РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4227/13-ц

провадження у справі № 2/0285/1005/14

12 серпня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Юлії Геннадіївни, за
участі секретаря судового засідання
Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник не прибув,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_1, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ТОВ «ПростоФінанс» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
У позовній заяві просить стягнути з гр.
ОСОБА_1 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (далі - Позивач)
заборгованість за кредитним договором
в сумі 21970,22 гривень та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що
30.07.2008 року між товариством з обмеженою
відповідальністю «ПростоФінанс» та
відповідачем укладено кредитний
договір № 9 (далі - Кредитний
договір), відповідно до умов якого
відповідач отримав кредит в сумі 31350,00
грн. 18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю (далі - Договір відступлення),
відповідно до якого ТОВ «Кредитні
ініціативи» зобов'язалось передати
грошові кошти в розпорядження ТОВ
«ПростоФінанс», а останнє
зобов'язалось відступити ТОВ «Кредитні
ініціативи» свої права грошових вимог
до боржників за кредитними договорами,
в тому числі, за договором № 9 від
30.07.2008 року. В порушення умов Кредитного
договору відповідач свої зобов'язання
належним чином не виконав. У зв'язку з
цим, станом на 10.07.2013 року у ОСОБА_1 перед
позивачем виникла заборгованість по
Кредитному договору в розмірі 21970,22
гривень, яку він не погашає у
добровільному порядку, що змусило
позивача звернутись до суду з даним
позовом.

Заочним рішенням суду від 07.10.2013 року у
цивільній справі №285/4227/13-ц позов
задоволено повністю та вирішено:
стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» заборгованість за
кредитним договором № 9 від 30.07.2008
року на загальну суму 21970 (двадцять одна
тисяча дев'ятсот сімдесят) гривень 22
копійки, в тому числі: заборгованість
за кредитом в сумі 14381,62 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 2533,77 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1793,22 грн. та
штраф за прострочку платежів в розмірі
3261,61 грн.; та судові витрати на суму 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок.

08.11.2013 року до суду надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
суду від 07.10.2014 року по справі №
285/4227/13-ц.

Ухвалою суду від 02.12.2013 року заяву
ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення
задоволено, скасовано заочне рішення
суду від 07.10.2013 року у цивільній справі
№285/4227/13-ц, справу призначено до
розгляду в загальному порядку.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, подав заяву, в якій
зазначив, що позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, справу просив
розглянути без його присутності.

У судових засіданнях представник
позивача просив позов задовольнити з
підстав, зазначених у позовній заяві,
надав суду пояснення, які зводяться до
того, що між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ
«Кредитні ініціативи» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю (далі - Договір відступлення),
відповідно до якого ТОВ «Кредитні
ініціативи» передало грошові кошти в
розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а
останнє відступило ТОВ «Кредитні
ініціативи» свої права грошових вимог
до боржників за кредитними договорами,
в тому числі, за договором № 9 від
30.07.2008 року. Разом з цим позивачу було
передано кредитну справу відповідача з
інформацією про кредитну історію
останнього та стан його заборгованості
станом на дату передачі, що відображено
в акті приймання-передачі кредитного
портфелю. В порушення умов Кредитного
договору відповідач свої зобов'язання
належним чином не виконував, у зв'язку з
чим, станом на 10.07.2013 року у ОСОБА_1 перед
позивачем виникла заборгованість по
Кредитному договору в розмірі 21970,22
гривень. Доводи відповідача про те, що
зобов'язання по кредиту останній
повністю виконав, вважає такими, що не
підтверджуються належними та
допустимими доказами, оскільки заява
та довідки, на які посилається ОСОБА_1
не підтверджують сплату ним
заборгованості за Кредитним договором
в повному обсязі та відсутність такої
заборгованості станом на день
звернення з даним позовом до суду.

Відповідач в судове засідання не
прибув, подав заяву в якій просить в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю, оскільки він борг сплатив
повністю, підтримує в повному обсязі
обставини викладені в заяві про
перегляд заочного рішення, просить
розгляд справи проводити без його
участі.

Зміст заяви про перегляд заочного
рішення зводиться до того, що у 2011 році
з дозволу обтяжувача ТОВ
«ПростоФінанс» заставний автомобіль
ВАЗ 21070, р/н НОМЕР_3, було реалізована, а
кошти пішли на погашення кредиту і
зобов'язання по кредиту ОСОБА_1
повністю виконав, що підтверджується
записами в заяві від 17.06.2011 року та
довідці про зняття з реєстрації
заставленого транспортного засобу від
24.03.2011 року.

У судових засіданнях ОСОБА_1
стверджував, що погасив кредит в
повному обсязі, про заміну кредитора
його повідомлено не було і про
наявність заборгованості він не знав.
Просив суд застосувати строк позовної
давності, враховуючи, що ним
заборгованість погашено і після цього
сплат по кредиту ним не здійснювалось,
просив відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

ТОВ «ПростоФінанс» участь
уповноваженого представника у
судовому засіданні не забезпечили.
Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 19.02.20104
року (а.с.75) ТОВ «ПростоФінанс»
перебуває в стані припинення.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності сторін та їх представників
та винести рішення на підставі наявних
у справі доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, з'ясувавши всі обставини справи
в їх сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 30.07.2008 року між
ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_1 укладено
Кредитний договір № 9, відповідно
до якого відповідач отримав кредит у
розмірі 31350,00 грн.

При укладенні Договору відповідач був
повідомлений про умови кредитування в
Банку. Відповідно до умов Договору
відповідач зобов'язувався повертати
кредит, сплачувати нараховані
відсотки, комісії, а у разі порушення
ним своїх договірних зобов'язань -
додаткові проценти та штраф.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та
ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю відповідно, до якого ТОВ
«Кредитні ініціативи» зобов'язувалось
передати грошові кошти в розпорядження
ТОВ «ПростоФінанс», ТОВ «ПростоФінанс»
зобов'язувалось відступити ТОВ
«Кредитні ініціативи» свої права
грошових вимог до боржників за
Кредитними договорами, перелік яких
міститься в Додатку № 1 до Договору
відступлення. Таким чином, ТОВ
«ПростоФінанс» було відступлено право
грошової вимоги за кредитним договором
№ 9 від 30.07.2008 року ТОВ «Кредитні
ініціативи». Відповідно до зазначеного
договору сторони свої зобов'язання
повністю виконали.

Як вбачається з матеріалів справи, в
порушення умов Кредитного договору
відповідач своїх договірних
зобов'язань належним чином не
виконував, у зв'язку з чим, за даними
обліку позивача, станом на 10.07.2013 року у
ОСОБА_1 перед позивачем виникла
заборгованість по договору на загальну
суму 21970,22 гривень, в тому числі:
заборгованість за кредитом - 14381,62 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 2533,77 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1793,22 грн., штраф
- 3261,61 грн.

Незважаючи на вимоги про досудове
врегулювання спору надіслані
позивачем відповідачу, останнім станом
на день розгляду справи у суді вказана
заборгованість не погашена.

Відповідно до довідки про зняття з
реєстрації заставленого транспортного
засобу № 9666 від 24.03.2011 року, ТОВ
«ПростоФінанс» повідомляє, що не
заперечує проти зняття з реєстрації
автомобіля ВАЗ 21070, р/н НОМЕР_3, що
знаходився в заставі у ТОВ
«ПростоФінанс» відповідно до Договору
застави транспортного засобу № 9
від 01.08.2008 року та належить на праві
власності гр. ОСОБА_1, в зв'язку із
повним погашенням простроченої
заборгованості по кредитному договору
№ 9 від 01.08.2008 року.

Постановою державного виконавця від
27.05.2011 року знято арешт з автомобіля, що
належить ОСОБА_1

Дані обставини підтверджуються
наданими позивачем до матеріалів
справи та дослідженими у судовому
засіданні доказами: копією кредитного
договору від 30.07.2008 року (а.с.4-6), копією
графіка платежів (а.с.7), копією анкети
позивальника від 02.07.2008 року (а.с.8),
копією паспорта відповідача по справі
(а.с.9), копією договору купівлі-продажу
(а.с.10-14), копією свідоцтва про державну
реєстрацію ТОВ «Кредитні ініціативи»
(а.с.15-16), копією переліку кредитних
договорів (а.с.17), розрахунком
заборгованості за кредитом (а.с.18),
копією вимоги про досудове
врегулювання спору (а.с.19-20), копією акту
передачі кредитного портфелю до
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю від 18.05.2012 (а.с.59-60), довідкою з
ЄДР юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.75), копією заяви №
889 від 17.06.2011 року (а.с.96), копією довідки
про зняття з реєстрації транспортного
засобу від 24.03.2011 року (а.с.99), копією
постанови про зняття арешту з майна
боржника від 27.05.2011 року (а.с.98), копією
довідки № 4610 від 17.06.2011 року (а.с.97).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) передбачено, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За змісто ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодеку, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 514 ЦК України
встановлено, що до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом ( ч. 1 ст. 516 ЦК
України).

За змістом статей 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Позивач, надавши суду належні та
допустимі докази (розрахунок
заборгованості за кредитом (а.с.18),
копію вимоги про досудове врегулювання
спору (а.с.19-20), копією акту передачі
кредитного портфелю до договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 18.05.2012 (а.с.59-60), довів суду, що свої
зобов'язання перед відповідачем
виконав в повному обсязі, а останній, в
свою чергу, не повернув своєчасно
кредит, не сплатив відсотки за
використання кредитних коштів,
заборгованість за комісіями та штраф
за прострочку платежів і станом на день
звернення позивача до суду має
заборгованість по Кредитному договору
в загальній сумі 21970 (двадцять одна
тисяча дев'ятсот сімдесят) гривень 22
копійки.

Твердження відповідача про погашення
ним у 2011 році заборгованості по кредиту
в повному обсязі не знайшли свого
підтвердження під час розгляду справи,
а тому відкидаються судом при
прийнятті рішення.

Як слідує до дослідженої судом довідки
про зняття з реєстрації заставленого
транспортного засобу № 9666 від 24.03.2011
року, ТОВ «ПростоФінанс» повідомляє, що
не заперечує проти зняття з реєстрації
автомобіля ВАЗ 21070, р/н НОМЕР_3, що
знаходився в заставі у ТОВ
«ПростоФінанс» відповідно до Договору
застави транспортного засобу № 9
від 01.08.2008 року та належить на праві
власності гр. ОСОБА_1, в зв'язку із
повним погашенням лише простроченої, а
не загальної заборгованості по
кредитному договору № 9 від 01.08.2008
року.

Представлена відповідачем в якості
доказу про погашення заборгованості по
кредиту заява № 889 від 17.06.2011 року, не
може бути прийнята судом до розгляду
при прийнятті рішення у даній справі,
оскільки не відповідає вимогам
належності та допустимості доказів,
встановленим статтями 58, 59 ЦПК України.
Зроблені у ній записи про погашення
відповідачем заборгованості
викликають у суду сумнів, оскільки не
вбачається можливим встановити їх
походження, зокрема особу, яка їх
вчинила та дату їх внесення до вказаної
заяви.

Жодних належних та допустимих доказів
(квитанцій про сплату, чи інших
розрахункових та/або підтверджуючих
документів) на підтвердження сплати
заборгованості за кредитом відповідач
суду не надав.

Вирішуючи питання про застосування до
спірних правовідносин на підставі
заяви відповідача строку позовної
давності, суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Як слідує із змісту статтей 257-258 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки;
а для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України
позовна давність обчислюється за
загальними правилами визначення
строків, встановленими статтями 253 - 255
цього Кодексу.

За змістом ч. 1, ч. 5 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Як встановлено судом, позивач набув
право на звернення до суду з даним
позовом лише з моменту укладення
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ
«Кредитні Ініціативи», тобто з 18.05.2012
року.

Жодних доказів сплати заборгованості
за кредитом відповідач суду не надав, а
тому його твердження про те, що ним
заборгованість погашено і після цього
сплат по кредиту ним не здійснювалось,
що на його думку є підставою для
відмови позивачу у задоволенні
позовних вимог у зв'язку із пропуском
останнім строків позовної давності - не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду справи та відкидаються судом
при ухваленні рішення.

Таким чином, з матеріалів справи слідує
і судом встановлено, що станом на день
розгляду справи у суді відповідач має
заборгованість по Кредитному договору.
Невиконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань порушує право
позивача на своєчасне та в повному
обсязі отримання грошових коштів, які
були надані в кредит.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, підтверджуються
належними доказами, а тому, підлягають
до задоволення в повному обсязі.

На виконання вимог статті 88 ЦПК
України, з відповідача на користь
позивача належить стягнути понесені
позивачем та документально
підтверджені (а.с.1) судові витрати.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212- 215,
218 Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 256-261, 514, 516, 525, 526, 530,
549-552, 611, 612, 625, 627, 629, 1054, 1056-1 Цивільного
кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» заборгованість за
кредитним договором № 9 від 30.07.2008
року на загальну суму 21970 (двадцять одна
тисяча дев'ятсот сімдесят) гривень 22
копійки, в тому числі: заборгованість
за кредитом в сумі 14381,62 грн.,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 2533,77 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 1793,22 грн. та
штраф за прострочку платежів в розмірі
3261,61 грн.; та судові витрати на суму 229
(двісті двадцять дев'ять) гривень 40
копійок, які перерахувати на р/р
№001 Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (07400, Київська область, м.
Бровари, бульвар Незалежності, буд 14),
.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Г. Романюк