________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/5100/14-ц
Провадження № 2/520/4256/14
УХВАЛА

18.12.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря – Баранової Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні клопотання представника
позивача за первісним позовом ОСОБА_1 –
ОСОБА_2 про прийняття до провадження
суду уточненої позовної заяви по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
? частину квартири, та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання
частки майна особистою приватною
власністю та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2013 року позивач звернулась з
позовом до суду та просила ухвалити
рішення, яким визнати право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона та
відповідач ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 11.09.2010 року,
який 16.05.2013 року було розірвано.

Позивач вказує на те, що під час
перебування в шлюбі з відповідачем
ними було набуте майно, яке складається
з квартири АДРЕСА_1.

Позивач посилається на те, що після
розлучення вона та чоловік не можуть
дійти згоди щодо розподілу спільного
майна, тому вона змушена звернутись до
суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 30.04.2014 року
провадження по справі було відкрито та
призначено судове засідання.

16.07.2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з
зустрічним позовом, який в подальшому
уточнив, та згідно редакції від 05.08.2014
року просив ухвалити рішення яким
визнати право особистої приватної
власності на 5/6 частин квартири
АДРЕСА_2. Стягнути з ОСОБА_1 на його
користь кошти в розмірі 92 300 гривень, що
еквівалентно 7 100 дол. США.

В обґрунтування свого позову
посилається на те, що він та ОСОБА_1
знаходились у зареєстрованому шлюбі з
11 вересня 2010 року по липень 2012 року.

Позивач стверджує, що після припинення
шлюбу він з колишньою дружиною в усній
формі договорились, що він їй сплатить
кошти, які вона сплатила за частину
спірної квартири в розмірі 10 000 дол. США,
тому він почав перераховувати на її
карточку кошти. Позивач зазначає, що
він витратив на придбання спірної
квартири кошти, що належали йому
особисто в розмірі 50 000 дол. США, тобто 5/6
частини квартири. Вищевказані
обставини і стали підставою для
звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.08.2014 року
вищевказані позови були об’єднанні в
одне провадження.

В ході судового засідання, 19.12.2014 року
представник позивача за первісним
позовом ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернувся до
суду з клопотанням, в якому просить суд
прийняти до провадження суду збільшену
в порядку ст. 31 ЦПК України позовну
заяву ОСОБА_1, в якій крім вищевказаних
вимог ставить вимоги щодо: усунення
ОСОБА_1 перешкоди у здійснені права
володіння, користування та
розпорядження ? часткою квартири
АДРЕСА_1, зобов’язавши відповідача
надати ключі від вхідних дверей
квартири та забезпечити вільний доступ
ОСОБА_1 до квартири. Встановити
наступний порядок квартирою № 28
будинку № 46 по вул. Академіка Корольова
у м. Одесі, виділити ОСОБА_1 у
користування житлову кімнату площею 12,7
кв.м. (літера 2), ОСОБА_3 виділити у
користування житлову кімнату площею 16,5
кв.м. (літера 3) разом з балконом
(лоджією) площею 2,0 кв.м. в спільному
користуванні залишити кухню площею 8,1
кв.м. (літера 4), коридор площею 6,9 кв.м.
(літера 1), вбудовану шафу 1,1 кв.м. (літера
7), туалет площею 1,1 кв.м. (літера 6), ванну
кімнату площею 2,5 кв.м. (літера 5).
Стягнути з відповідача на користь
позивачки компенсацію за різницю між
ідеальними частками та фактичними
частками, а також судові витрати.

Представник відповідача за первісним
позовом ОСОБА_3 – ОСОБА_5 у судовому
засіданні заперечувала проти
прийняття до провадження суду
уточненої позовної заяви ОСОБА_1

Суд, вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи вважає, що клопотання
представника позивача за первісним
позовом позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім
прав та обов’язків, визначених у
статті 27 цього Кодексу позивач має
право протягом усього часу розгляду
справи збільшити або зменшити розмір
позовних вимог , відмовитися від
позову, а відповідач має право визнати
позов повністю або частково. До початку
розгляду судом справи по суті позивач
має право шляхом подання письмової
заяви змінити предмет або підставу
позову, а відповідач – пред’явити
зустрічний позов.

Як вбачається з пунктів 3, 4 та 5
уточненого позову, позивач ОСОБА_1
просить суд усунути перешкоди у
користуванні квартири, встановити
порядок користування нею, та стягнути
компенсацію за різницю між ідеальними
частками та фактичними частками.

Однак, при вирішенні даного питання
суд керується ч.1 ст. 391 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не є
власником/співвласником спірної
квартири, таким чином вищевказані
вимоги, на думку суду, є передчасними.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що в
задоволенні клопотання представника
позивача за первісним позовом ОСОБА_1 –
ОСОБА_2 про прийняття до провадження
суду уточненої позовної заяви слід
відмовити.

Разом з тим, суд вважає доцільним
роз`яснити ОСОБА_1 її право звернутись
з вказаними вимогами з окремим позовом
в іншому провадженні.

Керуючись ст. 31, 209, 210 ЦПК України , суд
-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача за
первісним позовом ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про
прийняття до провадження суду
уточненої позовної заяви по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на ? частину
квартири, та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання частки
майна особистою приватною власністю та
стягнення коштів –залишити без
задоволення.

Роз’яснити ОСОБА_1 її право
звернутись з вказаними вимогами з
окремим позовом в іншому провадженні.

Ухвала окремо від рішення суду
оскарженню не підлягає.

Суддя

Ку
риленко О. М.