Справа № 473/4275/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2014 р.
Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області в складі:
головуючої: судді - Ротар М.М., при
секретарі судового засідання - Фінько
О.П.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті
Вознесенську Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Таборівська сільська рада
Вознесенського району Миколаївської
області про тлумачення заповіту-

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
відповідачів, в якому просила
тлумачити заповіт померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, який був
посвідчений 05.12.2006 року секретарем
виконавчого комітету Таборівської
сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
ОСОБА_4, який за життя склав заповіт,
посвідчений 05.12.2006 року секретарем
Таборівської сіслької ради
Вознесенського району Миколаївської
області, зареєстрований в реєстрі за №
178. Згідно даного заповіту він
заповідав позивачу право на земельну
частку (пай), що належала йому на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку.

Позивач звернулася до нотаріуса з
приводу оформлення своїх спадкових
прав, однак їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, виходячи з неможливості
встановити склад спадкового майна за
заповітом.

Посилаючись на наведені
обставини, позивач просила
розтлумачити заповіт ОСОБА_4,
визначивши, що спадкодавець заповідав
ОСОБА_1 1/2 частку земельної ділянки, а
іншу 1/2 частку - ОСОБА_2, право власності
на яку підтверджується державним актом
серії МК № 093407, виданим 19 липня 2004 року,
загальною площею 6,30 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка знаходиться в межах
території Таборівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у
повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
судовому засіданні не заперечували
проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача -
Таборівської селищної ради
Вознесенського району Миколаївської
області, в судове засідання не з'явився.

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи в межах заявлених позовних
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК
України, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 1256 ЦК України,
у разі спору між спадкоємцями
тлумачення заповіту здійснюється
судом з дотриманням правил тлумачення
правочинів, передбачених ст. 213 ЦК
України .

Отже, виходячи з аналізу положень
ст.ст.213, 1256 ЦК, тлумачення заповіту
здійснюється з метою встановлення
точної волі заповідача і може мати
місце, якщо заповіт викликає питання в
спадкоємців, має суперечливий
характер, у зв'язку з чим необхідно
уточнити його зміст. При цьому ч.2 ст.213
ЦК не допускає, щоб при тлумаченні
правочину здійснювався пошук волі
учасника правочину, який не знайшов
відображення в тексті самого
правочину. Таким чином, при тлумаченні
заповіту не допускається внесення змін
у сам зміст заповіту, враховуючи також,
що заповіт - це особисте розпорядження
фізичної особи щодо належного їй майна,
майнових прав і обов'язків на випадок
своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Так, судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, який
за життя склав заповіт, посвідчений
05.12.2006 року секретарем Таборівської
сільської ради Вознесенського району
Миколаївської області, зареєстрований
в реєстрі за № 178.

Як вбачається зі змісту даного
заповіту, ОСОБА_4 заповідав позивачу
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях
земельну частку (пай), що належала
померлому на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку.

Згідно довідки нотаріуса (а.с.8)
позивачу було рекомендовано
звернутися до суду з приводу вирішення
питання спадкування земельної ділянки,
оскільки зі змісту заповіту не
зрозуміло, яку саме земельну ділянку
мав на увазі заповідач, що
унеможливлювало встановити склад
спадкового майна за заповітом.

За такого, вимоги позивача
фактично зводяться до внесення
відповідних змін до заповіту, а не до
його тлумачення, оскльки позивач
просить встановити об'єкт спадкування
та його місце знаходження, що не може
бути в даному випадку предметом
судового розгляду.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про тлумачення
заповіту суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 209, 212 -
215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Таборівська сільська
рада Вознесенського району
Миколаївської області про тлумачення
заповіту- - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Вознесенський міськрайонний суд
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення.

Суддя
М.М. Ротар