АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №674/195/14-ц
Провадження №22-ц/792/1255/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року
м.
Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Вінярській А.А.

з участю: прокурора та
представника позивача

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1255/14
за апеляційною скаргою заступника
прокурора Хмельницької області на
рішення Дунаєвецького районного суду
Хмельницької області від 23 квітня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до прокуратури Хмельницької
області, за участі третьої особи ОСОБА_3
про зняття арешту з майна, заслухавши
доповідача, пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, судова
колегія,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що його
батько ОСОБА_3 подарував йому 05 лютого
2010 року нежитлове приміщення АДРЕСА_1
на третьому поверсі багатоповерхової
будівлі.

Відповідно до вимог закону договір
нотаріально посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_4 05 лютого 2010 року за
реєстром № 781 і він зареєстрував своє
право власності на це приміщення у
реєстрі прав власності на нерухоме
майно.

Однак, виявилось, що в рамках порушеної
проти батька кримінальної справи
старшим слідчим прокуратури
Хмельницької області Копанчуком В.О.
постановою бн від 17.02.2010 року накладено
арешт та заборону відчуження цього
майна.

________________________________________________________________________
_Головуючий у першій інстанції -
Кучерява А.В. Справа № 22-ц/792/1255/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 59

Постанова слідчого винесена вже
після оформлення договору дарування,
але до реєстрації ним свого права
власності в реєстрі прав власності.

Арешт та заборона за постановою
слідчого внесені до Єдиного реєстру
заборон і він в даний час не може
реалізувати свої права власності.

Так як батько на момент накладення
арешту на майно не був його власником,
постанову ст. слідчого прокуратури
вважає незаконною, то позивач просив
скасувати постанову старшого слідчого
прокуратури Хмельницької області бн
від 17 лютого 2010 року в частині
накладення арешту та заборону
відчуження нерухомого майна по
АДРЕСА_1.

Зняти арешт та заборону на відчуження
цього майна та виключити нежитлове
приміщення АДРЕСА_1, яке належить йому
ОСОБА_2, з Єдиного реєстру заборон
відчужень нерухомого майна.

Ці вимоги позивач підтримував протягом
усього часу розгляду справи.

Представники Хмельницької обласної
прокуратури проти позову заперечували,
посилаючись на те, що на час винесення
постанови позивач не був власником
арештованого майна, так як право
власності в Реєстрі не зареєстрував,
власником у реєстрі рахувався ОСОБА_3
стосовно якого було порушено
кримінальну справу та згодом
засуджено. Крім того, заявлені вимоги
слід було вирішувати під час ухвалення
судом вироку в кримінальній справі.

Рішенням Дунаєвецького районного суду
від 23 квітня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 до прокуратури Хмельницької
області задоволені, скасовано
постанову бн від 17 лютого 2010 року
старшого слідчого прокуратури
Хмельницької області Копанчука В.О. в
частині накладення арешту та заборону
відчуження нерухомого майна по
АДРЕСА_1, знято арешт з нерухомого
майна, належного ОСОБА_2, а саме:
нежитлового приміщення АДРЕСА_1 і
виключено це майно з Єдиного реєстру
заборонон відчужень об»єктів
нерухомого майна.

Заступник прокурора Хмельницької
області подав апеляційну скаргу на
рішення Дунаєвецького районного суду
від 23 квітня 2014 року, просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про
відмову позивачу у позові.

Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, незаконність та
необґрунтованість судового рішення,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права - ст. 334 ЦК України,
ст.ст. 126, 304 КПК України.

Прокурор вважає, що оскарження
постанови слідчого прокуратури у
кримінальній справі може бути
здійснене лише за правилами та нормами
КПК України на стадії досудового
слідства чи при ухваленні вироку. Тому
справа в цій частині не підлягала
розгляду в порядку цивільного
судочинства і в прийнятті такого
позову слід було відмовити. Крім того,
судом при ухваленні рішення не
враховано, що право власності на
нерухоме майно виникає з моменту його
реєстрації. На день винесення
постанови старшим слідчим прокуратури
власником спірного майна був
зареєстрований ОСОБА_3, а не позивач.

Судова колегія приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга прокурора
підлягає задоволенню, а рішення
Дунаєвецького районного суду від 23
квітня 2014 року в частині задоволення
позову позивача про скасування
постанови бн старшого слідчого
Хмельницької обласної прокуратури
Копанчука В.О. від 17 лютого 2010 року
підлягає скасуванню із закриттям
провадження у цивільній справі в цій
частині з мотивів порушення судом норм
процесуального права - ч. 1, п.п. 1), 3) ст. 15,
ч. 2 п. 1) ст. 122, ч. 1 п. 1) ст. 205, ст.ст. 213 ЦПК
України, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, п.п. 1), 3) ст. 15, ч. 2 п. 1)
ст. 122, ч. 1 п. 1) ст. 205, ст.ст. 213 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту, в тому
числі, порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних відносин, а
також інших відносин, крім випадків,
коли розгляді таких справ проводить за
правилами іншого судочинства.

Суддя відмовляє у відкритті
провадження у цивільній справі, якщо
заява не підлягає розгляду в судах в
порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Судове рішення повинне бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог чи заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 303, 307, 310 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню в апеляційному
порядку із закриттям провадження у
справі, якщо справа не підлягала
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до ст. 234
Кримінально-процесуального кодексу
України в редакції Закону № 1001-05 від
28.12.1960 року, який діяв на час винесення
постанови старшого слідчого від 17
лютого 2010 року дії слідчого та його
процесуальні рішення (постанови)
можуть оскаржуватись до прокурора чи
до суду в порядку
кримінально-процесуального
судочинства.

Задовольняючи позовні вимоги позивача
в частині скасування постанови бн
старшого слідчого прокуратури
Хмельницької області Копанчука В.О. від
17 лютого 2010 року щодо накладення арешту
та заборон на майно ОСОБА_3 в межах
розслідування кримінальної справи, суд
першої інстанції не урахував, що такі
дії слідчого та його процесуальні
рішення можуть бути оскаржені лише в
порядку кримінально-процесуального
законодавства і не підлягають розгляду
судами в порядку цивільного
судочинства.

Тому рішення суду в цій частині є
незаконним, необґрунтованим і підлягає
скасуванню із закриттям провадження у
цивільній справі.

Судом встановлено, що власником
нежилого приміщення АДРЕСА_1 був
ОСОБА_3.

Відносно ОСОБА_3 порушено кримінальну
справу та пред»явлено обвинувачення за
ст.ст. 191, ч. 5, 366, ч. 2 КК України в лютому
2010 року. В межах розслідування
кримінальної справи старшим слідчим
Хмельницької обласної прокуратури
Копанчуком В.О. 17 лютого 2010 року
винесено постанову, якою накладено
арешт на вклади, цінності та інше майно
обвинуваченого ОСОБА_3, де б ці вклади,
цінності та майно не знаходилось.
Конкретне приміщення у постанові не
зазначено.

17 лютого 2010 року накладення арешту та
заборона на відчуження нерухомого
майна внесена до Єдиного реєстру
заборон відчуження об»єктів
нерухомого майна на підставі постанови
слідчого.

Однак, перед винесенням постанови
старшим слідчим Лисоконь Анатолій
Степанович 05 лютого 2010 року подарував
ОСОБА_2 належне йому на праві власності
нежиле приміщення АДРЕСА_1 на третьому
поверсі багатоповерхової будівлі
вартістю 121 091 гривень.

До єдиного реєстру прав власності на
нерухоме майно своє право власності
ОСОБА_2 зареєстрував 25 лютого 2010 року
після винесення постанови старшим
слідчим прокуратури.

У зв»язку з накладенням арешту на
нерухоме майно ОСОБА_2 в даний час
позбавлений можливості ним
розпоряджатись і його право власності
на це майно порушене.

ОСОБА_3 засуджений за скоєння злочинів
вироком суду і питання речових доказів
у справі вирішував суд в кримінальному
процесі, що однак, не перешкоджає
ОСОБА_2 звернутись до суду за захистом
порушеного права власності в порядку
цивільного судочинства.

Наведені обставини фактично
визнаються сторонами у справі та
підтверджуються дослідженими
доказами: витягами з реєстрів прав
власності та заборон (а.с.6-11).

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314-316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу заступника
прокурора Хмельницької області
задовольнити.

Рішення Дунаєвецького районного суду
від 23 квітня 2014 року в частині
скасування постанови бн старшого
слідчого Хмельницької обласної
прокуратури від 17 лютого 2010 року
скасувати.

Провадження у цивільній справі в цій
частині закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий суддя:/підпис/

судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду В.М.Харчук