Провадження № 2/161/4109/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

22 жовтня 2014 року
м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі головуючого судді - Присяжнюк
Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку цивільну справу
за позовом Луцького підприємства
електротранспорту до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної шкоди в порядку
регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Луцьке підприємство електротранспорту
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування шкоди в порядку
регресу. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що з 26.08.2010 року по 11.06.2013 року ОСОБА_1
працював водієм тролейбуса в Луцькому
підприємстві електротранспорту. 08.11.2012
року під час керування тролейбусом по
вул. Рівненській в
м. Луцьку, на нерегульованому
пішохідному переході не надав переваги
пішоходу громадянці ОСОБА_2 та здійснив
наїзд на неї, чим порушив Правила
дорожнього руху, а потерпіла внаслідок
наїзду отримала тілесні ушкодження. За
вчинення правопорушення відповідач
був притягнутий до адміністративної
відповідальності. Рішенням Луцького
міськрайонного суду від 17.06.2013 року з
Луцького підприємства
електротранспорту в користь ОСОБА_2
стягнуто завдану матеріальну шкоду в
розмірі 1037 грн., моральну шкоду в
розмірі 1500 грн., та судові витрати в
розмірі 250 грн., а всього 2787 грн. Позивач
виконав рішення суду, а тому в
результаті винних дій відповідача ЛПЕ
нанесено матеріальну шкоду на загальну
суму 2787 грн., яку і просить стягнути з
ОСОБА_1, разом із судовими витратами в
розмірі 243,60 грн.

Представник позивача Івчик М.О. у
судове засідання не з'явився, подав на
адресу суду заяву, якою просив справу
розглядати у його відсутності по
наявних у ній матеріалах, позов
підтримав в повному обсязі, щодо
ухвалення заочного рішення не
заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, заперечень чи
пояснень по суті заявлених вимог не
подав.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України суд ухвалює рішення в порядку
заочного розгляду справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по
справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.11.2012 року
о 09:40 год., керуючи тролейбусом д.н.з. 145
по вул. Рівненській в м. Луцьку,
наближаючись до нерегульованого
переходу на якому перебувають пішоходи
повинен був зменшити швидкість, а в
разі потреби зупинити транспортний
засіб, щоб надати дорогу пішоходам,
здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2,
внаслідок чого остання отримала
тілесні ушкодження, чим порушив вимоги
п.18.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 07.12.2012 року
відповідача визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано відносно нього
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.5).

Рішенням Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 17.06.2013 року
задоволено позов ОСОБА_2, та стягнуто із
позивача, як володільця джерела
підвищеної небезпеки на її користь 1037
грн. матеріальної шкоди, 1500 грн.
моральної шкоди, 250 грн. судових витрат
(а.с.4-6).

Зазначені обставини згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК
України доказуванню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування.

Судом встановлено, що позивач, як
власник джерела підвищеної небезпеки,
відшкодував потерпілій ОСОБА_2 завдану
відповідачем шкоду на загальну суму 2787
грн., що підтверджується копією
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 27.05.2014 року (а.с.9).

Статтею 130 КЗпП України
передбачено, що працівники несуть
матеріальну відповідальність за
шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов'язків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 134 КЗпП України
передбачено, що відповідно до
законодавства працівники несуть
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли шкоду
завдано діями працівника, які мають
ознаки діянь, переслідуваних у
кримінальному порядку.

Як вбачається з копій наказу
позивача від 25.08.2010 року № 137-к, наказу №
111-к від 11.06.2013 року, відповідач із 26.08.2010
року по 11.06.2013 року працював на посаді
водія тролейбуса даного підприємства
та був звільнений за власним бажанням
(а.с.10-13).

Таким чином, ОСОБА_1 зобов'язаний
відшкодувати підприємству завдану
шкоду в розмірі 2787 грн. в повному
обсязі.

На підставі наведеного, суд
приходить до висновку, що з вини
відповідача заподіяно шкоду позивачу,
а тому позов слід задовольнити та
стягнути з ОСОБА_1 на користь Луцького
підприємства електротранспорту суму в
розмірі - 2787 грн. за завдану матеріальну
шкоду в порядку регресу та судові
витрати по справі в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 224-226
ЦПК України, на підставі ст.ст.
1166, 1172, 1191 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 132, 134 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Луцького підприємства
електротранспорту в порядку регресу 2787
(дві тисячі сімсот вісімдесят сім)
гривень завданої шкоди.

Стягнути ОСОБА_1 на користь
Луцького підприємства
електротранспорту судовий збір в
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Присяжнюк
Л.М.