АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

16 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва в складі: головуючого -
Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
малолітньої дитини, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 29 серпня 2014
року, -

встановила:

13 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом, в якому
просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на
свою користь на утримання малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій
грошовій сумі 1000 грн., починаючи з дня
пред'явлення позову і до повноліття
дитини.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
перебуває з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2011
року. Від шлюбу вони мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з нею. Відповідач проживає
окремо, ухиляється від допомоги на
утримання дитини. Останній має
можливість надавати допомогу у
визначеному нею розмірі, оскільки
працює та матеріально забезпечений. У
зв'язку з невеликим доходом вона не в
змозі самостійно забезпечити дитину
належним харчуванням, одягом тощо.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 29 серпня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн.
щомісячно, починаючи з 13 серпня 2014
року і до досягнення дитиною
повноліття. Допущено негайне
виконання рішення суду в межах суми
платежу за один місяць. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким стягнути аліменти на
утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ј
частини від усіх доходів, але не
менше 30 відсотків від мінімальної
заробітної плати.

Свої доводи мотивує тим, що судом не
було враховано його матеріального
становища та наявності у нього
непрацездатних батьків.

Зазначив, що позивачка працює
помічником приватного нотаріуса в м.
Києві та має щомісячний дохід близько
5000 грн. Під час спільного проживання
з позивачем ними за кредитні кошти
було придбано предмети та речі, які
залишились у останньої. Залишок
кредитних зобов'язань становить 13 852,98
грн., які він виконує самостійно. У
нього на утриманні перебувають
непрацездатні батьки: батько ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та мати ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3. У зв'язку з скороченням
посади та травмою руки його звільнили
з роботи з 07 липня 2014 р. З 15 липня 2014
року він перебуває на обліку у
Володарському районному центрі
зайнятості Київської області, де буде
отримувати матеріальну допомогу.

Оскільки на час звернення позивача з
позовом він не працював протягом
одного місяця, перебуваючи на обліку
в центрі зайнятості він буде мати на
протязі одного року постійний дохід,
вважає, що у суду першої інстанції
були наявні підстави для стягнення з
нього аліментів в ј частці від його
доходу, але не менше 30 % від
мінімальної заробітної плати.

В судовому засіданні ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити. Пояснив що розмір
допомоги по безробіттю, який він буде
отримувати, становитиме близько 1400
грн. Враховуючи наявність у нього
кредитних зобов'язань, які виникли
під час спільного проживання з
дружиною, а також незадовільне
матеріальне становище, сплачувати
аліменти в розмірі більшому, ніж 400
грн. на місяць він на даний час не
зможе. Він вживає заходів для
свого працевлаштування, після чого
зможе надавати допомогу на дитину в
більшому розмірі.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 просила
апеляційну скаргу відхилити,
посилаючись на її необґрунтованість.
Пояснила, що на даний час шлюб між
сторонами розірвано. Позивач працює в
м. Києві помічником приватного
нотаріуса. Відповідно до трудового
договору від 04.10.2011 р., оплата її праці
становить 2000 грн. Позивач також має
непрацездатну матір, з якою проживає
разом. Наявність кредитних зобов'язань
у відповідача, які виникли в інтересах
сім'ї, підлягає доведенню в справі з
іншим предметом спору. Останній не
позбавлений можливості звернутись до
суду з позовом про їх поділ.

Колегія суддів, заслухавши доповідь по
справі, пояснення осіб, що беруть
участь у справі, вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарг, дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 18
червня 2011 року. Від шлюбу мають
малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з
позивачем. Відповідач проживає
окремо.

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Рішення суду в частині наявності
підстав для стягнення з відповідача
аліментів на утримання малолітньої
дитини сторони не оскаржують.

Вирішуючи питання про визначення
розміру аліментів, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідач є працездатним, а тому
спроможний сплачувати аліменти на
утримання малолітнього сина в
розмірі 700 грн.

Колегія суддів не може повністю
погодитись з таким висновком,
оскільки судом першої інстанції не
враховано реальної можливості
відповідача сплачувати аліменти у
визначеному розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 182 цього Кодексу
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних
у справі доказів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
розмір прожиткового мінімуму для
дитини у віці до 6 років встановлено в
сумі 1032 грн.

Відповідно до довідки КП
«Київтранспарксервіс» від 26.08.2014 р.
№26, ОСОБА_2 працював на посаді
слюсаря ІV розряду відділу по
облаштуванню та утриманню
паркувальних майданчиків управління
організації паркувальних майданчиків
з 01 червня 2011 року по 07 липня 2014 року.
Звільнений у зв'язку зі скороченням
посади 07 липня 2014 року згідно наказу
№237-к (а.с. 21).

Відповідно до довідки Володарського
районного центру зайнятості
(Київський регіон) №365 від 26.08.2014 р.
ОСОБА_2 перебуває на обліку як
безробітний з 15 липня 2014 року. Місце
проживання (реєстрації): Київська обл..
Володарський р-н., с.Лобачів (а.с.13).

Відповідно до довідки виконкому
Лобачівської сільської ради №307 від
21.08.2014 р. , на ім'я ОСОБА_2 в с. Лобачів
Володарського району Київської
області житловий будинок та земельна
ділянка не зареєстровані (а.с.15).

Враховуючи розмір допомоги по
безробіттю відповідача, яка не
перевищуватиме 1400 грн., з чим
погодилась представник позивача, ту
обставину, що позивач працює на посаді
помічника нотаріуса та також отримує
заробітну плату в розмірі, не нижчому
за 2000 грн., наявність у сторін
непрацездатних батьків, які отримують
пенсію, стан здоров'я сторін та
малолітньої дитини, сукупність
зібраних по справі доказів та
пояснення сторін, судове рішення в
частині стягнення з відповідача
аліментів на утримання позивача
підлягає зміні.

У випадку зміни матеріального
становища відповідача позивач не
позбавлена можливості звернутись до
суду з позовом про зміну розміру
аліментів.

Оскільки судом правильно застосовані
норми матеріального права, однак
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, колегія суддів
вважає необхідним рішення суду змінити
в частині визначення розміру
аліментів, які підлягають стягненню з
відповідача, з відповідним їх
зменшенням до 500 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо
можливості визначення розміру
аліментів в частці від доходу
відповідача колегія суддів відхиляє,
оскільки перебування на обліку в
якості безробітного та отримання у
зв'язку з цим відповідної
матеріальної допомоги не свідчить
про наявність у останнього
постійного заробітку (доходу).

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 29 серпня 2014 року в частині
визначення розміру аліментів, що
підлягають стягненню з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 на утримання
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити.

Зменшити розмір аліментів, що
підлягають стягненню, з 700 грн. до 500
грн.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Судді:

Справа №22-ц/796/12385/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Журавська О.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М.