Провадження № 2/638/7104/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 жовтня 2014 року суддя Дзержинського
районного суду міста Харкова Цвірюк
Д.В., розглянувши матеріали позовної
заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського
районного суду м.Харкова із позовом до
ОСОБА_2, в якому просить поділити майно,
що є їхньою спільною власністю та
визнати за нею право власності.

Суддею встановлено, що позовна заява
подана без додержання вимог,
викладених у п.п. 2,3,4,6 ч.2, ч.5 ст. 119 ЦПК
України, а саме: в позовній заяві не
зазначено поштові індекси сторін; не
вказано ціну позову щодо вимог
майнового характеру; до позовної заяви
не доданий оригінал документу, що
підтверджує сплату судового збору у
встановленому законом розмірі за
подання до суду позову з вимогою
майнового характеру відповідно до ціни
позову та документ про сплату судового
збору за вимогу немайнового характеру;
позовна заява не містить чіткого
змісту позовних вимог, не зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Так, відповідно до п.4 ч.2 ст.119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
ціну позову щодо вимог майнового
характеру.

Згідно з п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна
позову визначається у позовах про
право власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності – дійсною
вартістю нерухомого майна.

Як вбачається з прохальної частини
позову позивач просить виділити їй
наступне майно: холодильник, меблі для
дитячої, металеве ліжко; визнати за нею
право власності на ?? будинку, земельну
ділянку та надвірні споруди,
розташовані за адресою: м.Харків, вул.
Дербентська, буд. 93А; визнати за нею
право власності на ? автомобілю «Ніва»
та замінити вказане майно грошовою
компенсацією за ринковою вартістю на
день винесення рішення. При цьому ціна
позову позивачем не визначена.

Згідно з п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна
позову визначається у позовах про
визнання права власності на майно або
його витребування вартістю майна.
Відповідно до положень частини другої
зазначеної статті, якщо визначена
позивачем ціна позову вочевидь не
відповідає дійсній вартості спірного
майна або на момент пред’явлення
позову встановити точну його ціну
неможливо, розмір судового збору
попередньо визначає суд з наступним
стягненням недоплаченого або з
поверненням переплаченого судового
збору відповідно до ціни позову,
встановленої судом при вирішенні
справи.

У п.12 а) Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» « 20 від 22.12.1995 року
з наступними змінами і доповненнями,
роз’яснено, що вартість спірного майна
визначається за згодою сторін, а при
його відсутності – по дійсній вартості
майна на час розгляду спору. Під
дійсною вартістю майна розуміється
грошова сума, за якою майно може бути
продане в даному населеному пункті або
місцевості.

До суду надана квитанція про сплату
позивачем судового збору у розмірі 243,60
грн.

Враховуючи, що законодавство
зобов’язує позивача сплачувати суму
судового збору при подачі позову до
суду, приймаючи до уваги, що позивач не
довів наявність перешкод у визначенні
дійсної вартості спірного майна на час
звернення до суду, на підставі ч.2 ст.80
ЦПК України, суд попередньо визначає
вартість спірного майна виходячи із
застосування порівняльного підходу та
з урахуванням інформації про продаж
або пропонування аналогічної
нерухомості, рухомого майна та
транспортного засобу, що були продані
або виставлені на продаж за шість
місяців до цієї дати, за правилами
Тимчасового порядку визначення
оціночної вартості нерухомості та
об’єктів незавершеного будівництва,
що продаються (обмінюються),
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України №1103 від 26.10.2011 року, в
розмірі 990 000 грн.

Згідно з п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України
«Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011
року з наступними змінами та
доповненнями, ставка судового збору за
подачу до суду позовної заяви
майнового характеру становить 1
відсоток ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати. Згідно ст. 8 Закону
України «Про державний бюджет на 2014
рік» від 16.01.2014 року станом на 01 січня 2014
року встановлений показник
мінімальної заробітної плати в розмірі
1218 грн.

Враховуючи зміст позовних вимог, суд
дійшов висновку, що позивачка при
зверненні до суду з вимогами майнового
характеру повинна була сплатити
судовий збір у розмірі 3654 грн., однак
сплатила 243,60 грн.

На підставі наведеного суд зобов’язує
позивача доплатити суму судового збору
у розмірі 3410,40 грн. та подати
відповідний платіжний документ. При
підтвердженні іншої вартості спірного
майна належними доказами, позивач
зобов’язується оплатити судовий збір
за вимоги майнового характеру у
розмірі одного відсотку від ціни
позову, але не більше трьох розмірів
мінімальної заробітної плати станом на
01 січня 2014 року.

Крім того, згідно з пп.2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» ставка
судового збору за подачу до суду
позовної заяви немайнового характеру
становить 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати. Тобто позивачу
необхідно сплатити 243,60 грн. за
немайнову вимогу, передбачену у пункті
2 прохальної частини позову.

Платіжні реквізити для перерахування
судового збору:

Отримувач коштівУправління Державної
казначейської служби України у
Дзержинському районі м. Харкова
Харківської областіКод отримувача (код
за ЄДРПОУ)37999654Банк отримувачаГУДКСУ у
Харківській областіКод банку
отримувача (МФО)851011Рахунок
отримувача0003Код класифікації
доходів бюджету22030001Призначення
платежуСудовий збір, за позовом ___________
(ПІБ чи назва установи, організації
позивача), Дзержинський районний суд м.
Харкова (назва суду, де розглядається
справа), (суду, де
розглядається справа)

Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
чіткий зміст позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів позову у
пунктах 1,2,5 прохальної частини
позивачем чітко не визначено майно, яке
вона просить виділити їй у власність,
зобов’язати повернути неушкодженим та
замінити на грошову компенсацію.

Крім того, є незрозумілим зміст
позовних вимог про зобов’язання
відповідача повернути неушкодженим
майно, а також про заміну частини
будинку, земельної ділянки, надвірних
споруд та автомобіля грошовою
компенсацією. Позивачу необхідно чітко
визначити зміст позовних вимог.

Позивач також зазначає, що за час шлюбу
були придбані певні речі, але жодних
доказів на підтвердження цих обставин
позивач не зазначає.

За таких обставин, суддя вважає позовну
заяву такою, що не відповідає вимогам
ст. 119 ЦПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 121 ЦПК
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п’яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Згідно ч.2 ст. 121 ЦПК України, якщо
позивач відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119, 120 цього Кодексу,
сплатить суму судового збору, позовна
заява вважається поданою в день
первісного її подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і
повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, вказані
обставини позбавляють можливості
відкрити провадження у справі.

Керуючись статями 119, 121 ЦПК України,
суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності та поділ
майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків п’ять днів з дня отримання
ним ухвали, інакше позовна заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:           Д.В.Цвірюк