Справа № 333/5572/14-ц
Провадження № 2/333/2317/14
Комунарський районний суд м. Запорожжя
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя, цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.
В обґрунтування позовних вимог
Рішенням Пологівського районного суду
Запорізької області від 11.08.2009 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позбавлено
батьківських прав. ОСОБА_4 надано
статус дитини позбавленої
батьківського піклування.
Розпорядженням голови Пологівської
районної державної адміністрації
Запорізької міської ради від 07.07.2014
року ОСОБА_1 призначено опікуном над
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкає з
ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.
Відповідачі у добровільному порядку
регулярної матеріальної допомоги на
утримання своєї дитини не надають. На
підставі викладеного, позивач ОСОБА_1
просить суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на її користь аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від
усіх видів заробітку щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку до досягнення
дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином, надала
заяву про розгляд справи за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі, на фіксації судового
процесу не наполягає, проти винесення
заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
повідомлені судом про дату, час та
місце розгляду справи належним чином,
у судове засідання не з'явились,
причину неявки суду не повідомили.
Оскільки суд не має відомостей про
причину неявки відповідачів,
повідомлених належним чином,
відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів (ухвалює
заочне рішення).

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі за адресою, вважається,
що судовий виклик або судове
повідомлення вручене їм належним
чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку вищевикладеним, на підставі
ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності позивача та відповідача в
порядку заочного розгляду на підставі
наявних у справі доказів, без фіксації
судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши письмові докази, суд вважає,
що заявлений позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, ратифікованої Україною,
Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року,
яка відповідно до ст. 9 Конституції
України є частиною національного
законодавства України, кожна людина
при визначенні її громадянських прав
та обов'язків має право на справедливий
розгляд справи незалежним та
безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Рішенням Пологівського районного суду
Запорізької області від 11.08.2009 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позбавлено
батьківських прав стосовно їх дітей -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 надано статус дитини,
позбавленої батьківського піклування,
що підтверджується розпорядженням № 382
від 21.09.2009 року виданого Пологівською
районною державною адміністрацією
Запорізької області.

ОСОБА_1 призначено опікуном над
малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується розпорядженням № 325
від 07.07.2014 року киданого головою
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Комунарському району.

Відповідно до свідоцтва про народження
від 20.08.2009 року серії НОМЕР_1, виданого
виконавчим комітетом Інженерненської
сільської ради Пологівського району
Запорізької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є
батьками неповнолітньої дитини -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що на даний час
дитина знаходяться на утриманні
ОСОБА_1, що підтверджується актом
обстеження від 09.07.2014 року.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
батько (батьки) або інші особи, які
виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про
права дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
батьки несуть однакову
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Батьки несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини, ратифікованої постановою
Верховної Ради України від 27.02.1997 року,
в усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства» батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України передбачено, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно зі ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України за рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

На підставі ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу
України при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини і
платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.183 Сімейного
кодексу України частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно зі ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу
України мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим, ніж
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 Сімейного
кодексу України.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу
України встановлено, що аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Статтею 247 СК України встановлено, що
встановлення опіки не припиняє права
дитини на отримання пенсії, аліментів,
відшкодування шкоди у зв'язку з втратою
годувальника та інших соціальних
виплат, призначених дитині відповідно
до законів України, а також права
власності дитини на ці виплати.

Таким чином, у зв'язку із викладеним,
аналізуючи зібрані у справі докази та
вимоги чинного законодавства,
приймаючи до уваги положення ст. 11 ЦПК
України щодо розгляду справ в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, враховуючи
обставини справи, суд приходить до
висновку про те, що позовні вимоги
ґрунтуються на законі, підтверджуються
зібраними у справі доказами та не
порушують прав та інтересів третіх
осіб, тому позов є обґрунтованим і
підлягає задоволенню.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, у
разі задоволення позову позивача, який
звільнений від сплати судового збору в
розмірі 243 гривні 60 копійок при подачі
позову про стягнення аліментів, цей
судовий збір підлягає стягненню у
дохід держави з відповідача.

Керуючись ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 27 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
постановою Верховної Ради України від
27.02.1997 року, ст. 8 Закону України «Про
охорону дитинства», ст.ст. 180, 182-183, 191, 247
СК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 209, 212-215,
367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення аліментів - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання
неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку відповідачів, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку щомісяця,
починаючи з дати подачі позову до суду,
з 14.07.2014 року, і до досягнення дитиною
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в дохід держави
судовий збір в розмірі по 121 (сто
двадцять одна) гривня 80 копійок з
кожного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів в розмірі
за один місяць.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів після отримання ним копії
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції може бути подана до
апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд м.
Запоріжжя протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва