня 2003
року № 77 «Про оформлення права
власності на житловий будинок за
ОСОБА_7.».

Недотримання норм матеріального права
при оформленні права власності на
спірний житловий будинок тільки за
ОСОБА_7 привело до порушення
конституційного права на житло інших
фактичних власників цього нерухомого
майна.

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від
14 листопада 2008 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 26 червня 2014 року, позов
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Поновлено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк
звернення до суду.

Визнано незаконним та скасовано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - житловий будинок
АДРЕСА_1, видане Львівським обласним
комунальним підприємством «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» 05 вересня 2003 року на
ім`я ОСОБА_6

Визнано недійсним договір дарування
житлового будинку від 22
грудня 2003 року, згідно з яким ОСОБА_6
подарував, а ОСОБА_5 прийняла в дар
житловий будинок АДРЕСА_1

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Установлено, що ОСОБА_6, який є батьком
позивача ОСОБА_3 та відповідача
ОСОБА_5, перебував у зареєстрованому
шлюбі з їх матір'ю ОСОБА_8 з 1949 року до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тобто до часу смерті
останньої.

У період спільного проживання ними був
збудований житловий будинок АДРЕСА_1

З часу побудови зазначеного будинку в
ньому постійно проживає та
зареєстрована позивач ОСОБА_3, а з часу
її одруження, тобто з 1979 року, її
чоловік ОСОБА_4 та троє неповнолітніх
дітей, що підтверджується довідкою
Шклівської селищної ради від 07
листопада 2003 року та даними
будинкової книги (а. с. 6‒?7, 8).

Рішенням Шклівської селищної ради від
10 липня 2003 року № 77 за заявою ОСОБА_6
оформлено на нього право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому та
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, яке зареєстроване 05
вересня 2003 року (а. с. 9‒?11).

22 грудня 2003 року ОСОБА_6 уклав договір
дарування житлового будинку, за яким
подарував, а ОСОБА_5 прийняла в дар
належний останньому на праві власності
житловий будинок АДРЕСА_1

Рішенням Шклівської селищної ради від
11 травня 2007 року № 423 за скаргою ОСОБА_3
відмінено рішення Шклівської селищної
ради від 10 липня 2003 року № 77 «Про
оформлення права власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6.».

Згідно з положеннями ст. 32 ЦПК України у
разі, якщо предметом спору є спільні
права чи обов'язки кількох осіб, то
позов пред'являється до кількох
відповідачів, а в разі пред'явлення
позову лише до одного відповідача, суд
відповідно до ст. 33 ЦПК України має
право за клопотанням позивача залучити
до участі у справі співвідповідача.

Суд першої інстанції не звернув уваги,
що позов пред'явлено лише до Шклівської
селищної ради Яворівського району
Львівської області, при цьому позивачі
просять також визнати недійсним
договір дарування від 22 грудня
2003 року цього житлового будинку, згідно
з яким ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_5
прийняла у дар спірний житловий
будинок. Визнаючи недійсним договір
дарування, суд не з'ясував процесуальне
становище ОСОБА_5 та всупереч вимогам
статей 10, 33 ЦПК України не обговорив
питання і не роз'яснив позивачам, що
рішення у справі за заявленим позовом
впливає на права і обов'язки ОСОБА_5, яку
необхідно залучити до участі у справі
як співвідповідача.

Апеляційний суд на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права уваги не звернув
і помилково залишив рішення суду
першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд
не обмежений доводами касаційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде виявлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судові рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Яворівського районного суду
Львівської області
від 14 листопада 2008 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 26 червня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
С.П. Штелик

Судді:
М.В. Дем'яносов

О. В.
Кафідова

В.М.
Коротун

І.К.
Парінова