Справа № 342/2091/13-ц
Провадження № 2/342/103/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Городенка

Городенківський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді
Корюкіної М.П.

секретаря
Сьомкайло І-М.І.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідачки
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Городенка
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на 1/2 частину
будівельних матеріалів незавершеного
будівництва,

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, в
якому просить визнати за ним право
власності на 1/2 частину будівельних
матеріалів незавершеного будівництва
на загальну суму 70270 грн., що
знаходяться в по АДРЕСА_1. Просить
стягнути з відповідачки ОСОБА_3 1405 грн.
понесених ним витрат за виготовлену
документацію, 792.70 грн. по оплаті
оцінювачу будівельних матеріалів
незавершеного будівництва та за
надання юридичної допомоги.

В позові вказав, що з відповідачкою
шлюб зареєстрував 08.05.1989 року в
Слобідській сільській раді
Городенківського району. Після
реєстрації шлюбу проживали в будинку
його батьків в с. Виноград
Городенківського району. В цьому ж 1989
році та весною 1990 року виїжджали з
відповідачкою на сапку буряка в
Полтавську область. На зароблені кошти
16.06.1990 року в ОСОБА_6, що в АДРЕСА_1 купили
житловий будинок. В 1991 році розпочали
реконструкцію його та побудували 2
літні кухні, гараж, стодолу, навіси,
сараї, зробили металічні ворота та
зробили вимощення кругом хати. Влітку
1992 року закінчили перебудову житлового
будинку, інші господарські будівлі
побудували в 1994-1996 та в 2002 роках. 16.01.2013
року шлюб з відповідачкою розірвали.
Також зазначив, що дітей від спільного
проживання у них не має. Зазначені
будівлі не здані в експлуатацію, а тому
його реально поділити не можливо. У
зв'язку із чим просить визнати за ним
право власності на 1/2 частину
будівельних матеріалів, що складає 70270
грн., 1405 грн. витрат за виготовлення
технічної документації, 702.20 грн. за
оцінку будівельних матеріалів,
незавершеного будівництва, та витрати
за надання юридичної допомоги.

25.11.2014 року позивач уточнив позовні
вимоги і просить визнати за ним право
власності на 1/2 частину будівельних
матеріалів і робіт витрачених на
будівництво одноповерхових будівель
будинковолодіння, яке знаходиться по
АДРЕСА_1 на загальну суму 74888.0 грн.

Просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3
понесені ним судові витрати за
виготовлення технічної документації в
сумі 1405 грн., за висновки судової
будівельно-технічної експертизи 2600.0
грн. по сплаті судового збору 748.88 грн.
та за надання юридичної допомоги.

В поданому запереченні відповідачка
просить в задоволенні позову
відмовити, оскільки спільних коштів в
будівництво будинку та господарських
споруд з позивачем не вкладали. Позивач
витрачав кошти на сплату аліментів та
на свої потреби. Будівництво
проводилося з відхиленням від проекту
і вони є істотними. Сам будинок
спланований по іншому, ніж передбачено
в проекті. Крім того, згідно
будівельного паспорта всі будови
побудовані з порушенням будівельних
норм. Відповідно всі будови повинні
бути збудовані на істотній відстані
від будинку. Вона збудувала, як
вбачається із технічного паспорта що
виготовлений позивачем : 2 літні кухні, 4
сараї, гараж, стодолу, комору, три
навіси біля самого будинку. Тому всі
господарські будівлі є самочинним
будівництвом. У зв'язку із чим в
задоволенні позову слід відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги. Суду пояснив, що з
відповідачкою одружився в 1989 році.
Цього ж року та в 1990 році спільно їхали
на сапку в Полтавську область. Грошима
розпоряджалася відповідачка, а тому
всі зароблені гроші він віддавав їй. В
цьому ж році купили спільно хату в
АДРЕСА_1, яку зареєстрували на
відповідачку. Через рік стали
проживати в одній із кімнат
побудованої хати. Хату будували за їхні
спільні кошти, за кошти від його
проданої хати в с. Виноград, від
проданої корови, яку йому дала його
мати. Після сапки він працював водієм в
СВК «Дружба», а відповідачка
заготівельником. Вони також мали свині,
коні, машину, трактор, обробляли
огороди. Будували хату відповідно до
рішення сільської ради. На час
будівництва проживали в його матері в
с. Виноград. Відповідачка також продала
хату побудовану з першим чоловіком, але
вони її продавали спільно. З
відповідачкою прожили більше 20 років.
За цей час вони побудували гараж, літні
кухні, сараї, стодолу, навіси, комору,
зробили вимощення, металічні ворота.
Також у наявності є колодязь, металічна
огорожа. У зв'язку із чим вважає, що
нажите майно повинно бути поділено
порівну. Відповідачка є титульним
власником будинковолодіння і
відмовляється від прийняття будинку в
експлуатацію та оформлення
правовстановлюючих документів.
Просить стягнути із відповідачки всі
понесені ним витрати.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.
Суду пояснив, що сторони проживали
спільно, вели спільно господарство, а
тому спільно нажите майно повинно
ділитись порівну. Відповідачка не
бажає ділитись нажитим майно та не хоче
офіційно його узаконити. У зв'язку із
чим вважає, що є всі підстав для
задоволення позову.

Відповідачка в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала Суду
пояснила, що з відповідачем одружились
в 1989 році. Цього року та наступного року
їздили з позивачем на сапку. Заробіток
привезений вони все звезли в с.
Виноград до матері позивача. В 1990 році
за 16168 крб. продала будинок, який
будувала із першим чоловіком. За
проданий будинок 16.06.1990 року в АДРЕСА_1
за 1969 крб. купила стару хату. На подвір'ї
цього будинковолодіння на підставі
рішення виконкому Сороківської
сільської ради на протязі 1991 року
побудувала житловий будинок. Сараї,
літні кухні, гараж, навіси, стодолу,
комору, металічні ворота побудувала
пізніше в 1994-1996 та 2002 роках без дозволу
сільської ради. Житловий будинок їй
допомагали будувати родичі, позивач
гроші на будову не давав, так як мало
заробляв і платив аліменти. Всі будови
є самочинні, збудовані без плану та на
її особисті заощадження. У зв'язку із
чим в задоволенні позову просить
відмовити.

Представник відповідачки позовні
вимоги як і відповідачка не визнала.
Вважає що є всі підстави для відмови в
задоволенні позову, оскільки
будівництво є самочинним. Все
будівництво зроблено з відхиленням від
будівельного паспорта і від проекту та
збудовано більше будівель чим
передбачено. Крім того всі будівлі
збудовано відповідачкою, а тому
позивач до побудованого ніякого
відношення не має. Тому в задоволенні
позову слід відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, експерта,
дослідивши та оцінивши докази по
справі суд вважає, що позовні вимоги
підлягають до часткового задоволення,
виходячи із таких підстав:

Судом встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб в 1989 році. Від
спільного проживання сторони дітей не
мають. 15.03.1990 року відповідачка ОСОБА_3
та ОСОБА_7 продали будинковолодіння в
АДРЕСА_2 за 16166 крб.

16.06.1990 року відповідачка ОСОБА_3 в
АДРЕСА_1 придбала житловий будинок та
надвірні будівлі і зареєструвала на
себе.

19.06.1990 року виконавчим комітетом
Сороківської сільської ради ОСОБА_3
надано дозвіл на будівництво житлового
будинку по АДРЕСА_1 та зобов'язано
будівництво закінчити на протязі 4
років, а після чого пред'явити житловий
будинок в експлуатацію. На підставі
рішення виконавчого комітету
Сороківської сільської ради
Городенківського району від 19.06.1990 року
відповідачці 12.08.1990 року видано
будівельний паспорт на забудову
житлового будинку і сараю. Згідно
пояснень сторін в 1991 році сторони
побудували житловий будинок і перейшли
проживати в одну із кімнат. В 1994-1996 та в
2002 роках побудували 4 сараї, 2 літні
кухні, гараж, 3 навіси, стодолу, комору,
металічні ворота, огорожу, убиральню.
На даний час будинок повністю
облаштований для проживання. В будинку
станом на 2003 рік наявні всі
комунікації, однак він не зданий в
експлуатацію. Згідно Державного акта
на право власності на землю від 04.01.2014
року відповідачка являється власником
земельної ділянки в розмірі 0.21 га. для
ведення особистого господарства та 0.12
га. для обслуговування житлового
будинку. Всі будівлі зведені в межах
земельної ділянки виділеної для
обслуговування будинку та
прибудинкової території.

Відповідно ч.1ст. 60 СК України, майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю або
шлюбним договором.

В силу частин 2,3 ст. 331 ЦК України, якщо
договором або законом передбачено
прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до
експлуатації.

Право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Враховуючи положення вище зазначених
норм сторони є власниками будівельних
матеріалів і робіт. Згідно висновку
експерта вартість будівельних
матеріалів і робіт, які знаходяться в
незавершеному будівництві складає:
вартість матеріалів і конструктивних
матеріалів 94986.0 грн., вартість
будівельних робіт використаних на
побудову одноповерхових будівель 54790.0
грн. Загальна сума будівельних
матеріалів і робіт становить 149776.0 грн.
Оскільки частки сторін є рівними то
позивач має право на 1/2 частку
матеріалів і робіт, що згідно висновку
експерта становить 74888.0 грн. Вартість,
які підтвердив експерт будучи
допитаним в судовому засіданні.

Доводи відповідачки про те, що будинок
та господарські будівлі збудовані за
кошти, які вона отримала від продажу
будинковолодіння набутого у
попередньому шлюбі не заслуговують
увагу суду, оскільки відповідачка не
надала доказів того, що вона ті кошти
(частину коштів) використала саме на
придбання будівельних матеріалів та
оплату робіт у будівництві спірного
будинковолодіння.

Твердження відповідачки проте, що
будівництво є самочинним, суд не бере
до уваги тому, що будівництво
здійснювалось на підставі рішення
виконкому Сороківської сільської ради
та будівельного паспорта.

Згідно Державного акта земельна
ділянка на якій перебувають зведені
будівлі перебуває у власності
відповідачки.

Здійснення будівництва господарських
будівель на відстані ближче чим
передбачено правилами ДБН без
оформлення дозволів не позбавляє
позивача вимагати права власності на
будівельні матеріали та роботи
використані в такому будівництві.

Посилання відповідачки на те, що
позивач мав незначний заробіток і він
сплачував аліменти на дітей не слід
брати до уваги. Так як відповідно до ст.
60 СК України, майно набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині і
чоловікові незалежно від того, що один
з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Враховуючи те, що позивач претендує на
1/2 частину будівельних матеріалів і
робіт, суд не вбачає підстав для
відмови в задоволенні позову.

Беручи до уваги те, що позовні вимоги
ОСОБА_1 підлягають до задоволення,
відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки слід стягнути судові
витрати по справі, які включають в себе:
748.90 грн. судового збору, 250 грн. за
надання юридичної допомоги, 1300 грн.
судових витрат за проведення
будівельно-технічної експертизи. В
задоволенні вимоги щодо стягнення з
відповідачки 1405 грн. за виготовлення
технічної документації на
відповідачку слід відмовити, оскільки
такі витрати не відносяться до судових
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи із викладеного на підставі:
ст.ст. 316, 319, 321,328, ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України,
ч.1ст. 60, ч.1ст. 70 СК України та керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 214-215, 218 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину будівельних матеріалів і робіт
використаних у будівництві
незавершеного будинковолодіння, яке
знаходиться по АДРЕСА_1 згідно висновку
будівельно-технічної експертизи від 14
липня 2014 року на загальну суму
74888(сімдесят чотири тисячі вісімсот
вісімдесят вісім гривень).

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5
1300(одну тисячу триста гривень) судових
витрат за проведення
будівельно-технічної експерти, 748.90
(сімсот сорок вісім гривень 90 копійок)
судових витрат та 250(двісті п'ятдесят
гривень) за надання юридичної допомоги,
в задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Городенківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Корюкіна М.П.