АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1-й інстанції - Шклянка М.П.
Доповідач-Чобіток А.О.
30 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:
головуючого -Чобіток А.О.
суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.
при секретарі - Басюк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2,подану в інтересах
ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 08 вересня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
зменшення розміру аліментів,-
Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 09 липня 2004 року зменшено
розмір аліментів,які підлягають
стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина,ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2,до 50% від всіх
видів заробітку.

28.11.2013 року цим же судом ухвалено
додаткове рішення,яким зменшено розмір
аліментів,які підлягають стягненню з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання
сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина,ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/3 до ј
частини від всіх видів заробітку.

При цьому суд послався на рішення
Шевченківського суду м. Києва від 05.05.1995
року, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_7 аліменти на утримання сина
ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини
від усіх видів заробітку.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
03.07.2014 року зазначене додаткове рішення
суду першої інстанції скасовано і
питання щодо розгляду заяви про
ухвалення додаткового рішення в даній
справі направлено на новий розгляд.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 08 вересня 2014 року заява
представника ОСОБА_3 про ухвалення
додаткового рішення залишена без
задоволення.

В апеляційній скарзі представник
заявника просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції та направити питання
на новий розгляд. Зазначає,що судом
неправильно зроблений висновок про
розгляд даної справи з дотриманням
вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених ОСОБА_3 вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_9, яка змінила прізвище на ОСОБА_9,
та її представника, обговоривши доводи
апеляційної скарги, обставини справи,
колегія суддів приходить до
наступного.

Встановлено, що звернувшись у
січні 2004 року до ОСОБА_4 з позовом про
зменшення розміру аліментів, ОСОБА_3
просив суд зменшити розмір аліментів,
утримуваних з нього за рішенням
Дарницького районного суду м.Києва від
08.04.2002 року на користь ОСОБА_4 на
утримання дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 , які присудженні у
розмірі ј частини його доходів до 50 % (
а.с.4, 9-10,20-21, 26 зворот протоколу судового
засідання) .

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 09 липня 2004 року, яке набрало
законної сили, зменшено розмір
аліментів, які підлягають стягненню з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання
сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина,ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, до 50 % від всіх
видів заробітку.

30.10. та 04.11.2013 року представником ОСОБА_3
подано заяви про ухвалення додаткового
рішення в даній справі , з підстав того,
що при ухваленні рішення суду від 09.07.2004
року, в його резолютивній частині не
було вирішено питання про розмір
частки аліментів, що підлягають
стягненню на утримання сина ОСОБА_3 -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, за рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 05.05.1995 року.

Додатковим рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 28.11.2013 року,
яким вказані заяви ОСОБА_3 було
задоволено, зменшено загальний розмір
аліментів до 50 % частини всіх видів
заробітку, які підлягають стягненню з
ОСОБА_3 за рішенням Дарницького
районного суду м. Києва та
Шевченківського районного суду м.
Києва про стягнення аліментів на
утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
н., сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., сина
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, шляхом зменшення
розміру аліментів з 1/3 до ј частини
всіх видів заробітку, які підлягають
стягненню за рішенням Дарницького
районного суду м. Києва про стягнення
аліментів на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1., сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2
р. н., щомісячно, починаючи з 30.12.2002 року.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
03.07.2014 року вказане додаткове рішення
скасовано, питання направлено на новий
розгляд.

Відмовляючи в задоволенні заяви
ОСОБА_3 про ухвалення додаткового
рішення, суд першої інстанції виходив з
того, що позов ОСОБА_3 09.07.2004 року був
задоволений у повному обсязі , всі
питання по суті позовних вимог
розглянуто, а ухвалення додаткового
рішення у даній справі фактично
змінить зміст рішення суду від 09.07.2004
року, що не відповідає вимогам ст. 220 ЦПК
України.

Таке судове рішення є законним
та обґрунтованим, відповідним
обставинам справи та нормам
процесуального права, висновків якого
доводи апеляційної скарги не
спростовують з наступних підстав.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України,
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі, чи з
власної ініціативи ухвалити додаткове
рішення, якщо стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення;суд вирішивши питання
про право, не зазначив точної суми
грошових коштів, які підлягають
стягненню, майно, яке підлягає
передачі, або які дії треба виконати;
суд не допустив негайного виконання
рішення у випадках, встановлених
статтею 367 цього Кодексу; судом не
вирішено питання про судові витрати.

Пунктом 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України за № від
роз»яснено, що додаткове рішення може
бути ухвалено лише у випадках і за умов,
передбачених статтею 220 ЦПК; воно не
може змінити суті основного рішення
або містити в собі висновки про права
та обов'язки осіб, які не брали участі у
справі, чи вирішувати вимоги, не
досліджені в судовому засіданні. При
порушенні питання про ухвалення
додаткового рішення з інших підстав
суд ухвалою відмовляє в задоволенні
заяви.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 про
ухвалення додаткового рішення, то він
фактично просить суд змінити суть
основного рішення, що буде містити в
собі висновки про права та обов»язки
осіб, які не брали участь у справі - сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на якого
стягувались за рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 05.05.1995 року та вимоги до якого,
ОСОБА_3 у січні 2004 року не пред»являв.

Таким чином, ухвала суду
відповідає нормам процесуального
права, а доводи апеляційної є такими, що
на увагу не заслуговують.

Керуючись ст.ст.304,307,312-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в
а л и л а:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2,подану в інтересах ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 08 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -