Справа № 333/5611/14-ц
Провадження № 2/333/2328/14
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі:

головуючого судді
Дмитрієвої М.М.,

при секретарі
Пасюті К.О.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі Комунарського
районного суду

м. Запоріжжя, цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась до Комунарського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
правочину недійсним, який в ході
судового розгляду було уточнено.

В обґрунтування уточнених позовних
вимог позивач зазначила наступне.

30.12.2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було
укладено шлюб. За період шлюбу
подружжям було спільно придбано
автомобіль марки «Daewoo Lanos TF69Y», 2007 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та
автомобіль «Volkswagen LT35D», 1999 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_2. Не
досягнувши згоди з колишнім чоловіком
у питанні поділу майна, позивач
звернулася до суду із позовом про поділ
майна подружжя. В ході розгляду
цивільної справи про поділ майна
подружжя в Шевченківському районному
суді м. Запоріжжя, позивач дізналася, що
28.05.2014 року автомобіль «Daewoo Lanos TF69Y», 2007
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, було зареєстровано на ОСОБА_6 на
підставі довідки - рахунку ВІА № 416515.
Зазначає, що згоди ані усної ані
письмової на відчуження вищевказаного
автомобіля не надавала.

З огляду на вищевикладене, посилаючись
на ст.ст. 203, 215 ЦК України, просить
визнати недійсним правочин щодо
відчуження автомобіля марки «Daewoo Lanos
TF69Y», 2007 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, оформлений довідкою -
розрахунком ВІА № 416515 від 28.03.2014 року,
виданою ТОВ «Автовертикаль» та
стягнути з відповідача понесені нею
судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не
з'явилася, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялася
своєчасно та належним чином, жодних
заяв та клопотань на адресу суду не
надходило.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому
засіданні уточнений позов підтримав з
підстав, викладених у ньому, надав
пояснення аналогічні викладеним у
позові, додатково пояснивши, що у
позовні заяві помилково зазначено дату
оформлення довідки - рахунку ВІА № 416515
28.05.2014 року замість вірного 28.03.2014 року.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явився, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялася
своєчасно, у встановленому законом
порядку, надав суду письмові
заперечення, в яких зазначив, що в
період шлюбу з ОСОБА_4 було придбано два
автомобіля, автобус «VOLKSWAGEN LT 35D»,
державний номер НОМЕР_3, та легковий
автомобіль «Daewoo Lanos TF69Y», державний
номер НОМЕР_1. У грудні 2011 року автобус
«VOLKSWAGEN» потрапив у ДТП та отримав
значні пошкодження, згідно ремонтної
калькуляції № 594/11 від 22.12.2011 року
зробленої спеціалістами
«Експерт-сервіс авто» вартість ремонту
складала - 46252,98 грн. Повної суми для
ремонту автомобіля не було, у зв'язку з
чим він уклав договір позики з ОСОБА_7,
що підтверджується розпискою на суму
еквівалентну 2000 доларів США. У травні
2013 року у автобуса «VOLKSWAGEN» зламався
двигун на ремонт якого також були
потрібні значні кошти, яких в нього на
той час не було, тому він уклав договір
позики з ОСОБА_8, що підтверджується
розпискою на суму еквівалентну 1800
доларів США. Про наявність зазначених
договорів було відомо позивачу, крім
того вони, ще проживаючи однією сім'єю,
домовлялися між собою, що у випадку
якщо у них не буде коштів для
повернення боргів, то вони продадуть
автомобіль «Daewoо Lanos». Кошти отримані у
борг були використані в інтересах
сім*ї, а саме на ремонт автобусу
«VOLKSWAGEN». У лютому 2014 року, через
нестабільну політичну та економічну
ситуацію в країні обидві особи, у яких
він позичав кошти, звернулися до нього
з вимогою повернути кошти у
найкоротший час. В результаті чого
28.03.2014 року був укладений договір
купівлі-продажу автомобіля «Daewoo Lanos»
між ним та ОСОБА_6 Ціна автомобіля за
яку він був проданий - 35124,20 гривень, що
відповідає ринковій вартості
зазначеного автомобіля, який
досліджений спеціалістом
Консультативно-автоекспертного бюро
ТОВ ВЕП «Стандарт-Сервіс». Суму
отриману від продажу легкового
автомобіля «Daewoo Lanos» він повністю
витратив на повернення боргів. Таким
чином, кошти отримані від продажу
автомобіля «Daewoo Lanos» використані на
задоволення потреб сім'ї. На підставі
викладеного просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_3 проти задоволення
позовних вимог заперечувала у повному
обсязі, пояснивши суду, що ОСОБА_5 уклав
два договори позики на ремонт
автомобіля «Мерседес», який є спільним
майном подружжя. Про укладення цих
позик позивачу було відомо, оскільки
вони проживали однією сім'єю. Через
нестабільну економічну ситуацію
ОСОБА_5 попросили повернути борги, у
зв'язку з чим останній продав
автомобіль «Daewoo Lanos», а отримані від
продажу автомобіля кошти були
використанні на задоволення потреб
сім'ї, а саме на повернення боргів.
Договір купівлі-продажу автомобіля
укладався в період шлюбу.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання
не з'явилася, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялася
своєчасно, у встановленому законом
порядку, надала суду заяву про слухання
справи за її відсутності та письмові
заперечення, в яких зазначила, що вона є
власником легкового автомобіля «Daewoo
Lanos TF69Y», держаний номер НОМЕР_1, який

придбаний нею 28.03.2014 року, що
підтверджується довідкою-рахунком №
416515, виданою ТОВ «Автовертикаль». Вона
набула право власності на зазначений
автомобіль на законних підставах.
Зробила ремонт автомобіля, на що було
витрачено 14213,62 гривень та придбала
нову резину на чотири колеса, замість
зношеної, на що витрачено 1800 гривень.
Після проведеного ремонту вартість
зазначеного автомобіля суттєво
збільшилась, в разі визнання недійсним
договору купівлі-продажу зазначеного
автомобіля буде мати місце
безпідставне збагачення в тому числі і
позивача за її рахунок. На підставі
викладеного просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
пояснив, що ОСОБА_5 взяв у нього в борг
грошові кошти на ремонт автомобіля у
розмірі 1800 доларів США, що
підтверджується розпискою. ОСОБА_5
повідомив йому, що якщо не зможе йому
віддати борг, то продасть автомобіль
«Daewoo Lanos» і поверне йому кошти. Згідно
розписки ОСОБА_5 повинен був віддати
борг 10.10.2014 року, однак грошові кошти
ОСОБА_5 повернув раніше на його вимогу,
а саме 29.03.2014 року у зв'язку з
нестабільною економічною ситуацією.
Про те, що ОСОБА_5 продав автомобіль, він
дізнався згодом.

Суд, вислухавши учасників процесу,
допитавши свідка, дослідивши письмові
докази, проаналізувавши законодавство,
що регулює спірні правовідносини,
приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України, юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносин, що виникають у
державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Україною, Законом України № 475/97-ВР від
17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9
Конституції України є частиною
національного законодавства України,
кожна людина при визначенні її
громадянських прав та обов'язків має
право на справедливий розгляд справи
незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд
розглядає справи на принципах
змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

В період шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5
придбали автомобіль марки «Daewoo Lanos TF69Y»,
2007 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1. Цей факт встановлений рішенням
Шевченківського районного суду від
02.07.2014 року, яку набуло законної сили, а
тому, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
доказуванню не підлягає. А отже
вказаний автомобіль марки «Daewoo Lanos TF69Y»,
2007 року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1, є спільною сумісною власністю
подружжя.

Вказаний автомобіль 28.03.2014 року ОСОБА_5
зняв з реєстрації та відчужив його
ОСОБА_6, що підтверджується
довідкою-рахунок ВІА № 416515 від 28.03.2014
року, виданої ТОВ «Автовертикаль»,
вказаний автомобіль зареєстровано за
ОСОБА_6

Позивач просить визнати недійсною
довідку-рахунок ВІА № 416515 від 28.03.2014
року з підстав недійсності правочинів,
а саме відсутності згоди в момент її
укладання другого з подружжя на
відчуження майна, що передбачено ст. 68
СК України та ст. 369 ЦК України.

Встановленим у суді фактичним
обставинам відповідають
правовідносини, що регулюються
наступними нормами.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою. п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Згідно зі ст. 369 ЦК України,
розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників. Правочин
щодо розпорядження спільним майном,
вчинений одним із співвласників, може
бути визнаний судом недійсним за
позовом іншого співвласника у разі
відсутності у співвласника, який
вчинив правочин,необхідних
повноважень.

Відповідно до п. 8 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, Затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998 року № 1388, довідка -
розрахунок є документом, що
підтверджує правомірність придбання
транспортного засобу, їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери, є засвідчені підписом
відповідної посадової особи, що
скріплений печаткою за формою згідно з
додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи спір у межах позовних
вимог суд зазначає, що довідка-рахунок
не може бути визнана судом недійсною з
підстав недійсності правочинів,
оскільки довідка-рахунок по своїй суті
не є правочином, а є документом, що
підтверджує правомірність придбання
транспортного засобу.

Нормами Цивільного кодексу України
не передбачено визнання недійсними
документів з підстав недійсності
правочинів.

З огляду на вищевикладене, суд не
вбачає підстав для задоволення вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати, понесені позивачем,
відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 208, 209,
212-215, 214-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання правочину недійсним -
залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя
М.М. Дмитрієва