АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Борденюк В.В.
Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського
районного суду міста Києва від 19 червня
2014 року у справі за заявою ОСОБА_2 до
Святошиського РУГУ МВС України, треті
особи: КП «КМБТІ», ГУЮ у м. Києві про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, шляхом звільнення майна
з-під арешту та зняття заборони на її
відчуження,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду
міста Києва від 19 червня 2014 року у
відкритті провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
порушення судом норм процесуального
права ставиться питання про скасування
даної ухвали та передачі питання до
суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню у зв'язку з
наступним.

Судом першої інстанції
встановлено, що постановою слідчого СВ
Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві від 10.05.2006 року у кримінальній
справі №08-9945 по факту заволодіння
квартирою за ознаками складу злочину,
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,
накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів
позовної заяви, ОСОБА_2 зверталась до
начальника СВ Святошинського РУГУ МВС
України в м. Києві з вимогою надіслати
їй вказану постанову від 10.05.2006 року та
прийняти нову про її скасування.

У відповіді на подану заяву СВ
Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві повідомило заявника, що підстав
для зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 не
вбачається.

Вважаючи даний арешт незаконним,
оскільки підставою накладення арешту
на зазначену квартиру є кримінальна
справа № 08-9945 від 28.04.2006 року, в межах
якої ОСОБА_2 не має ніякого правового
статусу, заявник просила усунути
перешкоди у здійсненні нею права
власності на вищезгадану квартиру
шляхом скасування постанови слідчого
СВ Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві від 10.05.2006 року у кримінальній
справі №08-9945 про накладення арешту на
майно.

Відмовляючи у відкритті
провадження, суд першої інстанції
прийшов до висновків що оскільки
заявник просить звільнити квартиру з
під арешту, що був накладений
постановою слідчого СВ Святошинського
РУГУ МВС України в м. Києві від 10.05.2006
року у кримінальній справі, то в даному
випадку відсутні правові підстави
вважати відносини які вказані у
позовній заяві, такими що мають
цивільного-правову природу.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Так, відповідно до ст. 15 ЦПК України,
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених не визнаних або оспорюваних
прав свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових земельних,
трудових, сімейних відносин, інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких спорів провадиться за
правилами іншого судочинства.

У своїй постанові від 15 травня 2013 року
Верховний Суд України дійшов правової
позиції № 6-26 цс 13, згідно якої вимоги
особи, що ґрунтуються на її праві
власності на арештоване майно,
розглядаються за правилами
установленими для розгляду позовів про
звільнення майна з-під арешту. В
порядку, передбаченому кримінальним
процесуальним законодавством, коли
арешт на майно накладено при
провадженні в кримінальній справі,
розглядаються заяви боржників на
правильність арешту майна.

Враховуючи викладене та те, що позивач
є власником майна, а питання
правильності накладення арешту не є
предметом даного судового розгляду,
висновок суду щодо необхідності
відмови у відкритті провадження у
справі є помилковим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок
встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене оскаржена ухвала
є передчасною, постановленою з
порушенням норм процесуального права,
підлягає до скасування, а апеляційна
скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Ухвалу Святошинського районного суду
міста Києва від 19 червня 2014 року
-скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: