Справа № 2-2074/06
Провадження № 6/666/378/14
У Х В А Л А

24 жовтня 2014 року Дніпровський районний
суд міста Херсона у складі:

головуючого судді Рябової
О.Д.,

за участю секретаря Дроздової
Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Херсоні подання ВДВС Дніпровського РУЮ
умісті Херсоні про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
,-

в с т а н о в и в :

Державний виконавець ВДВС
Дніпровського РУЮ місті Херсоні
звернувся до суду із вказаним поданням,
посилаючись на те, що на примусовому
виконанні у відділі Державної
виконавчої служби Дніпровського РУЮ
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа №2-2074, виданого 18.11.2008р.
Дніпровським районним судом м.Херсона,
про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на
користь Херсонського міського
притулку на утримання сина – ОСОБА_2,
11.03.1998р.н. у розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з
30.05.2006 року і до його повноліття.
Державним виконавцем 01.07.2009р. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та копію якої направлено
сторонам виконавчого провадження.
Боржник у добровільному порядку
рішення суду не виконує, кошти на
утримання дитини не сплачує, до ВДВС не
з’являється, злісно ухиляється від
сплати аліментів. Державному виконавцю
стало відомо, що боржник може виїхати
за межі України на постійне місце
проживання, в зв’язку з чим, просить
суд тимчасово обмежити його у праві
виїзду за межі України до моменту
виконання зобов'язання.

В судове засідання представник ВДВС
Дніпровського РУЮ у м.Херсоні не
в’явився, надав заяву, в якій підтримав
заявлені вимоги, просив розглянути
подання без його участі.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з таких підстав:

Згідно ст.217 ЦПК України, суд, який
ухвалив рішення, може визначити
порядок його виконання, надати
відстрочку або розстрочити виконання,
вжити заходів для забезпечення його
виконання.

Згідно ст.377-1 ЦПК України, питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в України громадян України»,
громадянину може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон України,
зокрема у випадках, якщо діють
договірні чи інші невиконані
зобов'язання – до виконання
зобов'язання або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням – до виконання
зобов'язання».

Статтею ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
обов'язки і права державних виконавців.

З наданих державним виконавцем до
подання матеріалів вбачається, що
18.11.2008р. Дніпровським районним судом
м.Херсона видано виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_1 на користь
Херсонського міського притулку
аліментів на утримання сина ОСОБА_3,
11.03.1998р.н. у розмірі 1/4 частини усіх
видів заробітку та доходу, щомісячно до
повноліття дитини. На підставі
виконавчого листа державним
виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у
м.Херсоні 01.07.2009р. винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП №13525777 та направлено боржнику виклик
до державного виконавця. Відповідно до
наданих ОСОБА_1 державному виконавцю
заяв від 10.07.2009 року та 10.10.2012 року про
наявність зобов’язання сплачувати
аліменти попереджений та попереджений
про опис майна. Згідно
довідки-розрахунку, ОСОБА_1 станом на
01.10.2014р. нараховано аліменти на
загальну суму 24748,81грн., з яких
боржником сплачено 800,00грн.,
заборгованість по аліментам складає
23948,81грн. Будь-яких інших доказів в
обґрунтування подання державним
виконавцем не надано.

Враховуючи викладене, державним
виконавцем не надано доказів, які б
свідчили про злісне ухилення боржника
від виконання обов’язків, покладених
рішенням суду, тобто про свідомі діяння
(дії або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наявність майна, грошових
коштів тощо) і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини (непереборної сили, події
тощо), а також відомостей про
обізнаність ОСОБА_1 щодо наявності
заборгованості, крім того, відсутні
докази про вжиття державним виконавцем
будь-яких заходів щодо встановлення
майна боржника, на яке може бути
звернено стягнення, та доказів про його
намір виїхати за межі України, що
свідчить про неповноту вчинення
виконавчих дій, у даному випадку
судовим виконавцем не вичерпано всіх
заходів, передбачених ст.11 ЗУ «Про
виконавче провадження» у зв’язку з
чим, суд підстав для задоволення
подання не находить.

Керуючись ст.ст.217, 377-1 ЦПК України, ч.2
ст.6 Закону України «Про порядок виїзду
з України та в'їзду в України громадян
України», Законом України «Про
виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні подання
державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м.Херсоні про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області, через
Дніпровський районний суд міста
Херсона, шляхом подачі апеляційної
скарги в п’ятиденний строк з дня
проголошення або отримання ухвали.

Суддя О. Д. Рябова