АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2237/2014
інстанції Зубов О.С. Категорія: 48
Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця «27» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Склярської І.В.

Капітан І.А.

при секретарі Благовещенській
О.О.

за участю адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 24 квітня
2014 року та за апеляційними скаргами
його представника ОСОБА_4 на ухвалу
Суворовського районного суду м.
Херсона від 6 червня 2014 року та на
додаткове рішення цього ж суду від 19
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості по виплаті аліментів,
пені за прострочення сплати аліментів,
річних,

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
суду із позовом до ОСОБА_3 з позовом, в
якому з подальшим уточненням просила
стягнути заборгованість по виплаті
аліментів в сумі 42 333,24грн., пеню за
прострочення сплати аліментів з 01.02.2013
року по день ухвалення судового
рішення, 3% річних від простроченої суми
заборгованості. При цьому посилалася,
що рішенням Суворовського районного
суду м. Херсона від 24.12.2012 року з
відповідача на її користь стягнуто
аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей в розмірі 4 000грн.
щомісячно. Проте відповідач аліменти
сплачує не в повному обсязі.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 24.04.2014 року в позові
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по
аліментам відмовлено, позов про
стягнення пені за прострочення
аліментів задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 9 312грн. пені за
прострочення сплати аліментів за
період з 01.02.2013 року по 01.02.2014р.

Ухвалою суду від 06.06.2014 року виправлено
описку в рішенні від 24.04.2014 року,
зазначено, що слід вважати суму
неустойки (пені) 66 484грн. замість 9 312грн.

Додатковим рішенням від 06.06.2014 року в
позові ОСОБА_5 про стягнення трьох
процентів річних відмовлено.

Додатковим рішенням від 19.06.2014 року в
позові ОСОБА_5 про стягнення трьох
процентів річних відмовлено. Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 34 378грн. пені
за прострочення сплати аліментів за
період з 01.02.2014р. по 24.04.2014р.

Відповідач та його представник ОСОБА_4
оскаржили рішення суду від 24.04.2014 року,
ухвалу від 06.06.2014 року та додаткове
рішення від 19.06.2014 року, в яких просили
скасувати рішення в частині стягнення
неустойки (пені) та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким в
задоволенні позову про стягнення
неустойки (пені) відмовити.

При цьому посилалися, що висновок суду
про наявність підстав для стягнення
неустойки (пені) не відповідає
обставинам справи, обставини, які суд
вважав встановленими не доведено,
неправильно застосовано норми
матеріального права, порушено норми
процесуального права.

В іншій частині (відмова в стягненні
заборгованості по аліментам, річних)
рішення суду ніким не оскаржено.

В письмових запереченнях ОСОБА_5 доводи
апеляційних скарг не визнала, просила
судові рішення залишити без змін, як
ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, позивача,
представників сторін, перевіривши
законність та обґрунтованість судових
рішень в межах доводів апеляційних
скарг і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарги підлягають частковому
задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони є батьками неповнолітніх
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 24.12.2012 року з ОСОБА_3 на
користь позивача стягнуто аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6
та неповнолітньої доньки ОСОБА_7 в
розмірі по 2 000грн. на кожну дитину
щомісячно, починаючи з 02.11.2012 року до
повноліття дітей.

Відповідач на 02.04.2014 року за період з
січня 2013 року має заборгованість по
сплаті аліментів 42 333,24грн. /а.с. 96/.

Оскільки за відповідачем
зареєстровано 8 одиниць пасажирських
мікроавтобусів, та наявності у нього в
2011 році доходів від підприємницької
діяльності в сумі 77 049грн., за 9 місяців
2012 року - 64 631грн., за І півріччя 2013 року -
45 938грн., суд вважав наявними підстави
для стягнення неустойки (пені) з ОСОБА_3
за період 01.02.2013 року по 24.04.2014 року в
загальній сумі 100 862,00грн. (66 484,00 за
ухвалою від 06.06.04 + 34 378,00грн. за
додатковим рішенням від 19.06.2004 року).

При цьому суд вважав недоведеним факт
передачі відповідачем автобусів
матері ОСОБА_8 на виконання рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 24.12.2013 року про стягнення з
ОСОБА_3 боргу в сумі 615 230,00грн. та
наявність трудових відносин між ними.

Вказане рішення суду, за думкою суду, не
є преюдиційним для даної справи.

Проте з таким висновком суду
погодитися неможливо, оскільки він не
відповідає обставинам справи,
обставини, які суд вважав
встановленими, не доведено, судом
неправильно застосовано норми
матеріального права.

Згідно ч.1 ст.196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотку від суми несплачених
аліментів за кожен день просрочки.

Правильно встановивши наявність
підстав для стягнення з відповідача
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів за період з 01.02.2013 року по
24.04.2014 року, суд разом з тим
безпідставно нарахував суму пені на
суму накопичувальної заборгованості
по аліментам за місяць та рахував її в
межах днів кожного місяця, в той час як
за змістом ст.196 СК України пеня
нараховується не на всю суму
заборгованості, а її нарахування
обмежується лише сумою несплачених
аліментів за той місяць, в якому не
проводилося стягнення аліментів.

Верховний Суд України зробив правовий
висновок у справі №68/цс13 від 11.09.2013
року, яка є обов'язковим для
застосування для всіх судів України,
про наступне. Оскільки зобов'язання зі
сплати аліментів носить періодичний
характер і повинно виконуватися
щомісяця, то при розгляді спорів про
стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК
України пені від суми несплачених
аліментів суд повинен з'ясувати розмір
несплачених аліментів по кожному з цих
періодичних платежів, встановити
строк, до якого кожне із цих зобов'язань
мало бути виконано, та з урахуванням
встановленого обчислити розмір пені,
виходячи із суми несплачених аліментів
за кожен місяць окремо від дня
порушення платником аліментів свого
обов'язку щодо їх сплати до дня
ухвалення судом рішення про стягнення
пені, підсумувавши розміри нарахованої
пені за кожен із прострочених платежів
та визначивши її загальну суму.

