справа № 462/8809/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Залізничний районний
суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
боржника,

встановив:

Державний виконавець Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції ОСОБА_1 звернувся в суд із
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2, посилаючись на те, що на
примусовому виконанні у Залізничному
відділі державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження ВП №43742527 з виконання
наказу №914/557/14 від 25.03.2014р., виданого
Господарським судом Львівської
області про стягнення з ТзОВ „2К
Медіа” на користь ПП „Коло Прінт”
28510,00 грн. боргу. 18.06.2014р. було відкрито
виконавче провадження та
запропоновано боржнику виконати
виконавчий документ у строк до семи
днів з моменту винесення постанови,
проте в добровільному порядку ОСОБА_2
як керівник ТзОВ „2К Медіа” такий не
виконує.

В судовому засіданні державний
виконавець Радьковський Ю.А. подання
підтримав, покликаючись на мотиви
такого, яке просить задовольнити.

Заслухавши пояснення державного
виконавця, вивчивши подання, суд
прийшов до висновку, що подання до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму
Конституції України, слід прийти до
висновку, що обмеження особи права
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом, є обмеженням її
конституційного права на свободу
пересування, гарантованого державою.

Згідно вимог п. 18 ч. 2 ст. 11
Закону України „Про виконавче
провадження”, державний виконавець в
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за
межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, згідно вимог ч. 1 ст. 11
ЗУ „Про виконавче провадження”,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст.
32 ЗУ „Про виконавче провадження”,
заходами примусового виконання рішень
є: звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України
„Про порядок виїзду з України і в’їзду
в Україну громадян України”,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, коли він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів подання,
державним виконавцем 18.06.2014р. відкрито
виконавче провадження ВП №43742527 з
виконання наказу №914/557/14 від 25.03.2014р.,
виданого Господарським судом
Львівської області про стягнення з
ТзОВ „2К Медіа” на користь ПП „Коло
Прінт” 28510,00 грн. боргу та встановлено
боржнику строк до семи днів з моменту
винесення постанови для добровільного
виконання виконавчого документу.

Між з тим, в поданні не
зазначено, які обставини дають
підстави вважати, що ОСОБА_2 має намір
виїхати за кордон, не зазначено якими
доказами підтверджуються такі
обставини, і яка є необхідність в
тимчасовому обмеженні керівника
боржника права виїзду за кордон.

Крім того, суду не надано жодних
доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_2 відомо про відкрите виконавче
провадження, чи мали місце виклики
керівника боржника державним
виконавцем до відділу ДВС і доказів
того, що він не з'являється без поважних
причин до відділу ДВС на такі виклики, а
також доказів, які б давали підстави
вважати, що він може виїхати за кордон
на постійне місце проживання, не
виконавши зобов’язань.

За таких обставин обмеження
ОСОБА_2 у праві вільно залишати
територію України позбавлене законних
підстав та є прямим порушенням його
конституційного права.

Враховуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку, що доводи
подання є необґрунтованими, а тому в
поданні слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст.
33 Конституції України, ст.ст. 11, 32
Закону України “Про виконавче
провадження”, ст. 6 Закону України „Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України”, суд –

ухвалив:

У задоволенні подання державного
виконавця Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 –
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя: