Справа № 2/489/2671/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2014 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в
складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

прокурора - Докторович Т.В.,

представника позивачки - ОСОБА_1,

представника органу опіки та
піклування - Довгої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав. Свої
вимоги мотивувала тим, що вона та
відповідач є батьками неповнолітнього
ОСОБА_5, 2001 р.н. В 2002 р. шлюб між
сторонами було розірвано. З того часу
відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків, життям
дитини не цікавиться, не відвідує,
вихованням не займається, жодної
матеріальної допомоги на його
утримання не надає.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_3
просить суд позбавити ОСОБА_4
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_5, 2001 р.н.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, наполягала на їх
задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явився, повідомлявся судом про
розгляд справи належним чином. Від
нього на адресу суду надійшла заява,
відповідно до якої він просить суд
розглядати справу без його участі,
позовні вимоги визнає.

Представник органу опіки та піклування
вважав за можливе задовольнити вимоги.

Прокурор не заперечував проти
задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в
зареєстрованому шлюбі з 06.07.2001 р. Від
спільного проживання вони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до Свідоцтва про розірвання
шлюбу, 25.07.2002 р. шлюб між ОСОБА_4 Та
ОСОБА_3 було розірвано.

У відповідності до ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Всупереч вищезазначених вимог закону
відповідач ОСОБА_4 вихованням та
утриманням сина ОСОБА_5 не займається.
Він не цікавиться місцем його
перебування, станом здоров'я, духовним
та фізичним розвитком, спортивними
досягненнями, не надає кошти на його
утримання.

Згідно Акту від 05.09.2014 р. відповідач
ОСОБА_4 свого неповнолітнього сина
ОСОБА_5 не відвідує.

Зі змісту Характеристики
неповнолітнього ОСОБА_5 з
Миколаївського муніципального
колегіуму імені Володимира Дмитровича
Чайки, де він навчається, батько
протягом усього терміну навчання
вихованню сина уваги не приділяв,
навчанням не цікавився, батьківські
збори не відвідував, в школі та під час
позашкільних заходів жодного разу не
з`являвся .

Неповнолітній ОСОБА_5 відвідує секцію
боротьби, що працює під керівництвом
Миколаївської обласної федерації
професійного дзюдо і дзюдзюцу. Згідно
Характеристики, наданої тренером та
президентом федерації, вбачається, що
батько дитини жодного разу не з`явився
на тренуванні сина, та не підтримував
його на змаганнях, ніколи не
спілкувався з тренером або
керівництвом федерації.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дитини.

Відповідно до Висновку про
позбавлення громадянина батьківських
прав, Орган опіки і піклування
виконкому Миколаївської міської ради
вважає за доцільне позбавити
батьківських прав відповідача ОСОБА_4
відносно його неповнолітнього сина
ОСОБА_5, 2001 р.н.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007
р. «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
позбавлення батьківських прав, що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
споріднення з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків.

Враховуючи вищевикладене та
дослідивши надані докази в сукупності,
суд приходить до висновку, що
відповідач ОСОБА_4 не виконує належним
чином свої батьківські обов'язки, не
приймає участі у вихованні, утриманні,
лікуванні, духовному розвитку свого
сина. За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивачки
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180 СК
України, керуючись ст.ст. 10, 14, 30, 31, 60, 62,
212-214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
позбавлення батьківських прав -
задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав відносно
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий
збір на користь ОСОБА_3 в розмірі 243 грн.
60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Миколаївської області через
Ленінський районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: