Справа № 500/5489/14-ц
Провадження № 2/500/2535/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Матвійчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 30.01.1988 року відділом
РАГС м. Ізмаїл Одеської області,
актовий запис № 58, мотивуючи тим, що
шлюбно-сімейні стосунки виявилися
невдалими, з причин відсутності
взаєморозуміння та різних поглядів на
життя, втрати любові та поваги один до
одного, в зв'язку з чим їх сім'я фактично
розпалася, вони разом не проживають з
грудня 2013 року, та сумісного
господарства не ведуть. Діти
проживають разом з матір'ю. Спору про
розподіл сумісного майна, немає.

В судове засідання позивач ОСОБА_1, у
судове засідання не з'явився, надав
заяву про підтримання позовних вимог,
та розгляд справи за його відсутності,
з'явився представник позивача ОСОБА_3,
який також позовні вимоги підтримав.

Відповідачка ОСОБА_2, визнала позовні
вимоги, не заперечує проти розірвання
шлюбу.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, та перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 30.01.1988 року, що підтверджено
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1
виданого повторно відділом державної
реєстрації актів цивільного стану по
місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 58,
від шлюбу вони мають дітей, сина:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено
відповідними свідоцтвами про
народження. Спору про місце проживання
дітей, та розподілу сумісного майна,
немає. Сторони будь-яких мір для
примирення не приймають, посилаючись
на недоцільність збереження шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше сумісне
проживання подружжя та збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, які мають
істотне значення.

Оскільки сторони однією сім'єю не
проживають, поновити шлюбно-сімейні
стосунки наміру не мають, подальше
сумісне проживання сторін і збереження
шлюбу є неможливим та суперечить
інтересам позивача, суд вважає за
можливе шлюб розірвати.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК
України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що
зареєстрований 30.01.1988 року відділом
РАГС м. Ізмаїл Одеської області,
актовий запис № 58.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя