АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5197/14
Головуючий 1 інст. - Єрмоленко В.Б.
Справа № 639/4881/14-ц
Категорія: виконавчі
Доповідач - Котелевець
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
Котелевець А.В.,

суддів - Кіпенка
І.С., Шаповал Н.М.,

за участю секретаря
- Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Харкова від 24 червня 2014 року по справі
за скаргою ОСОБА_1 на постанови
головного державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Умнікова
Ігоря Валерійовича,

в с т а н о
в и л а:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася
у суд зі скаргою на постанови головного
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції (далі - Жовтневий ВДВС ХМУЮ)
Умнікова Ігоря Валерійовича.

На обґрунтування вказала, що
рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 12 грудня 2011 року солідарно
з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» (далі - КП «ХТМ»)
стягнута заборгованість по оплаті за
послуги з теплопостачання в розмірі 4
762 грн. 97 коп.

На виконання даного рішення 5
лютого 2013 року видано виконавчий лист
за № 2-2271/2011.

12 лютого 2014 року КП «ХТМ»
звернулося з заявою про примусове
виконання.

Постановами головного державного
виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ
Умнікова І.В. від 12 лютого 2014 року та від
26 березня 2014 року відкрито виконавче
провадження, стягнуто з ОСОБА_1 476 грн. 30
коп. виконавчого збору та 50 грн. 00 коп.
витрат на проведення виконавчих дій.

Посилаючись на те, що КП «ХТМ»
пропустило строк на пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
заявниця просила скасувати вказані
постанови.

Жовтневий ВДВС ХМУЮ в особі свого
представника скаргу не визнав,
посилаючись на переривання строку
давності пред'явлення виконавчого
документа до виконання, оскільки
постановою державного виконавця
Ростовського Р.В. від 5 квітня 2013 року
відмовлено в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-2272.

Ухвалою Жовтневого районного
суду м. Харкова від 24 червня 2014 року
в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції, постановити нову ухвалу про
задоволення скарги в повному обсязі.
Зокрема, зазначає, що ухвала не
відповідає вимогам статті 215 ЦПК
України; заява про забезпечення
доказів судом не розглянута; матеріали
цивільної справи за № 2-2272/2011 в судовому
засіданні не досліджені, а в
задоволенні її клопотання про
приєднання до матеріалів даної справи
копії рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 12 грудня 2011 року
було відмовлено; вона не була належним
чином повідомлена про відкриття
виконавчого провадження, тому підстав
для стягнення виконавчого збору та
витрат на проведення виконавчих дій не
було.

Жовтневий ВДВС ХМУЮ в особі свого
представника Ростовського Р.В. в заяві
від 11 серпня 2014 року № 12681 просив
залишити ухвалу суду першої інстанції
без змін.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги,
суд першої інстанції вважав, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження відповідає вимогам Закону
України від 21 квітня 1999 року № 606-Х1У
«Про виконавче провадження» (далі -
Закон № 606-Х1У) і підстав для її
скасування немає. Приймаючи до уваги,
що самостійно боржник не виконав
рішення у наданим йому державним
виконавцем строк, подальші постанови
Жовтневого ВДВС ХМУЮ про стягнення
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій не суперечать Закону №
606-Х1У. Однак погодитись з таким
висновком не можна, оскільки суд
неповно з'ясував обставини, що мають
значення для справи, порушив норми
процесуального права.

Статтею 383 ЦПК України
передбачено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду зі скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Умови і порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, врегульовано Законом № 606-Х1У.

Статтею 7 Закону № 606-Х1У
встановлено, що учасниками виконавчого
провадження є державний виконавець,
сторони, представники сторін, експерти,
спеціалісти, перекладач, суб'єкти
оціночної діяльності - суб'єкти
господарювання.

Прокурор бере участь у виконавчому
провадженні у випадках здійснення
представництва інтересів громадянина
або держави в суді та відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого документа за його заявою.

Матеріали справи свідчать, що
рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 12 грудня 2011 року солідарно
з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь КП «ХТМ»
стягнута заборгованість по оплаті
послуг з теплопостачання в розмірі 4 762
грн. 97 коп.

На виконання даного рішення 5
лютого 2013 року видано виконавчий лист
за № 2-2271/2011.

12 лютого 2014 року КП «ХТМ» звернулося
з заявою про примусове виконання
вказаного рішення суду першої
інстанції.

Постановами головного державного
виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ
Умнікова І.В. від 12 лютого 2014 року та від
26 березня 2014 року відкрито виконавче
провадження, стягнуто з ОСОБА_1 476 грн. 30
коп. виконавчого збору та 50 грн. 00 коп.
витрат на проведення виконавчих дій.

Звертаючись до суду зі скаргою в
порядку розділу УП ЦПК України
«Судовий контроль за виконанням
судових рішень», ОСОБА_1 вказала як
суб'єкта оскарження Жовтневий ВДВС
ХМУЮ та головного державного виконавця
цього відділу Умнікова І.В.

Як роз'яснено в абз. 23 п. 7
Інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 29 січня 2013 року № 223-161/0/4-13
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення у цивільній справі», згідно зі
ст. 386 ЦПК України скарга на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби
розглядається в судовому засіданні за
участю заявника і державного виконавця
або іншої посадової особи ДВС, проте на
практиці скарги розглядаються також за
участю заінтересованих осіб -
учасників провадження (боржників або
стягувачів), прав і обов'язків яких
стосується подана скарга, а у випадку
незазначення їх у скарзі
заінтересовані особи залучаються
судом до участі у справі. Така практика
судів є правильною і відповідає
положенням чинної постанови Пленуму
Верховного Суду «Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» від 26 грудня 2003 року № 14.
При цьому забезпечується судовий
захист сторін виконавчого провадження,
оскільки рішення суду безспірно може
вплинути на їх права та обов'язки.

Суд першої інстанції на це уваги
не звернув та розглянув скаргу ОСОБА_1
без залучення до участі у справі інших
сторін виконавчого провадження, а саме
- КП «ХТМ» та ОСОБА_3

Оскільки суд апеляційної
інстанції позбавлений можливості
усунути це порушення на стадії
апеляційного розгляду справи, ухвала
суду першої інстанції підлягає
скасуванню з направленням справи до
того ж суду для продовження розгляду.

Посилання в апеляційній скарзі на
невідповідність ухвали суду першої
інстанції вимогам статті 215 ЦПК України
не ґрунтуються на законі.

Інші доводи апеляційної
скарги на висновки суду
апеляційної інстанції не впливають.

Оскільки ухвалою судді
апеляційного суду Харківської області
від 31 липня 2014 року до ухвалення
судового рішення у справі заявниці
було відстрочено уплату судового збору
в розмірі 121 грн. 80 коп., дані судові
витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1
на користь держави з підстав,
передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України
від 8 липня 2011 року № 3674-У1 «Про судовий
збір».

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 1, 308, 314
ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія

у х в а
л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду
м. Харкова від 24 червня 2014 року
скасувати, справу направити до того ж
суду для продовження розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави судовий збір в розмірі 121 грн. 80
коп. (ста двадцяти однієї грн. 80 коп.).

Ухвала набирає чинності негайно і
в касаційному порядку оскарженню не
підлягає, як така, що не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.

Головуючий

судді