АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Шум Л.М.
Доповідач - Шиманський
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Махлай Л.Д., Левенця Б.Б.

при секретарі - Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 та Головненко Надії
Володимирівни в інтересах Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія «Провідна» на рішення
Святошинського районного суду міста
Києва від 25 квітня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія «Провідна», ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди та
моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у жовтні 2011 року.

Зазначав, що 04 травня 2010 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки «Ніссан», державний
номерний знак НОМЕР_1, під його
керуванням та автомобіля марки
«Вольво», державний номерний знак
НОМЕР_2, з напівпричепом, державний
номерний знак НОМЕР_3, під керуванням
ОСОБА_2, який застрахував свою
цивільно-правову відповідальність у
ПрАТ «СК «Провідна». У результаті ДТП
його автомобілю було спричинено
механічні ушкодження на загальну суму
74 597 грн. 80 коп.

Враховуючи, що адміністративного
протоколу відносно ОСОБА_2 не було
складено та не було вирішено питання
щодо притягнення його до
адміністративної відповідальності,
позивач, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просив визнати
відповідача винним у вчиненні ДТП,
стягнути з ПрАТ «СК «Провідна»
страхове відшкодування у розмірі 24 490
грн., стягнути з ОСОБА_2 матеріальну
шкоду у розмірі 54 050 грн. 20 коп. та
моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн., а
також стягнути з відповідачів судові
витрати в розмірі 1011,00 грн.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 25 квітня 2013 року позов
ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано
ОСОБА_2 винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Провідна» на
користь ОСОБА_4 страхове
відшкодування у розмірі 23 980 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
матеріальну шкоду у розмірі 54 050 грн. та
моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.
Стягнуто солідарно з ПрАТ «СК
«Провідна» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судові витрати у розмірі 1 011 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
29 січня 2014 року рішення районного суду
в частині солідарного стягнення
судових витрат скасовано та ухвалено у
цій частині нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судовий збір у розмірі 803 грн. 33 коп.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 94 грн. 60 коп. Стягнуто з ПрАТ «СК
«Провідна» на користь ОСОБА_4 судовий
збір у розмірі 346 грн. 17 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 36 грн. 40 коп.
Виключено з резолютивної частини
рішення районного суду абзац про
визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні ДТП.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18.06.2014 року
касаційні скарги ПрАТ «СК «Провідна»
та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 -
задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від
29 січня 2014 року скасовано, справу
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставить
питання про скасування рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог до ОСОБА_2 та ухвалення
нового про відмову у задоволенні
позову в цій частині.

В апеляційній скарзі Головненко Н.В. в
інтересах ПрАТ «СК «Провідна», з тих же
підстав, ставить питання про
скасування рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог до ПрАТ «СК «Провідна»
та ухвалення нового про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ПрАТ «СК «Провідна»
підлягає до задоволення, а апеляційна
скарга ОСОБА_2- ОСОБА_1 не підлягає до
задоволення у зв'язку з наступним.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 04 травня 2010 року о 15
годині 40 хвилин по пр-ту Палладіна в м.
Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода з участю автомобіля марки
«Ніссан», державний номерний знак
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та
автомобіля марки «Вольво», державний
номерний знак НОМЕР_2, з напівпричепом,
державний номерний знак НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_2, який належить
громадянину ОСОБА_5

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 17 березня 2011 року
провадження у справі про
адміністративне правопорушення за ст.
124 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито за
відсутністю події і складу
адміністративного правопорушення.

Згідно звіту від 30 березня 2011 року
вартість відновлюваного ремонту КТЗ
«Ніссан», державний номерний знак
НОМЕР_1, складає 74 597 грн. 80 коп.

Відповідно до полісу № ВС/6783504 від
31.12.2009 року, укладеного між ЗАТ «СК
«Провідна» та ОСОБА_5 та полісу №
ВС/7043705 від 12.02.2010 року, укладеного між
останніми, обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідач зобов'язався у разі
настання страхового випадку пов'язаної
з експлуатацією транспортного засобу
автомобіля «Вольво», державний
номерний знак НОМЕР_2, та напівпричепа
WІERKE TSA 283, державний номерний знак
НОМЕР_3, сплатити страхове
відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції прийшов до
висновків щодо обґрунтованості
позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2
винним у вчиненні ДТП та наявності
правових підстав для стягнення із
нього матеріальної та моральної шкоди,
а з ПрАТ «СК «Провідна» - страхового
відшкодування.

Проте колегія суддів не може
погодитись з останнім висновком суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно ст. 1166 ЦК України шкода
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується у повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до п.2 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 6 від
27.03.1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ позовами про
відшкодування шкоди» розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що заподіяна
особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою, яка її заподіяла, за
умови, що дії останньої були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Святошинського районного
суду м. Києва від 26.05.2010 року, під час
розгляду матеріалів адміністративної
справи відносно ОСОБА_4, була
призначена транспортно-трасологічна
та автотехнічна експертиза.

Відповідно до висновку Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №4195/4196/10-18 від 28.02.2011 року, з
технічної точки зору, однієї з причин
виникнення ДТП було зміщення
автопоїзда праворуч під час попутного
руху з правої сторони автомобіля
«Ніссан». Такі дії водія автопоїзда не
відповідали вимогам п. 10.1 Правил
дорожнього руху.

В матеріалах справи також наявний
висновок ТОВ Експертно-правового
центру «Правекс» №065-06/2013 від 09.06.2013
року, зроблений на підставі заяви ПрАТ
«СК «Провідна» з метою встановлення
обставин та механізму
дорожньо-транспортної пригоди, з якого
вбачається що в даній дорожній
ситуації, виходячи з обставин розвитку
пригоди, викладених в заяві на
проведення дослідження та наданих
матеріалах, в причинному зв'язку з
виникненням пригоди є одноосібні дії
водія ОСОБА_4, пов'язані з невиконанням
вимог п. 10.1 ПДР (Т.2 а.с. 53-69).

Згідно висновку №5080/12-52 судової
автотехнічної експертизи від 18.10.2012
року, водію автопоїзда з тягачем
«Вольво», державний номерний знак
НОМЕР_2 і напівпричепом WIERКЕ TSA,
державний номерний знак НОМЕР_3, ОСОБА_2
в даній дорожній обстановці слід було
керуючись вимогами п. 10.1 ПДР, перед
зміною напрямку руху переконатися, що
це буде безпечним і не створить
перешкоди або небезпеки іншим
учасникам руху. Дії цього водія в
дорожній обстановці не відповідали
вимогам п. 10.1 ПДР (Т І а.с. 134-138).

Також, в даній дорожній обстановці в
причинному зв'язку зі скоєнням даної
ДТП з технічної точки зору знаходилось
створення водієм ОСОБА_2 перешкоди для
руху водія автомобіля «Ніссан» ОСОБА_4
в результаті зміщення керованого ним
автопоїзда «Вольво» праворуч під час
попутного руху з правової сторони
автомобіля «Ніссан» в разі, якщо водій
ОСОБА_2 своїми діями заставляв водія
автомобіля «Ніссан» ОСОБА_4 гальмувати
або маневрувати.

Апеляційним судом м. Києва за
клопотанням представника відповідача
ОСОБА_2 було призначено повторну
автотехнічну експертизу, відповідно до
висновку якої №4-16/12 від 16 грудня 2013
року, в діях водія автомобіля
«Volvo»реєстраційний номер НОМЕР_2 з
напівпричепом WIERKE TSA 283, реєстраційний
номер НОМЕР_3, під керуванням
відповідача ОСОБА_2, вбачаються
невідповідності вимогам п.10.1 Правил
дорожнього руху, що з технічної точки
зору мало подальший вплив на ДТП і
могло бути однією з причин даної
дорожньо - транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Враховуючи викладене колегія суддів не
приймає до уваги висновок ТОВ
Експертно-правового центру «Правекс»
№065-06/2013 від 09.06.2013 року, зроблений на
підставі заяви ПрАТ «СК «Провідна»,
відповідно до якого в причинному
зв'язку з виникненням пригоди є
одноосібні дії водія ОСОБА_4, оскільки
він спростовується іншими наявними в
матеріалах справи висновками
експертиз №4195/4196/10-18 від 28.02.2011 року,
№5080/12-52 від 18.10.2012 року та №4-16/12 від 16
грудня 2013 року. Крім того, колегія
суддів враховує також той факт що
експертизи № 5080/12-52 від 18.10.2012 року
та №4-16/12 від 16 грудня 2013 року були
проведені в ході судового розгляду
справи, а експерти згідно ст.ст. 384,385 КК
України були попереджені про
кримінальну відповідальність.

З фактичних обставин справи та наявних
в ній доказів у їх сукупності,
вбачається, що автомобіль позивача був
пошкоджений у зв'язку з неправомірними
діями ОСОБА_2

Суд правильно дійшов висновку, що
моральна шкода підлягає частковому
задоволенню, оскільки позивачу було
завдано шкоду здоров'ю, що спричинило
фізичні та моральні страждання.

Як вбачається з матеріалів справи
цивільно-правова відповідальність
власника «Вольво», державний номерний
знак НОМЕР_2, з напівпричепом, державний
номерний знак НОМЕР_3 була застрахована
в ПрАТ «СК «Провідна» згідно полісу №
ВС/6783504 від 31.12.2009 та полісу № ВС/7043705 від
12.02.2010 р.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (у редакції на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно укладених договорів ОСОБА_5,
застрахував у ПрАТ СК «Провідна»
цивільно-правову відповідальність
осіб, які на законних підставах
експлуатують зазначені транспортні
засоби.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 цього ж Закону
(у редакції на момент виникнення
спірних правовідносин) договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
можуть укладатися на умовах
страхування відповідальності за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу, визначеного в
договорі страхування, будь-якою особою,
яка експлуатує його на законних
підставах (договір I типу).

З аналізу наведеної норми
матеріального права вбачається, однією
з вимог для виплати страхового
відшкодування є експлуатація
транспортного засобу власником або
особою, якій він переданий на законних
підставах.

З матеріалів справи вбачається, що
зазначені транспортні засоби були
передані ОСОБА_5 ТОВ «Олія-Транс» на
підставі договорів оренди від 13
березня 2008 року та від 01 грудня 2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 799 ЦК України
договір найму транспортного засобу за
участю фізичної особи підлягає
нотаріальному посвідченню.

З наявних в матеріалах справи
примірників договорів оренди
вбачається що договори були підписані
сторонами, однак не посвідчені
нотаріально.

У відповідності з вимогами ст. 220 ЦК
України, у разі недодержання сторонами
вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є
нікчемним.

Відповідно до п. 32.1 ст. 32 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик не відшкодовує
шкоду, заподіяну при експлуатації
забезпеченого транспортного засобу, за
спричинення якої не виникає
цивільно-правової відповідальності
відповідно до закону.

Таким чином, не дослідивши укладені
договори оренди, суд першої інстанції
прийшов до помилкового висновку щодо
обґрунтованості позовних вимог в
частині стягнення матеріальної шкоди
з ПрАТ СК «Провідна».

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Статтею 541 ЦК України встановлено, що
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Таким чином, вирішуючи питання про
задоволення позовних вимог суд
зобов'язаний був визначити частку
судових витрат, які належать сплатити
кожному відповідачу.

Виходячи з викладеного, з урахуванням
відмови в задоволенні позовних вимог
до ПрАТ СК «Провідна», колегія суддів
вважає, що рішення суду в частині
солідарного стягнення судових витрат з
відповідачів підлягає скасуванню з
постановленням в цій частині нового
рішення, яким, з врахуванням
задоволених позовних вимог, слід
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
судовий збір в розмірі 803 грн. 33 коп.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
94 грн. 60 коп.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є: неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, тощо.

Враховуючи зазначене, апеляційна
скарга Головненко Н.В. в інтересах ПрАТ
«СК «Провідна» підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхиленню. Рішення суду першої
інстанції в частині позовних вимог
ОСОБА_4 до ПАТ СК «Провідна» та в
частині стягнення судових витрат з
ОСОБА_2 підлягає скасуванню з
ухваленням у справі нового рішення.

Керуючись ст. ст.303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Головненко
Надій Володимирівни в інтересах
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія «Провідна» -
задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 25 квітня 2013 року в
частині позовних вимог ОСОБА_4 до
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія «Провідна» та в
частині стягнення судових витрат з
ОСОБА_2 скасувати.

В зазначеній частині ухвалити
нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної шкоди
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_6) на
користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_7)
судовий збір в розмірі 803 грн. 33 коп.,
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
94 грн. 60 коп., в сього - 897 грн. 93 коп.

В решті зазначене рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: