У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мартинюка В.І.,

Мостової Г.І.,
Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк», ОСОБА_4, третя
особа - приватний нотаріус Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання недійсним договору
іпотеки квартири, скасування заборони
відчуження квартири, вилучення з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запису про заборону
відчуження квартири, вилучення з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запису про іпотеку
квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_6,
який діє від імені ОСОБА_3, на рішення
апеляційного суду Одеської області від
24 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася до суду указаним
позовом. Зазначала, що 21 серпня 2002 року
вона разом з ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу квартири,
посвідченого 21 серпня 2002 року
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за № 1399,
придбали в рівних частках квартиру,
загальною площею 40,3 кв. м, житловою
площею 31,6 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. У серпні 2002 року їх
спільними зусиллями здійснено
реконструкцію квартири з метою
збільшення її площі. Документів щодо
реєстрації переобладнань у
встановленому законодавством порядку
до відповідних органів позивач не
подавала, вона не повідомлялась про
підготовку таких документів ОСОБА_4 13
листопада 2007 року Київським районним
судом м. Одеси було прийнято постанову
про визнання за ОСОБА_4 права власності
на житлове приміщення загальною площею
86,8 кв. м. Ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 4 квітня 2012 року вказану постанову
скасовано, провадження у справі за
позовом ОСОБА_4 до Одеської міської
ради про визнання права власності на
реконструйовану частину квартири,
зобов'язання КП «ОМБТІ та РОН»
зареєструвати право власності та
видати відповідні документи закрито. 7
квітня 2008 року між ПАТ «ОТП БАНК» та
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки
№ РМГ-500/048/2008, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_5,
зареєстрований у реєстрі за № 2006, за
умовами якого ОСОБА_4 передав в іпотеку
ПАТ «ОТП БАНК» житлову квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Приватним нотаріусом, відповідно до
вимог Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», було внесено
відповідні записи в Державний реєстр
іпотек та Державний реєстр заборон
відчуження нерухомого майна. На
підтвердження права власності на
квартиру ОСОБА_4 надав нотаріусу
постанову Київського районного суду м.
Одеси від 13 листопада 2007 року про
визнання за ним право власності на
житлове приміщення. Посилаючись на те,
що вказану постанову скасовано,
просила задовольнити позов.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеса від 20
лютого 2014 року позов задоволено.
Визнано недійсним договір іпотеки №
PML-500/048/2008, посвідчений 7 квітня 2008 року
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрований у реєстрі за № 2006,
укладений між ПАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_4,
відповідно до якого в іпотеку було
передано квартиру АДРЕСА_1 загальною
площею 86,8 кв. м., житловою площею 60,8 кв.
м. Скасовано заборону відчуження
вказаної квартири. Вилучено з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запис про заборону
відчуження квартири. Вилучено з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запис про іпотеку
квартири. Вирішено питання про
стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 24 червня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_6, який діє від імені ОСОБА_3,
звернувся до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із касаційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення апеляційного суду, посилаючись
на порушення судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у позові, суд апеляційної
інстанції виходив із того, що
скасування постанови Київського
районного суду м. Одеси від 13 листопада
2007 року на підставі якої власником
нерухомого іпотечного майна став
особисто ОСОБА_4, не дає підстав для
визнання договору іпотеки недійсним,
враховуючи, що постанова Київського
районного суду м. Одеси за апеляційною
скаргою ОСОБА_8 була скасована ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 4 квітня 2012
року, тобто більше ніж через 4 роки.
Крім того, зазначив, що після укладення
договору іпотеки нотаріусом було
внесено відповідні записи в Державний
реєстр іпотек та Державний реєстр
заборон відчуження нерухомого майна.

З такими висновками апеляційного суду
повністю погодитися не можна.

Судом встановлено, що 21 серпня 2002 року
ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу квартири
придбали в рівних частках квартиру,
загальною площею 40,3 кв. м, житловою
площею 31,6 кв. м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. У серпні 2002 року їх
спільними зусиллями здійснено
реконструкцію квартири з метою
збільшення її площі.

13 листопада 2007 року Київським районним
судом м. Одеси було прийнято постанову
про визнання за ОСОБА_4 права власності
на житлове приміщення загальною площею
86,8 кв. м. Ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 4 квітня 2012 року вказану постанову
скасовано, провадження у справі за
позовом ОСОБА_4 до Одеської міської
ради про визнання права власності на
реконструйовану частину квартири,
зобов'язання КП «ОМБТІ та РОН»
зареєструвати право власності та
видати відповідні документи закрито.

7 квітня 2008 року між ПАТ «ОТП БАНК» та
ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки №
РМГ-500/048/2008, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_5, зареєстрований у
реєстрі за № 2006, за умовами якого
ОСОБА_4 передав в іпотеку ПАТ «ОТП БАНК»
житлову квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. Приватним нотаріусом,
відповідно до вимог Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», було
внесено відповідні записи в Державний
реєстр іпотек та Державний реєстр
заборон відчуження нерухомого майна.
На підтвердження права власності на
квартиру ОСОБА_4 надав нотаріусу
постанову Київського районного суду м.
Одеси від 13 листопада 2007 року, якою за
ним визнано право власності на житлове
приміщення.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Проведення реконструкції квартири не
привело до припинення права власності
на неї позивача.

При вирішенні спору апеляційний суд на
вказані положення закону уваги не
звернув, не врахував того, що внесення
записів у Державний реєстр іпотек та
Державний реєстр заборон відчуження
нерухомого майна, не позбавляє
позивача права власності на квартиру,
яка була набута правомірно, а рішення
суду, яким право власності на квартиру
визнано за ОСОБА_4, скасовано.

З огляду на викладене, висновок
апеляційного суду про те, що договір
іпотеки укладений з дотриманням вимог
законодавства та не порушує права
позивача є передчасним.

Допущені апеляційним судом порушення
норм цивільного процесуального
законодавства (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, а
тому рішення апеляційного суду не може
вважатись законним і обґрунтованим та
в силу ст. 338 ЦПК України підлягає
скасуванню, а справа направленню на
новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє від
імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 24 червня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова
М.І. Наумчук