ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва, ЛЕОНТЮК Л.К.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_3 до
ПАТ КБ ПРИВАТБАНК про захист прав
споживачів та повернення банківського
вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4
пред'явив в суд позов до ПАТ КБ
ПРИВАТБАНК про захист прав споживачів
та повернення банківського вкладу.

Матеріали цивільної справи надійшли до
загальної канцелярії Дарницького
районного суду м. Києва (м. Київ, вул.
О.Кошиця, 5-а) за вх. № 45892 від 09.10.2014 року
і передані судді для вирішення питання
про відкриття провадження у справі у
приміщенні суду (по вул.
Севастопольській, 14), що
підтверджується даними контрольного
журналу № 285 від 13.10.2014 року.

Щодо посилань позивача на Закон
України "Про захист прав споживачів"
суд вважає за необхідне зазначити
відповідно до ст. 110 ЦПК України позови
про захист прав споживачів
пред'являються також за зареєстрованим
місцем проживання чи перебування
споживача або за місцем заподіяння
шкоди чи виконання договору.

На виконання вищевказаної норми, для
з'ясування місця реєстрації позивача
ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 122
ч.3 ЦПК України, було направлено запит
до Відділу адресно-довідкової роботи
ГУ ДМС України в м. Києві, з відповіді,
яка надійшла на адресу суду 21.10.2014 року
позивач за адресою : АДРЕСА_1
зареєстрованою не значиться.

З матеріалів справи вбачається що
паспорт позивачу ОСОБА_3 був виданий
Київським РВ Сімферопольського МУГУ
МВС України в Криму 23.12.1997 року, та
наданих копій квитанцій про внесення
суми на рахунок зазначено адресу АР
Крим, м. Сімферополь вул. Жовтнева 12,
таким чином суд приходить до висновку
про те що позивач має місце реєстрації
в тимчасово окупованій території.

Суд звертає увагу позивача, що
відповідно до Закону України "Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України. ст. 12, у зв'язку з
неможливістю здійснювати правосуддя
судами Автономної республіки Крим та
міста Севастополя на тимчасово
окупованих територіях, змінити
територіальну підсудність судових
справ, підсудних розташованим на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя та забезпечено
розгляд цивільних справ підсудних
місцевим загальним судам розташованим
на території Автономної республіки
Крим та міста Севастополя - місцевим
загальним судам м. Києва, що
визначаються Апеляційним судом м.
Києва.

З позовної заяви вбачається, що
позивач просить повернути банківський
вклад.

Посилання позивача на те, що
правовідносини між сторонами виникли
на підставі Закону України " Про захист
прав споживачів " є безпідставними.
Дані правовідносини, які випливають з
депозитного договору, не є предметом
регулювання Закону України " Про захист
прав споживачів ", а врегульовані § 3 "
Банківський вклад " глави 71 Цивільного
кодексу України та Законом України "Про
банки та банківську діяльність".
Зокрема ст. 1058 ЦК України визначено, що
за договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона ( банк ), що
прийняла від другої сторони ( вкладника
) грошову суму ( вклад ), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї на умовах та в порядку,
встановлених договором.

Тобто, банківський вклад не є ані
роботою ( діяльністю виконавця,
результатом якої є виготовлення товару
або зміна його властивостей за
індивідуальним замовленням споживача
для задоволення його особистих потреб
), ані продажем товару ( продукції ) у
сенсі положень, визначених Законом
України " Про захист прав споживачів ".

Банк при позичанні коштів у
вкладника, для їх розміщення у якості
банківського вкладу, не отримує жодної
винагороди за користування такими
коштами, а навпаки, сплачує проценти (
дохід вкладника ) за період їх
використання. Кошти вкладу ( депозиту )
аж ніяк не можуть розглядатися як "
вартість робіт ( послуг ) " та / або "
загальна вартість замовлення ", а
договір про банківський вклад ( депозит
) не містить понять " вартість робіт (
послуг ) " та / або " загальна вартість
замовлення " у сенсі положень ст. 10
Закону України " Про захист прав
споживачі в".

Відтак, виходячи із змісту
позовної заяви вбачається, що спір між
сторонами виник саме на підставі
договірних відносин, які регулюються
Цивільним кодексом України, а не
Законом України " Про захист прав
споживачів ".

Таким чином на підставі ч. 2 ст. 109 ЦПК
України позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

З позовної заяви вбачається, що
відповідач ПАТ КБ ПРИВАТБАНК
знаходиться за адресою : 49000 м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги 50, що територіально не
відноситься до Дарницького району м.
Києва.

Згідно зі ст. 115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановлюється
ухвала.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України
заява повертається у випадку, коли
справа не підсудна цьому суду.

Оскільки місцезнаходження відповідача
не відноситься до Дарницького району
м. Києва, то позовну заяву необхідно
повернути позивачеві для подання до
належного суду.

Керуючись ст.ст. 109, 115, 121 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ КБ
ПРИВАТБАНК про захист прав споживачів
та повернення банківського вкладу -
повернути позивачеві для подання до
належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали до Апеляційного
суду м. Києва через Дарницький районний
суд.

СУДДЯ
Л.К. ЛЕОНТЮК