провадження 2/331/1426/14
справа 331/4868/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 р. Жовтневий районний суд
м. Запоріжжя у складі

головуючого судді
Смолки І.О.,

при секретарі
Жовнерчук С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс-Авто»,
публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Країна», третя
особа: ОСОБА_2, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, який неодноразово уточнював, і
в якому зазначив, що 08.07.2013 р. приблизно
о 12 годині 30 хвилин він їхав у
маршрутному таксі під керуванням
водія ТОВ «Альянс-Авто» ОСОБА_2 Таксі
рухалось по пр.. Леніна у напрямку від
вул. Гагаріна в сторону вул.
Українській у м. Запоріжжі. По ходу
таксі водій ОСОБА_2 не впорався з
керуванням і допустив зіткнення з
тролейбусом. Відносно водія було
порушено кримінальне провадження за ч.2
ст.286 КК України.

В результаті ДТП позивачу було
спричинені чисельні тілесні
ушкодження. Машиною «Швидкої допомоги»
позивача було доставлено у 5 міську
лікарню, де він тривалий час знаходився
у реанімації.

Вироком Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя від 15.04.2014 р. ОСОБА_2 визнано
винним за ч.2 ст.286 КК України і
засуджено до 4-х років позбавлення волі
з позбавленням права керування
транспортним заходом на три роки.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області ОСОБА_2 був звільнений від
відбування покарання у зв»язку з
амністією.

З 08.07.2013 р. по 16.04.2014 р. позивач
знаходився на стаціонарному лікуванні.
Згідно висновку судової медичної
експертизи № 2452 від 03.09.2013 р. позивачу
були спричинені тілесні ушкодження ,
які кваліфікуються як тяжкі ,
небезпечні для життя в момент
спричинення та тілесні ушкодження, які
кваліфікуються як середнього ступеня
тяжкості, не небезпечні для життя ,але
які потягли за собою тривалий розлад
здоров»я більше 21 дня.

Позивач переніс п»ять операцій.

16.04.2014 р., згідно висновку МСЕК,
позивачу встановлена 3-тя група
інвалідності.

21.10.2013 р. позивачу викликали
приватну швидку допомогу ВАТ
«ВітаЦентр» для проведення процедур і
см»я позивача заплатила за це 120 грн.

Між ТОВ «Альянс-Авто» та СК
«Країна» 30.04.2013 р. було укладено договір
обов»язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. 08.07.2013 р. наступив страховий
випадок, тому позивач вважає, що
страхова компанія повинна сплатити
йому страхове відшкодування пов»язане
з лікуванням у розмірі 4 588 грн. та 13 764
грн. за те, що позивачу була встановлена
3 - тя група інвалідності. З суми 18 472
грн. (4 588 + 13 764 грн.Х5% ) - 923 грн. 60 коп.
моральної шкоди.

Позивачу була нанесена моральна
шкода. ДТП сильно відобразилось на
здоров»ї позивача, змінило йог життя і
життя близьких. Позивач втратив
працездатність. Його сім»я втратила
годувальника. На утриманні позивача
знаходиться дружина, донька і дволітня
онука. З моменту ДТП і по теперішній час
позивач лікується, зробив п»ять
операцій і треба буде робити ще
декілька. Після отриманих травм
постійно турбує біль, не може
самостійно пересуватися, потребує
постійного стороннього догляду.

Моральну шкоду позивач оцінює у 80
000 грн.

Позивач просить суд стягнути з ТОВ
«Альянс-Авто» на свою користь моральну
шкоду у розмірі 80 000 грн.; зі страхової
компанії «Країна» 18 352 грн. страхових
виплат за шкоду, причинену життю і
здоров»ю, 923,6 грн. моральної шкоди, 120
грн. матеріальної шкоди, а також
стягнути з відповідачів пропорційно
задоволених позовних вимог 10 000 грн.
судових витрат.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала.

Представник ТОВ «Альянс-Авто» з
позовом згоден частково, зазначає, що
можлива виплата підприємством
моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

Представник страхової компанії у
своїй заві просить суд розглядати
справу у його відсутності, надав
письмові пояснення, згідно яких згоден
оплатити позивачу відшкодування
матеріальної шкоди у розмірі 18 352 грн. і
моральної шкоди у розмірі 916,10 грн., в
іншій частині позову просить
відмовити.

ОСОБА_2 у своїй заяві просить суд
розглядати справу у його відсутності,
ухвалити рішення на розсуду суду.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
частковому задоволенню, з наступних
підстав:

судом встановлено, що 08 липня 2013 року о
12 годині 30 хвилин ОСОБА_2, керуючи
мікроавтобусом «Мерседес-Бенц»,
державний номер НОМЕР_1, рухаючись по
пр.. Леніна в м. Запоріжжі зі сторони
вул. Гагаріна в напрямку вул.
Українська, не впевнився в безпеці
руху, допустив наїзд передньою
частиною мікроавтобуса на задню ліву
частину тролейбуса, бортовий номер 596.

08 липня 2013 року за фактом
дорожньо-транспортної пригоди до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань внесено відомості за
ознаками вчинення кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286
КК України.

Вироком Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 15 квітня 2014 року ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та
призначено йому покарання у вигляді 4
років позбавлення волі з позбавленням
права керувати транспортними засобами
строком на 3 роки. Цивільні позови
потерпілих: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 залишені без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 18 червня 2014 року апеляційна
скарга засудженого ОСОБА_2 залишена без
задоволення. Апеляційні скарги
прокурора, який приймав участь при
розгляді провадження в суді першої
інстанції, потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_10,
ОСОБА_3, ОСОБА_8, представника
потерпілого - ОСОБА_11, захисника
обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката
ОСОБА_12 задоволені частково. Вирок
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 15 квітня 2014 року відносно ОСОБА_2,
скасовано в частині залишення
цивільних позовів без розгляду,
провадження в цій частині направлено
на новий судовий розгляд в порядку
цивільного судочинства. В решті вирок
залишено без змін. Клопотання
засудженого ОСОБА_2 про застосування
амністії задоволено. Звільнено ОСОБА_2
від відбування, призначеного йому
вироком Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 15 квітня 2014 року,
основного та додаткового покарання
згідно п.п. в), г) ст. 1, ст. 14 Закону
України «Про амністію у 2014 році».

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди позивач,
як пасажир мікроавтобуса
«Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_1, згідно
висновку судово-медичної експертизи №
2995 від 03.08.2013р., отримав тілесні
ушкодження : «закрита травма живота з
розривом брижі тонкого кишківника, яка
супроводжувалась внутрішньочеревним
крововиливом, які в сукупності
кваліфікуються як тяжкі тілесні
пошкодження, небезпечні для життя в
момент спричинення. Закритий
осколковий перелом криші, дна та
заднього краю вертлюжної впадини зі
зміщенням відломків в порожнину
суглобу, закритий перелом правої
сідаліщної кістки, пошкодження правого
повздошно-крестцове зчленування,
підвивих головки правої стегнової
кістки, зачеревна гематома великих
розмірів в області тазу справа, які
кваліфікуються як тілесні ушкодження
середнього ступеня тяжкості, не
небезпечні для життя, але які потягли
за собою довготривалий розлад
здоров»я більше ніж 21 день».

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом , використання,
зберігання або утримання кого створює
підвищену небезпеку.

Так, судом встановлено, що на момент
скоєння дорожньо-транспортної пригоди
ОСОБА_2 знаходився у трудових
відносинах з компанією, що здійснює
пасажирські перевезення - ТОВ
«Альянс-Авто».

Відповідальність ТОВ «Альянс-Авто» на
момент ДТП застраховано у ПАТ «СК
«Країна» згідно полісу № АС/2049733 від
30.04.2013р., за умовами якого ліміт за
заподіяння шкоди майну становить 50000,00
грн., за заподіяння шкоди життю і
здоров'ю становить 100000,00 грн., а
франшиза - 1000,00 грн.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», шкодою, заподіяною життю та
здоров'ю потерпілого у результаті
дорожньо-транспортної пригоди , є шкода
( в тому числі моральна шкода),
пов'язана: з лікуванням потерпілого; з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим; із стійкою втратою
працездатності потерпілим; із смертю
потерпілого.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у зв'язку з лікуванням
потерпілого відшкодовуються
обґрунтовані витрати, які пов'язані з
доставкою, розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров'я, медичним піклуванням,
лікуванням у домашніх умовах та
придбання лікарських засобів.
Зазначені витрати та необхідність їх
здійснення мають бути підтверджені
документально відповідним медичним
закладом охорони здоров'я.

Як вбачається з виписки з історії
хвороби, позивач перебував на
лікуванні з 08.07.2013 р. по 16.04.2014 р., тому, в
силу п.24.2 та 24.3 ст.24 Закону ПАТ СК
«Крана» повинно виплатити позивачу
витрати на лікування у розмірі 4 588,00
грн. ( 1174,00/30Х120 дні=4 588,00 грн.), з чим ПАТ
«СК «Країна» погодилось, зазначивши у
своїх поясненнях. У зв»язку з
присвоєнням позивачу 3- групи
інвалідності ПАТ СК «Країна»,
відповідно до п.26.2 ст.26 Закону повинно
сплатити позивачу 13 764 грн. за шкоду,
пов»язану зі стійкою втратою
працездатності, з чим також ПАТ СК
«Країна» погодилось.

Суд відмовляє позивачу у стягненні на
його користь суми 120 грн. за виклик
приватної швидкої допомоги, так як
позивачем не підтверджено
необхідність виклику саме приватної
медичної допомоги, такі витрати
необґрунтовані.

Відповідно до ст.. 26-1 Закону ,
страховиком відшкодовується
потерпілому - фізичній особі, який
зазнав ушкодження здоров'я під час
дорожньо - транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю

За подібних обставин та, керуючись
наведеними нормами матеріального
права, суд приходить до висновку про
необхідність стягнення з ПАТ
«СК»Країна» на користь ОСОБА_1
моральної шкоди, спричиненої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
розмірі 917 грн. 60 коп. (4 588,00 грн. + 13 764,00
грн. х 5%=917,60).

Стосовно вимоги позивача щодо
стягнення на його користь з
відповідача ТОВ « Альянс - Авто» по
справі моральної шкоди у розмірі 80 000
грн., суд приходить до наступного

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Моральна
шкода відшкодовується грішми, іншим
майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом. Тобто,
відшкодування моральної шкоди може
здійснюватися не тільки в силу
договору, але й закону.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.3 постанови "«Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від
31.03.1995р. № 4, під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична)
звільняється від відповідальності по
відшкодуванню моральної шкоди, якщо
доведе, що остання заподіяна не з її
вини. Відповідальність заподіювача
шкоди без вини може мати місце лише у
випадках, спеціально передбачених
законодавством (п.5 Постанови).

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації.

Як на спричинення відповідачем
позивачу моральної шкоди, останній
посилається на те, що він зазнав
фізичну біль та страждання внаслідок
пошкодження здоров"я, вимушений був
постійно відвідувати лікувальні
установи, витрачати сімейні кошти на
придбання ліків, неможливістю
матеріально та фізично утримувати
родину, а також став інвалідом 3- ї групи
внаслідок ДТП.

З огляду на вищезазначене, суд вважає
що позивачу дійсно була спричинена
моральна шкода в результаті ДТП з боку
ТОВ « Альянс -Авто», а тому вважає за
необхідне стягнути з відповідача ТОВ
«Альянс-Авто» на користь позивача
моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.,
застосовуючи принцип розумності та
справедливості, тобто задовольняючи
позов в цій частині частково.

Суд відмовляє позивачу у стягнення на
його користь витрат на послуги
адвоката у кримінальній справі у
розмірі 7 800 грн., тому що оплата
юридичних послуг у кримінальній справі
не відноситься до витрат, які
відповідно до Закону України «Про
обов»язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
відшкодовує страховик, та до
матеріальної шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки, яка
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом. Представником
надано також квитанцію від 28.09.2014 р. на
суму 2200 грн. Згідно акту виконаних
робіт і звіту про виконані роботи,
відсутнє підтвердження того, що у
вересні 2014 р. позивачу надавалась
правова допомога адвокатом, судові
засідання у вересні також не
проводились.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо
позивач, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача.
Судовий збір стягується з відповідачів
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст..ст.10,11,212-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс-Авто» на
користь ОСОБА_1 моральну шкоду у
розмірі 20 000 грн.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду у розмірі 18 352,00 грн.,
моральну шкоду у розмірі 917,60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Альянс-Авто» на
користь держави судовий збір у сумі 200
грн.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» на користь держави
судовий збір у сумі 192,68 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення, особами, які були
відсутні у судовому засіданні, -
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Смолка І.О.