У Х В А Л А

22 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області у складі :

головуючого судді - Ковальчук
Н.М.,

суддів - Григоренка М.П.,
Максимчук З.М.,

при секретарі - Ковальчук
Л.В.,

з участю представника банку -
Станкевича В.О.,

представника позивача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
ухвалу Рівненського міського суду від
04 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» про визнання додаткової
угоди до кредитного договору
недійсною,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рівненського міського суду від
04 серпня 2014 року заяву представника
позивача про забезпечення позову
задоволено. Заборонено: відділу ДВС
Рівненського МУЮ вчиняти будь-які дії
щодо примусового виселення осіб, які
проживають у житловому будинку за
адресою: АДРЕСА_1; ПАТ КБ «ПриватБанк»
вчиняти будь-які дії щодо вчинення
правочинів та відчуження житлового
будинку за адресою: АДРЕСА_1; Першій
Рівненській державній нотаріальній
конторі та другій Рівненській
державній нотаріальній конторі
вчиняти будь-які дії відносно
оформлення чи переоформлення
документів, договорів купівлі-продажу,
дарування, іпотеки та інших видів
правочинів, а також оформлення чи
переоформлення документів на права
власності на житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись із ухвалою суду з
мотивів невірного застосування норм
процесуального права, ПАТ КБ
«ПриватБанк» оскаржило її в
апеляційному порядку. В поданій
апеляційній скарзі вказує, що суд не
навів у оскаржуваній ухвалі підстав
для обрання виду забезпечення позову
та не вказав, як саме невжиття цих
заходів може реально утруднити
виконання рішення суду. Зазначає, що
місцевий суд проігнорував вимоги ч. 6
ст. 154 ЦПК України, котра передбачає
скасування заходів забезпечення
позову у зв'язку із закриттям
провадження по справі. З наведених
підстав просить задовольнити
апеляційну скаргу в повному обсязі та
скасувати ухвалу суду першої
інстанції.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів прийшла до
висновку про відхилення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України, забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи за заявою
зацікавленої особи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Задовольняючи заяву представника
позивача про забезпечення позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
невжиття заходів забезпечення позову
може суттєво порушити права та
охоронювані інтереси сторони по
справі, може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погодитися не може з
наступних підстав.

Стаття 152 ЦПК України визначає види
забезпечення позову, які у
відповідності до ст.151 ЦПК України
допускаються на будь- якій стадії
розгляду справи.

________________________________________________________________________
___________________________________

Справа № 569/12170/14-ц

Головуючий у І інстанції: Денисюк П.Д.

Провадження № 22-ц 787/2028/2014
Доповідач:
Ковальчук Н.М.

Судом встановлено, що по справі №
1715/18134/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті
особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_5,
про визнання недійсним договору
іпотеки, Рівненським міським судом 24
вересня 2013 року ухвалено рішення про
задоволення первісного позову та
відмову у задоволенні зустрічного
позову. Вказане рішення набрало
законної сили та звернуто до виконання.

Чинним цивільно-процесуальним
законодавством не передбачено
забезпечення позову шляхом зупинення
виконавчих дій по виконанню рішення,
яке набрало законної сили, і виконання
якого здійснюються відділом ДВС
Рівненського міського управління
юстиції.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
вжиті ухвалою суду заходи забезпечення
позову стосуються інших правовідносин,
ніж розглядаються в даній справі, та
зважаючи, що вчинення таких дій чинним
цивільно-процесуальним законом не
передбачено, колегія суддів приходить
до переконання про необхідність
скасування ухвали суду першої
інстанції.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК
апеляційний суд, розглянувши скаргу на
ухвалу суду першої інстанції, змінює
або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від
04 серпня 2014 року скасувати.

У задоволенні заяви представника
ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2 про
забезпечення позову ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
визнання додаткової угоди до
кредитного договору недійсною -
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді: підпис
Григоренко М.П.

підпис
Максимчук З.М.

Згідно:суддя-доповідач
Ковальчук Н.М.