________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/6097/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого-судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відмови
від прийняття спадщини недійсною та
визначення додаткового строку для
подання заяви на прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

16.12.2013 року позивач звернувся з позовом
до суду, в якому просить суд
постановити рішення, яким встановити
для ОСОБА_1 додатковий строк для
прийняття спадщини, що залишилась
після смерті ОСОБА_3.

Свої вимоги мотивував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3,
після її смерті відкрилась спадщина на
належне їй майно.

Позивач стверджує, що факт смерті
найближчої людини дуже вплинув на його
психологічний стан, в результаті чого
значний проміжок часу позивач
знаходився у пригніченому стані.

Як стверджує позивач, його батько
ОСОБА_2 скориставшись його пригніченим
станом, та тривалим відрядженням,
користуючись довірою, шляхом обману
прийняв спадщину самостійно, обманним
шляхом вмовив його написати відмову
від спадщини, а на теперішній час
домовленість не виконав та залишив
його без спадку. Таким чином на
теперішній час виникла необхідність в
визначенні додаткового строку для
прийняття спадщини, оскільки позивач
не прийняв спадщину в встановлені
строки лише через обман батька, якому
він довіряв.

У зв'язку з чим позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 19.03.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 - задоволено. Визначено
ОСОБА_1 додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини, що
залишилась після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на три
місяці, тобто до 19 червня 2014 року.

01.07.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою, в якій просив суд
скасувати заочне рішення Київського
районного суду м. Одеси від 19 березня 2014
року у справі №520/17329/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для подання заяви
на прийняття спадщини, і призначити
справу до розгляду в загальному
порядку.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 05.09.2014 року скасовано заочне
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 19 березня 2014 року та
призначено справу до розгляду в
загальному порядку.

В ході повторного розгляду справи,
24.10.2014 року позивач надав до суду
уточнену позовну заяву, в якій просить
суд ухвалити рішення, яким відмову
ОСОБА_1 №1791 від 10.06.2011 року від
прийняття спадщини визнати недійсною.
Встановити ОСОБА_1 додатковий строк для
прийняття спадщини, що залишилась
після смерті матері ОСОБА_3.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового засідання
сповіщені належним чином у порядку
ст.74,76,77 ЦПК України.

У судове засідання з'явився
представник позивача, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві та вказуючи на те, що
позивач нічого не отримав після смерті
своєї матері, а з квартири, де він
зареєстрований та проживає з сім`єю
батько його намагається виселити.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення даного позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини між сторонами
врегульовані Цивільним Кодексом
України.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком
позивача записаний ОСОБА_2, матір`ю -
ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом
про народження Серії НОМЕР_1, виданим
повторно Другим відділом реєстрації
актів цивільного стану Малиновського
районного управління юстиції м. Одеси.

Шлюб між матір`ю позивача ОСОБА_3 та
відповідачем ОСОБА_2 був укладений 01
червня 2005 року, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла та після її
смерті відкрилась спадщина на належне
їй майно, що складається з: квартири під
№ 30, яка розташована в АДРЕСА_1;
земельної ділянки площею 0,150 га, яка
розташована на території Одеської
області, Овідіопольського району,
Таїровської селищної ради, АДРЕСА_2,
грошових вкладів з належними
відсотками, пайових внесків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб ( спадкоємців)

Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 у першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

У визначений законом строк, а саме 10
червня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Третьої одеської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після померлої
дружини - ОСОБА_3.

Того ж дня ОСОБА_1 звернувся до Третьої
одеської державної нотаріальної
контори з заявою, в якій відмовився від
прийняття спадщини на користь чоловіка
померлої - ОСОБА_2.

22 березня 2012 року державним нотаріусом
Третьої одеської державної
нотаріальної контори Сальніковою З.В.
ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право
на спадщину за законом, а саме на
квартиру під АДРЕСА_1, а також свідоцтво
про право на спадщину за законом на
грошові вклади з належними відсотками.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив, що батько позивача
ОСОБА_2, скориставшись пригніченим
станом ОСОБА_1, в якому останній
знаходився після смерті найдорожчої
людини у світі та тривалим
відрядженням останнього, користуючись
довірою, шляхом обману прийняв
спадщину самостійно, обманним шляхом
вмовив його написати відмову від
спадщини, обіцяючи, що позивачеві
перейде земельна ділянка, розташована
на території Селищної ради АДРЕСА_2, на
якій за кошти позивача було зведено
каркас (коробку) будинку, а йому
квартира АДРЕСА_1

Однак, своєї обіцянки не дотримав та,
більш того, звернувся до суду з позовом
до сина про визнання останнього таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням, а саме квартирою під
АДРЕСА_1 Зазначене підтверджується
ухвалою Київського районного суду
м.Одеси від 15.10.2013 року про відкриття
провадження та призначення судового
засідання.

Статтею 1273 ЦК України передбачено, що
відмова від прийняття спадщини маже
бути відкликана протягом строку,
встановленого для її прийняття.

В Постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» зазначено, що відмова
від прийняття спадщини може бути
визнана судом недійсною з підстав
передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК
України.

Згідно ст. 223 ЦК України, правочин, який
вчинено особою під впливом тяжкої для
неї обставини і на вкрай невигідних
умовах, може бути визнаний судом
недійсним незалежно від того, хто був
ініціатором такого правочину.

В Постанові Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», вказується, що
правочин може бути визнаний судом
недійсним на підставі ст. 233 ЦК України,
якщо його вчинено особою під впливом
тяжкої для неї обставини і на вкрай
невигідних умовах, чим друга сторона
правочину скористалася. Тяжкими
обставинами можуть бути тяжка хвороба
особи, членів її сім'ї чи родичів,
смерть годувальника, загроза втратити
житло чи загроза банкрутства та інші
обставини, для усунення або зменшення
яких необхідно укласти такий правочин.
Особа (фізична чи юридична) має вчиняти
такий правочин добровільно, без
наявності насильства, обману чи
помилки. Особа яка оскаржує правочин,
має довести, що за відсутності тяжкої
обставини правочин не було б вчинено
взагалі або вчинено не на таких умовах.

Вирішуючи спір по суті, суд бере до
уваги, що позивач здійснив
оскаржуваний правочин добровільно, без
жодного примусу з боку відповідача,
однак, під впливом тяжкої обставини -
смерті матері та на вкрай невигідних
умовах, так як власного нерухомого
майна позивач не має, з квартири, в якій
зареєстрований з 1991 року, - виселяється.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України встановлено,
що за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття
спадщини з поважної причини, суд може
визначити ще додатковий строк,
достатній для подання заяви для
прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року "Про судову практику у
справах про спадкування" особа, яка не
прийняла спадщину в установлений
законом строк, може звернутися до суду
з позовною заявою про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини відповідно до частини третьої
статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання
про визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, суд не повинен вирішувати
питання про визнання за ним права на
спадщину. Спадкоємець після
визначення йому додаткового строку для
прийняття спадщини має право прийняти
спадщину в порядку, установленому
статтею 1269 ЦК України, звернувшись в
нотаріальну контору, після чого
вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

У резолютивній частині рішення суд
повинен вказати відповідно певний
період часу з моменту набрання судовим
рішенням законної сили, протягом якого
спадкоємець може подати заяву про
прийняття спадщини, а не конкретну
календарну дату, до якої спадкоємець
може подати заяву про прийняття
спадщини. Додатковий строк, достатній
для подання заяви про прийняття
спадщини, не може перевищувати
шестимісячного строку, встановленого
статтею 1270 ЦК України для прийняття
спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків
встановлених, ст. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Суд, розглянувши справу, вважає
поважною причину пропуску позивачем
строку для прийняття спадщини за
законом після смерті ОСОБА_3 та
обґрунтованою, так як відповідно до
договору доручення від 29 березня 2011
року ОСОБА_1 у період з 01.04.2011 р. по 01.06.2011
року та з 01.07.2011р. по 01.12.2011 року
знаходився у Вінницькій області, у
зв'язку з чим позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Розглянувши спір всебічно, повно та
об'єктивно та з обліком викладеного,
суд вважає за можливе продовжити
позивачу термін на прийняття спадщини
за законом на три місяці.

Визначений строк, на думку суду, буде
достатнім для подання позивачем заяви
про прийняття спадщини у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених вимог, а тому
додатковий строк, достатній для
подання позивачем заяви про прийняття
спадщини слід встановити у продовж
трьох місяців після набрання рішення
законної сили.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі викладеного і керуючись ст.
ст. 1216, 1220, 1221-1223, 1261, ч.3 1272 ЦК України, ст.
ст. 7, 8, 10, 11, 15, 130, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для подання заяви
на прийняття спадщини - задовольнити.

Відмову ОСОБА_1 № 1791 від 10.06.2011 року від
прийняття спадщини визнати недійсною.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк
для подання заяви про прийняття
спадщини, що залишилась після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 строком
на три місяці, тобто до 03 лютого 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Київський районний
суд м.Одеси.

Суддя
Куриленко О. М.