Справа № 346/4836/14-ц
Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі :
судді -
- Реви М.М., за позовом публічного
акціонерного товариства «ІмексБанк»
до ОСОБА_1, про виселення з житлового
будинку із зняттям з реєстраційного
Представник позивача звернувшись
до суду із даним позовом посилається на
те, що між банком та відповідачкою 27
липня 2008 року було укладено кредитний
договір № 288, згідно якого остання
отримала кредит у розмірі 55 000 доларів
США на купівлю комерційної
В якості забезпечення виконання
даного зобов'язання між сторонами було
укладено договір іпотеки, згідно якого
відповідачка надала в іпотеку нерухоме
майно, а саме: житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що у АДРЕСА_1 Дане майно належало
відповідачці на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку, посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_2 від 20
липня 2007 року за реєстровим номером 1727.
Порушення позичальником умов
вищезазначеного кредитного договору
послужило причиною звернення банку до
суду із позовом про звернення
стягнення на предмет іпотеки. Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від
15 вересня 2010 року, яке набрало законної
сили, позов банку задоволено в повному
обсязі, а саме в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 57 620,38 доларів США, звернено
стягнення на предмет іпотеки -
вищезазначений житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
шляхом продажу вказаного майна
позивачем з укладенням договору
купівлі-продажу від імені
відповідачки, отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням банку всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.
З метою дотримання банком
передбаченої законом обов»язкової
процедури письмового попередження
відповідачки про необхідність
виселення із спірного житла, останній
надсилалися на всі можливі її адреси
проживання та реєстрації письмові
вимоги про добровільне її виселення,
які вона отримала. Однак дані вимоги
залишилися без належного реагування зі
сторони відповідачки.
В зв'язку з виниклими обставинами
та враховуючи той факт, що у
позасудовому порядку дане питання не
врегульовано просить суд виселити
відповідачку із належного банку
житлового будинку, із знаттям
останньої з реєстраційного обліку.
У судовому засіданні представник
банку зменшила позовні вимоги та
просить суд виселити відповідачку без
зняття її з реєстраційного обліку,
оскільки остання там не зареєстрована.
Відповідачка у судовому засіданні
заперечила проти задоволення позову та
зазначила, що у спірному майні окрім
неї проживають двоє малолітніх дітей,
іншого житла вони не мають, а інтереси
дітей суд повинен врахувати. Крім того
при виселенні дітей їх потрібно
забезпечити належним рівнозначним
житлом. Звернула увагу суду на те, що
при зверненні до суду банк не залучив у
якості третьої особи орган опіки та
піклування, що у даному випадку є
необхідним. Просить у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі.
У наступні судові засідання
відповідачка не з»являлася з невідомих
для суду причин, хоча була повідомлена
про час та місце розгляду справи у
встановленому законом порядку.
Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали
справи у їх сукупності, заслухавши
пояснення представника позивача, суд
приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи видно, що 27
липня 2008 року між банком та
відповідачкою було укладено кредитний
договір № 288, згідно якого остання
отримала кредит у розмірі 55 000 доларів
США на купівлю комерційної
В якості забезпечення виконання
даного зобов'язання між вказаними
сторонами було укладено договір
іпотеки, згідно якого відповідачка
надала в іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1
Дане майно належало відповідачці на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу житлового будинку,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_2 від 20 липня 2007 року за
реєстровим номером 1727.
Однак позичальниця систематично
порушувала у мови кредитного договору,
а тому рішенням Коломийського
міськрайонного суду від 15 вересня 2010
року вирішено звернути стягнення на
предмет іпотеки - зазначений житловий
будинок з господарськими будівлями і
При цьому банк не вправі
розпоряджатися даним майном без
виселення його мешканців.
Так, відповідно до ст. 40 Закону
України «Про іпотеку» звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги.

З матеріалів справи видно, що банк
надсилав відповідачці листи-прохання
про виселення №№ 234, 235, 236 від 15 липня 2014
року на три адреси : АДРЕСА_1, АДРЕСА_2,
АДРЕСА_3

З повідомлень про вручення
поштового відправлення видно, що
відповідачка всі три зазначені
документи отримала особисто 17 липня 2014
року.

Згідно з ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 9 ч.4 ЖК України
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

У п. 43 Постанови № 5 від 30 березня 2012
року Пленум Верховного Суду України
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
Пленум Верховного Суду України
роз»яснив, що при розгляді позову
іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати, що згідно з частиною
четвертою статті 9, статті 109 Житлового
кодексу України, статей 39 - 40 Закону
України "Про іпотеку" виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення.

При цьому примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду
тільки за певних умов: якщо мешканці
добровільно не звільнили житловий
будинок чи житлове приміщення, на яке
звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, протягом одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

В силу ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна
особа має право на судовий захист.

Ст. 16 ЦК України передбачено право
кожної особи на звернення до суду за
захистом свого майнового права та
інтересу, а також передбачені способи
захисту цивільних прав та інтересів.

Зважаючи на вищенаведене та
враховуючи той факт, що відповідачка
разом із неповнолітніми синами
проживає та зареєстрована у АДРЕСА_4, що
підтверджується даними довідки
Спаської сільської ради № 929 від 20
жовтня 2014 року, що вказує на наявність у
неї іншого майна, крім переданого в
іпотеку, у добровільному порядку
спірне майно не звільняє, хоча
проінформовану про таку необхідність,
а у спірному будинку ніхто
незареєстрований, на що вказує довідка
Спаської сільської ради № 930 від 20
жовтня 2014 року, суд вбачає підстави для
задоволення позову з метою
забезпечення законних прав банку на
передане їм в іпотеку майно.

На підставі наведеного та ст. 109
Житлового кодексу України, чт. 177 СК
України, ст.ст. 38-40 Закону України «Про
іпотеку», ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання», ст.17 Закону України
«Про охорону дитинства» керуючись
ст.ст. 88, 215, 223, 224, 225, 226, 294 ЦПК України
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Виселити ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер : НОМЕР_1, та інших мешканців з
будинку, що знаходиться за адресою :
АДРЕСА_1 який є предметом іпотеки
згідно договору іпотеки від 31 липня 2007
року.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивачкою рішення суду може бути
оскаржено до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
суду.

Суддя П'ятковський В. І.