суду Одеської області
________________________________________________________________________
Справа № 503/2315/14-ц
Провадження №2/503/753/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року
м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого - судді
Сопільняка О.М.

при секретарі
Вдовиченко В.О.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кодима Одеської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Кодимської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 27 листопада 2014 року
звернувся до Кодимського районного
суду з позовом до Кодимської міської
ради Одеської області про визнання в
порядку спадкування за законом права
приватної власності на спадкове майно,
яке залишилась після смерті його
матері ОСОБА_3.

Уточнивши 11 грудня 2014 року свої вимоги,
позивач в позовній заяві вказав, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_3,
після смерті якої залишилось спадкове
майно у вигляді грошових вкладів, щодо
яких мати не залишила заповіту.
Звертаючись до нотаріуса з заявою про
прийняття спадщини померлої матері,
позивач забув вказати про належні їй
грошові вклади, а тому отримав
свідоцтво про право за заповітом на
інше належне померлій майно. У зв'язку з
цим просив свій позов задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала та
просила його задовольнити.

Представник Кодимської міської ради
Одеської області в судове засідання не
з'явився, попередньо надавши до суду
письмове клопотання за №1043/0216 від 18
грудня 2014 року про розгляд справи без
нього.

Вислухавши представника позивача,
дослідивши позовну заяву позивача та
надані сторонами письмові докази, суд
визнає позов безпідставним та вважає
необхідним відмовити у його
задоволенні з таких підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України
права і свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Водночас, відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК
України судовому захисту підлягають
лише порушені, невизнані або
оспорювані права, свободи чи інтереси
осіб, які виникають із цивільних,
житлових, земельних, сімейних, трудових
відносин.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що,
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла мати позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_1, виданого 26
березня 2014 року відділом ДРАЦС
Кодимського районного управління
юстиції Одеської області, актовий
запис про смерть №149. Місце відкриття
спадщини - м.Кодима Одеської області.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті
спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним чи неприйняття
спадщини спадкоємцями за заповітом,
право на спадкування за законом мають
особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК
України.

Факт родинних відносин між позивачем
ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_3, як між сином
та матір'ю, підтверджується копією
свідоцтва про народження позивача
серії НОМЕР_2, виданим 04 січня 1957 року
Прудниковською сільською радою
Вітебської області р.Білорусь.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3
заповіту не склала, у зв'язку з цим на
момент відкриття спадщини спадкоємцем
її спадкового майна за законом першої
черги був її син ОСОБА_2 - позивач у
справі.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за законом чи за заповітом
має право прийняти спадщину.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України, він не
заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно разом із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Така заява має бути
подана протягом шестимісячного строку,
встановленого ст.1270 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на
момент смерті матері разом з нею в
одному помешканні не проживав,
оскільки зареєстрований та постійно
проживає в АДРЕСА_1, тому у
відповідності з вимогами ст.ст.1269 та 1270
ЦК України повинен був на протязі шести
місяців з дня відкриття спадщини
звернутись до нотаріуса за місцем
відкриття спадщини з заявою про
прийняття спадщини померлої матері.

Водночас, як зазначено в листі
державного нотаріуса Кодимської
державної нотаріальної контори
Налдіної М.М. №998/01-16 від 11 грудня 2014
року, позивач ОСОБА_2 у встановлений
законом шестимісячний строк з дня
відкриття спадщини до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини померлої
ОСОБА_3 не звертався.

У зв'язку з цим, з огляду на
непроживання разом з матір'ю на момент
відкриття спадщини та незвернення до
нотаріуса впродовж шести місяців з дня
смерті матері, позивач ОСОБА_2 у
відповідності з вимогами ч.1 ст.1272 ЦК
України вважається таким, що спадщину
померлої матері не прийняв, що є
підставою для відмови у задоволенні
позову.

Пленум Верховного Суду України в абз.3
п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року
«Про судову практику у справах про
спадкування» зазначив, що у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа може звернутися до
суду за правилами позовного
провадження. При цьому, захист
порушеного права спадкоємця на
спадщину в судовому порядку можливий
лише за умови відсутності такої
можливості в позасудовому порядку.

У своєму листі №998/01-16 від 11.12.2014 року
державний нотаріус Налдіна М.М.
відмовила у видачі позивачеві
свідоцтва про право на спадщину з
підстав пропуску ним встановленого
законом строку звернення до нотаріуса
з заявою про прийняття спадщини.

Відмова нотаріуса із зазначених
підстав обумовлює необхідність
звернення позивача до суду з заявою про
визначення йому додаткового строку для
звернення до нотаріуса (ч.3 ст.1272 ЦК
України), а не з позовом про визнання
права власності на спадкове майно.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п.3.5 Узагальненні про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування (№24-753/0/4-13 від 16 травня 2013
року) вказав, що у справах про
спадкування права власності на
нерухоме майно суди не повинні
задовольняти позовні вимоги про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом чи за заповітом
за відсутності спору між спадкоємцями
стосовно спадщини, оскільки реалізація
прав позивачів має інші механізми,
зокрема звернення до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини.

Окрім цього, Пленум Верховного Суду
України в абз.2 п.23 постанови №7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», вказав, що за
наявності умов для одержання в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про визнання
права на спадщину судовому розглядові
не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Кодимської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3 -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Одеської області через Кодимський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Сопільняк О.М.