Єдиний унікальний номер 341/824/13-ц
Номер провадження 2/341/471/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року
м.Галич

Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретаря
Король І.Л.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника третьої особи: служби у
справах дітей

Галицької РДА
Ковальчук І.В.

прокурора
Шувара М.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Галичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третіх осіб на стороні
позивача: Прокурор Галицького району,
Служба у справах дітей Галицької РДА
про позбавлення батьківських прав,
встановлення опікунства та стягнення
аліментів,-

в с т а н о в и в :

01.04.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав та встановлення
опікунства.

Ухвалою Галицького районного суду від
04.04.2013 року по справі залучено третіх
осіб на стороні позивача в інтересах
малолітніх дітей - прокурора
Галицького району, Службу у справах
дітей Галицької РДА.

29.04.2013 року позивач подала заяву про
збільшення позовних вимог щодо
стягнення аліментів з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_5 на утримання двох малолітніх
дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину.

З позовної заяви поданої позивачем
ОСОБА_1 вбачається, що між її дочкою
ОСОБА_6 та відповідачем по справі,
ОСОБА_3 був розірваний шлюб, про що
видано свідоцтво про розірвання шлюбу.
За час перебування в шлюбі у них
народилося двоє дітей: дочка, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2. З моменту розлучення їхні
діти стали проживати разом з позивачем
- бабусею дітей в с. Дитятин Галицького
району, оскільки для належного
забезпечення дітей їхня мати, ОСОБА_6
змушена була виїхати в 2010 році на
тимчасові роботи за кордон. З того часу
відомостей про її місце перебування в
неї, як матері та бабусі онуків немає,
контактів з нею, а ні з своїми дітьми
вона не підтримує. А тому вона була
змушена звернутися до суду про
визнання безвісно відсутньою своєї
дочки, і рішенням Галицького районного
суду від 01.03.2013 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3
визнана безвісно відсутньою.

З часу розірвання шлюбу відповідач
жодного разу не поцікавився здоров'ям
та життям дітей, участі у вихованні не
приймає, матеріально не допомагає,
абсолютно не цікавиться їхнім життям. З
2005 р. відповідач не виявив бажання
бачити своїх дітей, чим самоусунувся
від виконання своїх обов'язків по
вихованню та піклування про своїх
дітей.

На даний час ніякого зв'язку з ними
відповідач не підтримує та участі у
вихованні дітей не приймає, дані
обставини підтверджує висновок
комісії з питань захисту прав дитини та
свідчення жителів с. Дитятин
Галицького району. Окрім цього,
відповідач ОСОБА_3 звернувся до
Коломийського міськрайонного суду із
заявою про визнання ОСОБА_6 та їхніх
малолітніх дітей такими, що втратили
право на користування жилим
приміщенням в АДРЕСА_1, яка була
задоволена 02.03.2012 року. Позивач, ОСОБА_1
всі ці роки сама забезпечує онуків та
повністю опікується ними, проживають
разом. Діти гарно навчаються, про що
свідчать характеристики зі школи,
багато приділяє часу їхньому розвитку
та докладає всіх зусиль для їхнього
фізичного, морального та духовного
розвитку. За всіх цих обставин змушена
була звернутися до суду за позбавлення
батьківських прав відносно дітей та
встановити її, як опікуна над її
онуками. А також стягнути з відповідача
аліменти у твердій грошовій сумі в
розмірі по 500 грн. щомісяця на кожну
дитину до досягнення дітьми
повноліття, оскільки онучки
підростають і самої її пенсії не
вистачає.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала повністю з підстав
викладених в позовній заяві. Окрім того
зазначила, що з часу подачі позову до
суду відповідач жодного разу не
навідувався до дітей. Просить суд не
брати до уваги показання свідків, які
стверджували, що відповідач приїжджав
до дітей. Жодного з цих свідків вона не
бачила. Посилання відповідача на те що
йому перешкоджали у зустрічах з дітьми
є безпідставними. Сам відповідач мав
можливість навідатись до дітей у
школу, поцікавитися їх навчанням.
Просить суд призначити її опікуном
дітей та повністю задовольнити її
вимоги.

Представник служби у справах дітей
позовні вимоги позивача підтримав і
суду пояснив, що комісія з питань
захисту прав дитини Галицької районної
державної адміністрації від 15.11.2012 року
вважає за можливе та доцільне
позбавити батьківських прав ОСОБА_3
відносно його малолітніх дітей: ОСОБА_7
та ОСОБА_8. Діти роки виховуються
бабусею та дідусем, батько жодних
шляхів для спілкування з дітьми не
шукає, не цікавиться їхнім життя та не
надає допомоги на їх утримання.
Працівниками служби неодноразово
велися бесіди з дітьми, які розказували
що їх батько взагалі не цікавиться як
їм живеться, чи здорові вони, як
навчаються та не допомагає їм
матеріально. До служби у справах дітей
з питанням про те, що йому
перешкоджають як позивач так і її
чоловік у зустрічі з своїми дітьми, не
звертався. Просить позовні вимоги
задовольнити.

Прокурор погодився з позовними
вимогами позивача і просив їх
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовних вимог позивача не визнав і
суду пояснив, що проживав з бувшою
дружиною та дітьми в м. Коломиї, сам
утримував сім'ю. У 2010 р. дружина поїхала
за межі України і вони домовилися що
дітей забере бабуся, позивач по справі,
так як він повинен був також їхати до
дружини. В період 2010-2011 р. він часто
приїжджав до дітей в село і допомагав
матеріально. У 2012 р. позивач заборонила
зустрічатися з дітьми, він намагався з
рідними відвідувати їх однак поїздки
були безрезультатними. Був випадок
коли звертався до міліції на дії
позивача. До служби у справах дітей із
заявою про вирішення питання надання
позивачем дозволу зустрічі з дітьми не
звертався. Інколи телефонував але
матеріальної допомоги не надавав, а
останній раз відвідував дітей в
листопаді 2012 р. Вихованням дітей не
займався так як діти не бажають з ним
спілкуватися. Окрім того зазначив, що
аліменти які просить позивач стягувати
з нього на утримання дітей в розмірі по
500 гривень він платити не може так як є
інвалідом 3-ї групи і пенсія його
становить 1049 грн. Просить в позові
відмовити.

ОСОБА_9 суду пояснила, що з 2010 р. вона з
сестрою ОСОБА_8 проживає у бабусі та
дідуся в с. Дитятин Галицького району,
ходять в школу. Батько на початку
відвідував їх а протягом трьох років не
цікавиться їх життям, не вітає їх з днем
народження та не надає матеріальної
допомоги. Фактично вони його боялися
так як він говорив, що він приїде і їх
насильно забере а вони цього не хотіли
і не хочуть. Особисто вона не бажає
спілкуватися з таким батьком.

З показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11
видно, що вони разом з відповідачем
їздили до дітей в с. Дитятин однак йому
позивач перешкоджала у зустрічі з ними.
ОСОБА_8 говорив що поїде ще до дітей,
але чи їздив їм не відомо як і не відомо
чи надавав їм матеріальну допомогу.

З показань свідка ОСОБА_12 видно, що він
один раз їхав з відповідачем до дітей
де йому не дозволили зустрітися з
дітьми і він попросив його повертатися
назад.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що їй
відомо від свого брата, відповідача по
справі, що його не допускали до дітей,
останній раз їздив до них десь у 2012-2013
р., чи купляв їм щось їй не відомо.

З показань свідка ОСОБА_14 вбачається,
що вона тому 2 роки бачила відповідача в
с. Дитятин. Внуки позивачки
розповідали, що батько матеріальної
допомоги їм не надає і його не бажають
бачити так як він знущався над їхньою
матір'ю.

Суд, заслухавши доводи позивача,
заперечення відповідача, пояснення
свідків та дослідивши матеріали справи
суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення.
Відповідно до ст.150 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
виховувати дитину, піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

За змістом ст.164 Сімейного кодексу
України однією з підстав позбавлення
батьківських прав є - ухилення від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_7
та ОСОБА_8 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що
стверджується копіями свідоцтв про
народження (а.с.20). З копії свідоцтва
про розірвання шлюбу вбачається, що
шлюб між відповідачем, ОСОБА_3 та ОСОБА_6
розірвано (а.с.19). З відповіді на запит
та довідки КП "Житлоінфоцентр" від
10.06.2013 року вбачається, що відповідач по
справі ОСОБА_3 зареєстрований за
АДРЕСА_1 (а.с.47, 49). Копією рішень
Коломийського міськрайонного суду від
02.03.2012 року визнано ОСОБА_6 та дітей
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 такими, що втратили
право на користування жилим
приміщенням та із зняттям з реєстрації,
а рішенням Галицького районного суду
від 01.03.2013 року визнано ОСОБА_6 безвісно
відсутньою (а.с.17-18). З копії акту
обстеження матеріально-побутових
обставин від 01.10.2012 року складеного
комісією Дитятинської сільської ради
вбачається, що житлові умови та
поведінка ОСОБА_1 дозволяють
проживанню дітей та комісія
встановила, що опіку над малолітніми
дітьми поручити їхній бабусі -позивачу
по справі (а.с.6). З копії характеристики
та довідки Пенсійного фонду виданої на
ОСОБА_1, вбачається що вона утримує
пенсію, і є позитивною та доброю
людиною (а.с.10, 15). З копій характеристик
виданих Дитятинською ЗОШ І-ІІ ст.
вбачається, що дівчатка ОСОБА_3 та
ОСОБА_8 навчаються у школі старанно,
працелюбні, товариські, проживають
разом з бабусею та дідусем, які
виховують їх у добрих матеріальних
умовах та атмосфері любові (а.с.12-13).

Служба у справах дітей Галицького
районної державної адміністрації
дійшла до висновку про доцільність
позбавлення батьківських прав
відповідача (а.с.6).

Його представник в судовому засіданні
підтримав вказаний висновок, вказавши
на те, що відповідач протягом тривалого
часу виявив байдужість по відношенню
до дітей, знаючи, що діти позбавлені
материнської опіки і любові ухилився
від їх виховання. В той же час позивач
створила всі умови для належного та
гармонійного розвитку онуків, яких
дуже любить і займається їхнім
вихованням з допомогою свого чоловіка.

Особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла 18 років, і тільки з підстав,
передбачених ст. 164 Сімейного кодексу
України.

Відповідно до Закону України "Про
охорону дитинства" батьки або особи,
які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на
розвиток її особистості, поваги до
прав, свобод людини і громадянина, мови,
національних історичних і культурних
цінностей українського та інших
народів, підготовку дитини до
свідомого життя у суспільстві в дусі
взаєморозуміння, миру, милосердя,
забезпечення рівноправності всіх
членів суспільства, злагоди та дружби
між народами, етнічними, національними,
релігійними групами. Позбавлення
батьківських прав або відібрання
дитини у батьків без позбавлення їх цих
прав не звільняє батьків від обов'язку
утримувати дітей.

Згідно ст. 155 СК України ухилення
батьків від виконання батьківських
обов'язків є підставою для покладення
на них відповідальності, встановленої
законом.

Це означає, що мати чи батько
вважаються такими, що ухиляються від
виконання своїх батьківських
обов'язків, якщо вони за станом свого
психічного здоров'я усвідомлюють
значення своїх дій та можуть керувати
ними, а також якщо вони мають юридичну і
фактичну можливість до вчинення
відповідних дій, які становлять зміст
батьківського обов'язку.

Той із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Однак таким правом відповідач не
користується, самоусунувшись від
нього. І таке ухилення від виконання
свого обов'язку він здійснює свідомо,
оскільки має реальну можливість
виконати його, але не вчиняє
відповідних дій, він взагалі не
спілкується з дочками в продовж
тривалого часу, не проявляє
щонайменшої батьківської турботи без
поважних причин.

Абзацом 2 ч.2 ст. 166 СК України
встановлено, що одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Довідкою Пенсійного фонду України в м.
Коломиї та Коломийському районі за № 902
від 1 квітня 2014 р. стверджується, що
ОСОБА_3 призначено пенсію по
інвалідності внаслідок загального
захворювання інвалідам Ш групи в
розмірі 1049 грн. (а.с.134).

Оцінивши досліджені матеріали справи,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_3
повністю усунувся від виконання
своїх обов'язків по вихованню своїх
дітей, не цікавиться їхнім здоров'ям,
життям, не бере участі у забезпеченні
здобуття дітьми освіти та у
забезпеченні їх фізичного, духовного і
морального розвитку, що відповідно до
ст. 164 ч.1 Сімейного кодексу України є
підставою для позбавлення прав щодо
неповнолітньої дитини. Також не надає
жодної матеріальної допомоги, хоча до
повноліття дітей батьки зобов'язані їх
утримувати.

Відповідно ч.1 ст.244 СК України, опікуном
дитини може бути за її згодою
повнолітня дієздатна особа.

За змістом ч. 3 ст.60 ЦК України, суд
встановлює опіку над малолітньою
особою, якщо при розгляді справи буде
встановлено, що вона позбавлена
батьківського піклування.

За таких обставин суд вважає, що слід
стягувати з відповідача аліменти в
твердій грошовій сумі по 200 грн.
щомісячно на кожну дитину до
досягнення дітьми повноліття. Також в
інтересах малолітніх, які позбавленні
батьківського піклування і бабуся,
ОСОБА_1 є їхньою сім'єю, слід
задовольнити позовну вимогу щодо
призначення її опікуном.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача державне мито в
доход держави.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 150, 155,
164, 180-181, 182, 184, 243, 244 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 55, 58, 60, 63 ЦК України,
керуючись ст.ст. 88, 209, 213-215, 218, 367 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та
жителя АДРЕСА_1 позбавити батьківських
прав щодо неповнолітніх: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7,
жительку с. Дитятин, Галицького району
опікуном над неповнолітніми ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уродженця та жителя АДРЕСА_1 (
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання двох
дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в
розмірі по 200 грн. на кожну дитину
щомісячно, до досягнення дітьми
повноліття.

Стягнення розпочати з 01.04.2013 року і
проводити до досягнення дітьми
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 - 229,40 гривень
судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць
звернути до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії.

Особи, які брали участь у розгляді
справи але не були присутні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з часу отримання копії
рішення.

Суддя:І. М. Юсип