Справа № 152/1702/14-ц
10 жовтня 2014 року м.
Шаргородський районний суд Вінницької
головуючого судді -
секретаря судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
24.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, у якому зазначила, що з 2003
року вона перебувала у
незареєстрованому шлюбі з
відповідачем, проте, з 2005 року вони
проживають окремо. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у
неї з відповідачем народився син -
ОСОБА_3. Посилаючись на те, що
відповідач матеріальної допомоги на
утримання сина не надає, позивач
просить стягувати з відповідача
аліменти на її користь на сина, у
твердій грошовій сумі, у розмірі 600 грн,
щомісячно, починаючи з дня звернення до
суду і до досягнення сином повноліття.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з'явилась, проте, від неї надійшла
заява, у якій позивач позов підтримує, а
справу розглянути у її відсутність.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явився, проте, від нього надійшла
заява, у якій відповідач позов визнає,
згоден сплачувати аліменти на сина,
просить справу розглянути у його
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.
Вирішуючи спір, суд встановив, що
позивач та відповідач є батьками
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження Серія НОМЕР_1 (а.с.5).
Син сторін проживає з позивачем та
знаходиться на її утриманні, що
вбачається із довідки, виданої
виконкомом Рахнівсько-Лісової
сільської ради № 5129 від 20.09.2014р. (а.с.6).
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання сина не надає.
Отже, судом установлено, що відповідач
ухиляється від надання добровільної
матеріальної допомоги на утримання
Установленим судом фактам
відповідають сімейні правовідносини,
які регулюються Конституцією України
та Сімейним кодексом України.
Так, відповідно до ст. 51 Конституції
України, батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.
Статтями 180-182, 184, 191 СК України
передбачено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. У разі ухилення батьків від
утримання дитини, кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються судом у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. При
призначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення. Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу отримує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Зазначений розмір, визначений у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.
Аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Оскільки право позивача та її
неповнолітньої дитини на матеріальне
утримання з боку батька порушено, то
воно підлягає судовому захисту.

З огляду на те, що судом установлено той
факт, що відповідач не приймає участі у
матеріальному утриманні дитини і весь
обсяг обов'язків по її утриманню
покладено на позивача, то це ставить
сторони у нерівні умови.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про стягнення
з ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, у
розмірі 600 грн, щомісячно, починаючи з
дня звернення до суду і до досягнення
сином повноліття підлягає задоволенню.
При цьому, суд виходить також із
захисту інтересів дитини, забезпечення
одержання нею коштів, необхідних для її
життєдіяльності, збереження того рівня
життя, який вона б мала тоді, коли
утримувалася обома батьками, оскільки
визначення розміру аліментів у твердій
грошовій сумі якраз і забезпечить
надійний захист інтересів дитини та
отримання нею надійного стабільного
матеріального утримання з боку батька.

Підлягає стягненню з відповідача
судовий збір в сумі 243,60 грн, відповідно
до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого у АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_1, аліменти на сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, у
розмірі 600 (шістсот) гривень, щомісячно,
починаючи з 24.09.2014 року і до досягнення
сином повноліття.

Допустити негайне виконання рішення, в
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого у АДРЕСА_1) в дохід держави
судовий збір в сумі 243,60 грн.

Згідно ст.ст. 223, 294, 296 ЦПК України,
рішення суду може бути оскаржене у
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Вінницької області через
Шаргородський районний суд Вінницької
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

І.Л.Строгий