Провадження № 2/185/4869/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2014 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді:
Бондаренко В.М.,

за участю секретаря:
Данильченко Ю.О.,

позивача:
ОСОБА_1,

відповідача:
ОСОБА_2,

представника відповідача:
ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Павлограді
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення майна, суд -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив
витребувати від відповідача на його
користь, передані йому на
відповідальне зберігання
сільськогосподарський інвентар, а
саме: плуг ПЛН - 3,35 та сіялку СЗТ.

В обгрунтування позову зазначив, що
20.09.2006 року позивач на підставі рішення
засідання комісії по розподілу
колишніх пайщиків ТОВ «Троїцьке»
отримав на відповідальне зберігання
сільськогосподарський інвентар, серед
яких був плуг ПЛН - 3,35 та сіялка СЗТ. У 2010
році позивач передав відповідачу
частину сільськогосподарського
інвентарю, серед яких був плуг ПЛН - 3,35
та сіялка СЗТ у тимчасове користування,
до першої вимоги. У вересні 2014 року
позивач звернувся до відповідача з
вимогою про повернення інвентарю, але
останній повідомив, що
сільськогосподарський інвентар він
йому ніколи не поверне, та до
теперішнього часу зазначений інвентар
залишається у користуванні
відповідача.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги на підставах та доводах
викладених у позові, та просив його
задовольнити у повному обсязі.
Клопотань до виклику свідків
зазначених у позові суду не заявляв.

Відповідач, його представник в
судовому засіданні заперечували щодо
задоволення позову на тих підставах, що
відповідач не наділений правами, як
власник спірного майна, тому і не має
прав для витребування зазначеного
майна. Крім того відповідач доводив
суду, що він разом з дружиною, як
пайщики, мають право на пайовий фонд
колективного сільськогосподарського
підприємства ім. Кірова, с. Троїцьке
Павлоградського району
Дніпропетровської області, тому їм
були видані 15.09.2014 року Троїцькою
сільською радою свідоцтва про право на
майновий пай за серіями ТР, ТР №№ 334, 335
на загальну суму 655,00 грн. У зв»язку з
чим, відповідач вирішив на свій розсуд
на зазначену суму залишити собі
розпайоване майно, а саме, плуг ПЛН - 3,35
та сіялку СЗТ.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали цивільної справи,
приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони
мають право укласти договір, який не
передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов»язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов»язки.

За матеріалами справи встановлено, що
відповідно до акту прийому-передачі
від 20.09.2006 року комісія у складі
пайщиків склали акт про те, що
уповноваженому пайщиків ОСОБА_1
передається майно власників майнових
паїв на відповідальне зберігання з
правом передачі його в оренду, серед
якого був сільськогосподарський
інвентар, а саме, плуг ПЛН - 3,35 вартістю
650,00 грн та сіялка СЗТ вартістю 1000,00.

У судовому засіданні встановлено, та не
заперечувалось сторонами по справі, що
дійсно у 2010 році спірне майно, а саме,
плуг ПЛН - 3,35 та сіялка СЗТ були
передані за усною домовленістю
позивачем ОСОБА_1 у тимчасове
користування відповідачу ОСОБА_2, до
першої вимоги.

Відповідно до складеної вимоги від
05.12.2014 року позивач, в присутності
пайщиків, у вересні 2014 року
запропонував відповідачу повернути
спірне майно, але останній відмовився.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 діяв
в межах наданих йому повноважень
відповідно до акту прийому-передачі
від 20.09.2006 року, а саме, наданих йому
повноважень в частині надання в оренду
розпайованого майна та правом вимоги
повернення зазначеного майна до нього,
як до зберігача, за першою вимогою.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

У судовому засіданні відповідачем не
було доведено правових підстав для
продовження утримання спірного майна з
метою володіння або користування ним, а
надані в судовому засіданні свідоцтва
про право на майновий пай не можуть
свідчити про належність спірного майна
відповідачу.

З огляду на зазначене, приходжу до
висновку, що плуг ПЛН - 3,35 вартістю 650,00
грн та сіялка СЗТ вартістю 1000,00
підлягають поверненню на
відповідальне зберігання
уповноваженому пайщиків ОСОБА_1 від
користувача ОСОБА_2.

На підставі ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення майна задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1
сільськогосподарський інвентар, а саме
плуг ПЛН - 3, 35 та сіялку СЗТ.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі, а саме: суму
судового збору в розмірі 345 (триста
сорок п'ять) грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
В.М. Бондаренко