З огляду на вищенаведене та на підставі
довідки ВДВС про розмір заборгованості
по аліментам /а.с. 96/ за період з 01.02.2013
року по 24.04.2014 року розмір неустойки
(пені) за прострочення сплати ОСОБА_3
аліментів складає 93 978,00грн.

Так, аліменти за січень 2013 року ОСОБА_3
мав сплатити у січні 2013року у сумі 4 000
грн. З лютого 2013 року на них
нараховується неустойка (пеня), розмір
якої становить:

за лютий 2013 року - 4 000грн. х 1% х 448 днів = 17
920грн.;

за березень 2013 року - 3 400грн. х 1% х 420 = 14
280грн.;

за квітень 2013 року - 3 700грн. х 1% х 389 = 14
393грн.;

за травень 2013 року ____________

за червень 2013 року - 2 000грн. х 1% х 328 = 6
560грн.;

за липень 2013 року - 2 000грн. х 1% х 298 = 5
960грн.;

за серпень 2013 року - 2 000грн. х 1% х 268 = 5
360грн.;

за вересень 2013 року ____________

за жовтень 2013 року - 4 000грн. х 1% х 207 =
8280грн.;

за листопад 2013 року - 3 500грн. х 1% х 177 = 6
195грн.;

за грудень 2013 року - 3 500грн. х 1% х 147 = 5
145грн.;

за січень 2014 року - 3 500грн. х 1% х 116 = 4
060грн.;

за лютий 2014 року - 3 500грн. х 1% х 85 = 2 975грн.;

за березень 2014 року - 3 500грн. х 1% х 54 = 1
890грн.;

за квітень 2014 року - 4 000грн. х 1% х 24 =
960грн.

Однак відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України
розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платників аліментів.

Докази скрутного матеріального стану
надані відповідачем при розгляді
справи місцевим судом та, за думкою
колегії суддів, мають бути враховані як
підстава для зменшення розміру
неустойки (пені).

Так, відповідач з 01.08.2013 року працює за
трудовим договором та отримує зарплату
в сумі 1 147,00грн., що підтверджується
трудовим договором від 01.08.2013 року,
зареєстрованим 02.08.2013 року за №1, з
01.06.2013 року доходів як приватний
підприємець не має /а.с. 36,98/.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 23.09.2013 року стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 за договорами
позики 615 230грн. /а.с. 37-39/, на підставі
якого 29.10.2013 року видано виконавчий
лист /а.с. 40/.

З довідки комунального підприємства
«Херсонський комунальний транспортний
сервіс» від 22.04.2014 року вбачається, що
на маршрутах підприємства працюють
автобуси, які належать ОСОБА_3, при
цьому договори на їх експлуатацію не
укладалися, підприємство співпрацює з
ОСОБА_8 як фізичною особою - підприємцем
/а.с. 118/.

З пояснень представника відповідача
вбачається, що переоформленню
автобусів на ОСОБА_8 перешкоджає арешт,
накладений державним виконавцем у
зв'язку із заборгованістю ОСОБА_3 по
аліментам перед позивачем.

Наявність у відповідача боргових
зобов'язань перед АКІБ «Укрсиббанк» у
вигляді щомісячних платежів без
відсотків в сумі 1 275,00грн. та 11,5%
відсотків річних на залишок кредитної
заборгованості підтверджується листом
Банку від 22.04.2014 року та випискою по
операціям погашення кредиту /а.с.
121,122,124/.

Скрутне матеріальне становище
відповідача підтверджується також
обставинами, встановленими рішенням
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 27.02.2014 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 27.05.2014 року /а.с.
1945-195, 196-197/, у справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_5 про зменшення розміру
аліментів, в т.ч. у зв'язку з укладенням
01.07.2013 року трудового договору з ОСОБА_8,
отриманням зарплати в сумі 1 147грн.,
наявності заборгованості перед
останньою в сумі 615 230грн. та судового
збору в сумі 3 441грн.

Крім того, ОСОБА_3 надана довідка про
його хворобу, наявність якої позивач не
заперечує /а.с. 153/.

З огляду на вищенаведене та виходячи з
засад розумності і справедливості,
колегія суддів вважає за можливе
зменшити розмір неустойки (пені) до 20
000грн.

Разом з тим, суд погоджується з
висновком суду про недоведеність
відповідачем відсутності своєї вини у
сплаті заборгованості по аліментам.

При цьому враховує, що з позовом про
зменшення розміру аліментів ОСОБА_3
звернувся до суду лише у листопаді 2013
року /а.с. 196/.

Оскільки судом неправильно
застосовано ст. 196 СК України, не
доведено обставини, які суд вважав
встановленими, висновок суду не
відповідає обставинам справи, то
рішення суду в частині стягнення
неустойки (пені) слід змінити,
зменшивши суму неустойки до 20 000грн.

В іншій частині рішення суду ніким не
оскаржується, тому колегія суддів в
силу диспозитивності цивільного
процесу йому юридичної оцінки не дає.

Керуючись ст.ст.303,316, п.3 ч.1 ст.307,
п.п.1,2,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Суворовського районного
суду м. Херсона від 24 квітня 2014 року з
урахуванням ухвали від 6 червня 2014 року
та додаткового рішення від 19 червня 2014
року в частині стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_5 неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів змінити,
зменшивши загальну суму неустойки
(пені) з 100 862грн. до 20 000грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 31 жовтня 2014
року

Рішення набрала законної сили 27 жовтня
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:
О.О.Благовещенська