У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 25 грудня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення, за касаційною
скаргою ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на
заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від
22 травня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 15
жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у
якому просила усунути їй перешкоди у
користуванні власністю, виселити
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з
належного їй на праві власності
домоволодіння АДРЕСА_1

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
згідно з договором купівлі-продажу від
06 січня 2010 року, укладеного між нею та
ОСОБА_5, їй на праві власності належить
домоволодіння № 9 за вказаною вище
адресою, у якому, вважаючи цей договір
незаконним, без будь-яких підстав
проживають відповідачі.

Посилаючись на те, що вона, як власник
спірного майна, не може вільно
користуватися, володіти та
розпоряджатися ним, просила
задовольнити позов.

Заочним рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 22
травня 2014 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2014 року, позовні вимоги задоволено.

Усунено ОСОБА_4 перешкоди у
користуванні власністю та виселено
ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з домоволодіння
АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_7 просять скасувати рішення та
ухвалу судів попередніх інстанцій,
справу направити на новий судовий
розгляд, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, застосувавши до
спірних правовідносин норми ст. ст. 319,
321, 391 ЦК України, виходив з того, що
ОСОБА_5, як колишній власник, а
відповідачі, як члени його сім'ї, після
вчинення угоди купівлі-продажу
продовжують проживати у спірному
будинку, а позивач, будучи його новим
власником, не може вільно
користуватися, володіти та
розпоряджатися ним.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Доводи скарги з приводу того, що
укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 договір
купівлі-продажу будинку є фіктивним,
колегія відхиляє, оскільки в
установленому законом порядку цей
правочин недійсним не визнавався.

Водночас, колегія суддів погоджується
з висновком апеляційного суду про те,
що виникнення права членів сім'ї
власника на користування будинком та
обсяг цих прав залежить від виникнення
у власника будинку права власності на
цю квартиру, а отже, припинення права
власності на будинок припиняє право
членів його сім'ї на користування цим
будинком.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у
справі докази, правильно встановивши
характер правовідносин та вірно
застосувавши норми матеріального
права, суди попередніх інстанцій з
урахуванням встановлених обставин
справи обґрунтовано дійшли висновку
про задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та
керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_7
відхилити, заочне рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 22 травня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова