Справа № 754/6774/13
Провадження № 2-3898/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором, та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" про визнання договору
поруки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" звернувся до суду із позовом до
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення боргу за Кредитним
договором, мотивуючи свої вимоги тим,
що 08.06.2007 року між Банком та
відповідачем ОСОБА_3 укладено
Кредитний договір про надання кредиту
за програмою "Кредит під заставу
нерухомості" у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії з
лімітом 442578, 00 грн. строком на 120 місяців
до 08.06.2017 року із сплатою процентів у
розмірі 18 % річних. Для забезпечення
вимог кредитора 08.06.2007 року між Банком
та відповідачем ОСОБА_2 був укладений
Договір поруки. З квітня 2008 року
позичальник не виконує умови Договору,
не сплачує кредит, чим порушує взяті на
себе зобов"язання. На підставі
викладеного Банк вимушений звернутися
до суду з даним позовом, в якому просить
стягнути солідарно з відповідачів на
користь Банку заборгованість за
кредитним договором на загальну суму
848158, 33 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом до Банку про
визнання договору поруки припиненим,
мотивуючи свої вимоги тим, що з моменту
складання акту опису та арешту майна
від 18.11.2008 року до надсилання вимоги про
дострокове виконання грошових
зобов"язань за договором поруки від
12.06.2012 року Банк не надсилав жодних
вимог, а також з невідомих причин не
реалізував майно, що було описано та
арештовано на підставі виконавчого
напису, виданого 13.03.2008 року, яке майже
повністю покривало суму
заборгованості за кредитним договором,
а тому вважає, що вимога про дострокове
виконання грошових зобов"язань за
договором поруки та позовна заява були
направлені після закінчення строків,
передбачених п. 4 ст. 559 ЦК України. На
підставі викладеного позивач за
зустрічним позовом просить суд визнати
недійсним Договір поруки від 08.06.2007
року, укладений між ним та Банком.

Ухвалою Деснянського районного
суду м. Києва від 07.06.2013 року позовні
вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором залишено без
розгляду.

В судовому засіданні представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити в
повному обсязі, а саме стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь Банку
заборгованість по кредиту на загальну
суму 848158, 33 грн. та судові витрати по
справі. Зустрічний позов ОСОБА_3
представник позивача не визнав.
Пояснив, що строк виконання зобов"язань
ще не сплив, а тому підстав для
припинення договору поруки немає. На
підставі викладеного представник
позивача просив відмовити у
задоволенні зустрічних позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги Банку не
визнав, уточнив зустрічний позов,
просив суд припинити дію Договору
поруки від 08.06.2007 року, укладеного між
ним та Банком, з підстав, викладених у
зустрічному позові.

Вислухавши пояснення
представника позивача, відповідача,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги Банку підлягають задоволенню у
повному обсязі, а в задоволенні
зустрічного позову повинно бути
відмовлено з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що 08.06.2007 року між Банком та
відповідачем ОСОБА_3 укладено
Кредитний договір про надання кредиту
за програмою "Кредит під заставу
нерухомості" у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії з
лімітом 442578, 00 грн. строком на 120 місяців
до 08.06.2017 року із сплатою процентів у
розмірі 18 % річних (а.с.10-12).

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору
забезпеченням зобов'язань
позичальника за цим договором є
земельна ділянка, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 та порука фізичної
особи - ОСОБА_2

Для забезпечення повернення кредиту за
кредитним договором між ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" та відповідачем
ОСОБА_2 був укладений Договір поруки №
117 від 08.06.2007 року, відповідно до умов
якого відповідач несе солідарну
відповідальність за невиконання умов
кредитного договору (а.с.16-18).

Згідно із ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов'язана вчинити
на користь другої сторони певну дію, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1049 ЦК України передбачає, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій саме
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити ти проценти.

Як вбачається з розрахунку, що був
наданий суду, заборгованість перед
Банком за кредитним договором №
014/0983/82/56480 від 08.06.2007 року станом на
06.06.2012 року становить 848158, 33 грн.,
зокрема: заборгованість по кредиту -
417812, 46 грн., в т.ч. прострочена
заборгованість за кредитом - 192835, 31 грн.;
заборгованість за відсотками - 41277, 02
грн., в т.ч. прострочена заборгованість
за відсотками - 41276, 77 грн.; пеня за
прострочення погашення кредиту - 313536, 06
грн.; пеня за прострочення погашення
відсотків - 75532, 79 грн. (а.с.7-9).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10, ч.1, 4
ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно вимог ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Як вбачається з письмових матеріалів
справи, 13.08.2008 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 було
видано виконавчий напис № 635962 про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Київської регіональної дирекції ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" суми боргу у
розмірі 467360, 12 грн. шляхом звернення
стягнення на нерухоме майно, а саме:
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку
загальною площею 0, 1812 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯД № 717301, виданого 24
травня 2007 року Броварським районним
відділом земельних ресурсів на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 13.07.2006 року за №
2089 (а.с.102).

04.02.2009 року головним державним
виконавцем Сдобняковим Д.В. було
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого напису № 635962 від
13.08.2008 року, виданого приватним
нотаріусом ОСОБА_4 про звернення
стягнення на нерухоме майно, а саме:
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування жилого будинку
загальною площею 0, 1812 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3 на підставі державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯД № 717301, виданого 24
травня 2007 року Броварським районним
відділом земельних ресурсів на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 13.07.2006 року за №
2089 (а.с.103-104).

На підставі зазначеного виконавчого
напису № 635962 від 13 серпня 2008 року
державним виконавцем Броварського
міськрайонного управління юстиції
Сдобняковим Д.В. було складено Акт
опису та арешту майна від 18 листопада
2008 року, яким накладено арешт на
земельну ділянку, загальною площею 0,1812
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.75-76).

22.07.2009 року головним державним
виконавцем Сдобняковим Д.В. було
залучено до виконавчого провадження
експерта, у зв'язку з чим виконавче
провадження було зупинено до
надходження експертного висновку
(а.с.105-106).

Згідно із п.4.1 Договору поруки № 117 від
08.06.2007 року Договір набирає чинності з
дати його підписання сторонами (дата
договору) і діє до повного виконання
боргових зобов'язань за кредитним
договором. Відповідальність
поручителя припиняється лише після
виконання боргових зобов'язань в
повному обсязі. Також порука
припиняється, якщо банк в межах
трирічного терміну з дня настання
строку виконання боргового
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя (п. 4 ст. 559 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Згідно із п. 24 Постанови № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
при вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Як встановлено при розгляді справи,
12.06.2012 року відповідачу було надіслано
Вимогу Банку про дострокове виконання
грошових зобов"язань за договором
поруки (а.с.22).

Як вбачається з письмових
матеріалів справи, строк виконання
основного зобов"язання за Кредитним
договором становить 120 місяців і
закінчується 08.06.2017 року.

Право на дострокове стягнення
усієї суми заборгованості - це право, що
виникає у процесі дії Кредитного
договору у зв"язку з неналежним
виконанням боржником своїх зобов"язань
за кредитним договором. Звернення з
заявою про вчинення виконавчого напису
не є настанням строку виконання
основного зобов"язання, а лише правом
на дострокове стягнення усієї
заборгованості за кредитним договором.

З урахуванням викладеного суд
вважає, що з моменту вчинення
виконавчого напису неможливо
відраховувати шестимісячний термін
звернення до поручителя, що
відраховується від дня настання строку
виконання основного зобов"язання.

Пунктом 4.1 Договору поруки
встановлено, що договір набирає
чинності з дати його підписання
сторонами (дата договору) і діє до
повного виконання боргових зобов"язань
за кредитним договором.
Відповідальність поручителя
припиняється лише після виконання
боргових зобов"язань у повному обсязі.
При цьому цей пункт є відсилочним і
відсилає до п. 1.2 Кредитного договору,
згідно якого кредит надається строком
на 120 місяців до 08.06.2017 року. Отже,
Договір поруки укладено строком на 10
років або 120 місяців. Таким чином, у
Договорі поруки встановлено строк його
дії, а тому порука може бути припинена
після закінчення строку, встановленому
Договором.

Як вбачається з письмових
матеріалів справи, у зв"язку з
неналежним виконанням зобов"язання за
кредитним договором Банк скористався
своїм правом на звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок погашення
заборгованості за кредитом. Таке
звернення стягнення не може свідчити
про зміну строку виконання
зобов"язання, як і використання права
на дострокове стягнення кредиту в
порядку та на умовах, визначених
договором і ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Умовами договору не передбачено,
що строк виконання зобов"язання в
такому випадку змінюється.

З урахуванням вищевикладеного
суд вважає, що підстав для припинення
договору поруки немає, а тому у
задоволенні зустрічних позовних
повинно бути відмовлено.

Оскільки Договір є обов"язковим для
виконання сторонами, відповідач ОСОБА_2
зобов"язаний виконувати взяті на себе
зобов"язання за всіма існуючими
умовами Кредитного договору від 08.06.2007
року та виконувати їх належним чином у
встановлений строк.

Враховуючи те, що позичальник та
поручитель належним чином не виконують
умови укладених з Банком договорів, що
призвело до заборгованості, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги Банку про стягнення боргу є
підставними та обгрунтованими, а тому
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі, а сума боргу у розмірі
848158, 33 грн. підлягає стягненню з
відповідача.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь Банку
підлягають стягненню витрати по сплаті
судового збору в сумі 3219, 00 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України,
Конституцією України, ст. 14, 192, 203, 215, 524,
525, 526, 527, 533, 572, 590, 591, 599, 629, 1054, 1056 ЦК
України, Законом України "Про банки і
банківську діяльність", постановою
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за кредитним договором -
задовольнити.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" про визнання договору
поруки припиненим - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль"
заборгованість за Кредитним договором
на загальну суму 848158, 33 грн. а також
витрати по сплаті судового збору у сумі
3219, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.

Головуючий: