Провадження № 4-с/344/103/14
У Х В А Л А

15 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої – судді
Польської М.В.

при секретарі с/з/
ОСОБА_1,

за участю скаржника ОСОБА_2,
представника заінтересованої особи
ОСОБА_3

розглянувши справу за скаргою ОСОБА_2,
зацікавлена особа – головний
державний виконавець
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_4, на дії
державного виконавця, –

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області,
зацікавлена особа – головний
державний виконавець
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_4, скаргу на
дії державного виконавця..

Скаргу обґрунтовано тим, що 16.06.2014 року
Апеляційним судом Івано-Франківської
області було винесено ухвалу, якою
забезпечено позов: накладено арешт на
квартиру №12, загальною площею 61,1 кв.м.,
комору 2,9 м.кв., що знаходиться в
с.Вовчинець, Івано-Франківської
міськради, провулок Ключний 7, та
зареєстрована за ОСОБА_5. 17.06.2014 року
належним чином завірену копію вказаної
ухвали заявник отримала 17.06.2014 року в
Івано-Франківському міському суді. 21
листопада 2014 року державним виконавцем
було винесено постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження,
оскільки в ухвалі ідентифікаційний
номер боржника та його місце
перебування чи проживання, а також
направлено копію виконавчого
документу, а не оригінал.

Скаржник підтримала заявлені вимоги,
просила скаргу задовольнити.

Представник суб'єкта оскарження
заперечила проти задоволення
заявленої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Заслухавши пояснення скаржника та
суб’єкта оскарження, судом
встановлено, що спір між сторонами
виник з приводу дій головного
державного виконавця ВДВС
Івано_Франківського МУЮ при виконанні
судового наказу від 03.02.2014 року.

В судовому засіданні встановлено, що
16.06.2014 року Апеляційним судом
Івано-Франківської області було
винесено ухвалу, якою забезпечено
позов: накладено арешт на квартиру №12,
загальною площею 61,1 кв.м., комору 2,9
м.кв., що знаходиться в с.Вовчинець,
Івано-Франківської міськради, провулок
Ключний 7, та зареєстрована за ОСОБА_5
(а.с.5).

Старшим державним виконавцем відділу
ДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції було винесено
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 21.11.2014
року, оскільки у виконавчому документі
не вказано ідентифікаційний номер
боржника та його місце перебування чи
проживання, а також направлено копію
виконавчого документу, а не оригінал
(а.с.4)

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентуються Законом
України “Про виконавче провадження”
(далі Закон). Вказаний нормативний акт є
спеціальним по відношенню до інших
нормативних актів при вирішенні
питання щодо оцінки дій державного
виконавця.

Відповідно до частини другої статті 32
Конституції України й частини першої
статті 302 ЦК України не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом.

Офіційне тлумачення
вказаного положення Конституції
України міститься в Рішенні
Конституційного Суду України від 20
січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до
пункту 1 якого збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди державою, органами
місцевого самоврядування, юридичними
або фізичними особами є втручанням в її
особисте та сімейне життя, таке
втручання допускається винятково у
випадках, визначених законом, і лише в
інтересах національної безпеки,
економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту
виконавчого документа встановлені
частиною першою статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження»,
якою передбачено, що потрібно
зазначати у виконавчому документі
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника (фізичної особи), а пунктом 6
частини першої статті 26 цього Закону
встановлено, що у разі невідповідності
змісту виконавчого документа вимогам
статті 18 державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження.

Відповідно до пункту 3
частини третьої статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець при здійсненні
виконавчого провадження має право з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі й конфіденційну.

Таким чином, не можна погодитись з
висновком про те, що відсутність у
судовому наказі певних даних про особу
боржника (в тому числі даних стосовно
його ідентифікаційного номера) є
підставою для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження.

Дану правову позицію
висловив Верховний Суд України у
справі № 6-45цс14

Згідно ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Згідно ст. 222 ЦПК України
копії судового рішення видаються
особам, які брали участь у справі, на
їхню вимогу не пізніше п’яти днів з
дня проголошення рішення. Таким чином,
суд видає належним чином засвідчену
копію ухвали про забезпечення позову
для пред’явлення до органів ДВС (при
цьому при огляді судом, наявні на
ухвалі оригінал відтиску печяатки суду
і підпису судді).

Відповідно до статей 383, 384
ЦПК та статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження» скарги на
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або начальника
відділу державної виконавчої служби,
державних виконавців і посадових осіб
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України та
відділів державної виконавчої служби
(далі – ВДВС) Головного управління
юстиції Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласного,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, що
стосуються виконання судових рішень,
подаються до суду, який видав
виконавчий документ.

У разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов’язує державного виконавця або
іншу посадову особу ДВС задовольнити
вимогу заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи.

Стосовно вимоги скаржника щодо
виконання судового наказу, то суд
звертає увагу на те, що дії державного
виконавця повинні відповідати вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження» і суд не вправі
втручатися в діяльність державного
виконавця при виконанні виконавчого
документа.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов’язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі наведеного, відповідно до
Закону України „Про виконавче
провадження”, ст. ст. 60, 209-210, 383-387 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2, зацікавлена особа –
головний державний виконавець
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_4, на дії
державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного
державного виконавця ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_4 щодо відмови
у відкритті виконавчого провадження,
за ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області №344/13129/13-ц
виданої 16.06.2014 року.

Визнати незаконною та скасувати
постанову головного державного
виконавця ВДВС Івано_Франківського
міського управління юстиції ОСОБА_4 від
21.11.2014 року (ВП №45564638) та зобов’язати
головного державного виконавця ВДВС
Івано_Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_4 відкрити
виконавче провадження та вчинити дії
щодо виконання ухвали суду №344/13129/13-ц
від 16.06.2014 року.

Ухвала суду набирає
законної сили після закінчення строку
подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя

Польська М.В.