Справа №442/5603/14-ц
Провадження №2/442/1854/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Івасівки А.П.

при секретарі - Грабар Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства «
Український інноваційний банк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю « Універсал», третьої
особи - приватного нотаріуса
Дрогобицького районного нотаріального
округу ОСОБА_2 про встановлення фактів,
які мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до суду до
відповідачів, в якому просить зокрема
на підставі ст. ст.
91,92,192,203,215,216,227,524,533,534,535,548-552,625,638,1048-1052,1054
ЦК України про :

- встановлення факту підписання не
уповноваженою Акціонерним товариством
«Український інноваційний банк" особою
Кредитного договору №70069 від 19 березня
2007р., про надання валютного кредиту на
суму 472100,00 дол. США між Акціонерним
Товариством „Український
інноваційний банк", 79014, м. Київ, вул.
Інститутська, 12А, та Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Універсал", 82100, м. Дрогобич, вул.
Бориславська, 82/1

- встановлення факту підписання не
уповноваженою Акціонерним Товариством
„Український інноваційний банк"
особою між Акціонерним Товариством
„Український інноваційний банк", 79014, м.
Київ ,вул.Інститутська,12А, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Універсал", 82100, м.
Дрогобич, вул. Бориславська, 82/1
наступних договорів: додаткового
договору №1 від 19.04.2007 р. на суму 817 400,00
дол. США; додаткового договору№2 від
13.07.2007р. на суму 1 032 400,00 дол. США;
додаткового договору №3 від 07.09.2007р на
суму 1 329 400,00 дол. США; додаткового
договору №4 від 26.11.2007р на суму 1 529 400,00
дол. США; додаткового договору №5 від
31.07.2008р.на суму 1 529 400,00 дол. США, де
продовжено термін дії даного
кредитного договору до 25.12.2008р;
додаткового договору №6 на суму 1 432561,72
дол. США, де продовжено термін дії
даного кредитного договору до 18.12.2008р;
додаткового договору №7 від 19.12.2008р. на
суму 420 373,51 дол. США; де збільшено
процентну ставку по Кредитному
договорі з 15% до 17% за користування
кредитом з 01.01.2009р. та продовжено термін
дії Кредитного договору №70069 від19
березня 2007р до 18 липня 2009р.; додаткового
договору №8 від17.07.2009р. на суму 1 337 975,25
дол. США, де продовжено термін дії
Кредитного договору №70069 від 19 березня
2007р до 18 липня 2010р.;

- встановлення факту підписання не
уповноваженою особою АТ «Укрінбанк»
Іпотечного договору від 29 березня 2007р.,
посвідчений Приватним нотаріусом
Дрогобицького нотаріального округу
ОСОБА_2, зареєстрований за №429 про
іпотеку майна, що становить Предмет
Іпотеки згідно вказаного іпотечного
договору, що знаходиться за адресою у
Львівській області, м. Стебнику,
АДРЕСА_1 .

- виключення з Державного реєстру
іпотек запис за № 429 від 29 березня 2007р.
про державну реєстрацію Договору
іпотеки № 429 від 29 березня 2007р.на
нерухоме майно яке знаходиться за
адресою Львівська область, м. Стебник,
АДРЕСА_1;

- виключення з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
запис про накладення заборони
відчуження за №430-434 від 29 березня 2007р.
за Іпотечним договором № 429 від 29
березня 2007р.;

- скасування, накладеної приватним
нотаріусом Дрогобицького
нотаріального округу ОСОБА_2, заборону
від 29.03.2007р. зареєстрований Державному
реєстрі заборон за №30-434 про іпотеку
майна , згідно вказаного Іпотечного
договору № 429 від 29 березня 2007р., що
знаходиться за адресою у Львівській
області, м. Стебнику АДРЕСА_1 на
загальну суму 2 720 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що АТ «Український
інноваційний банк» від імені якого діє
Дрогобицька філія АТ «Український
інноваційний банк» та ТзОВ «Універсал»
було укладено кредитний договір №70069
від 19.03.2007 року. За таким кредитним
договором банк відкрив ТзОВ
«Універсал» відновлювальну відкличну
кредитну лінію на суму 472100 дол. США на
поновлення обігових коштів ТзОВ
«Універсал» строком із 19.03.2007 року по
18.09.2008 року зі сплатою 13,5 % річних за
користування кредитом, а позичальник
зобов'язується повернути банку кредит
на умовах та в терміни, передбачені
кредитним договором, сплачені відсотки
за користування кредитом та інші
платежі, а також неустойку, збитки у
розмір та у випадках, передбачених
договором.

Для забезпечення виконання таких
зобов'язань між ним та АТ «Український
інноваційний банк» від імені якого діє
Дрогобицька філія АТ «Український
інноваційний банк» було підписано
іпотечний договір (майнова-порука) від
29.03.2007 року, посвідчений приватним
нотаріусом Дрогобицького
нотаріального округу ОСОБА_2,
зареєстрований за №429, за яким би він -
позивач міг би виступити майновим
поручителем за предметом іпотеки -
нерухомого майна, що по АДРЕСА_1, м.
Стебник Львівської області.

Однак вважає, що такий іпотечний
договір підписано не уповноваженою
особою Прим»яком Мирославом
Володимировичем - директором
Дрогобицької філії Акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк», який діяв на підставі
довіреності посвідченої 26.09.2005 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 і
зареєстрований в реєстрі за №5394,
згідно з Положенням про Дрогобицьку
філію АТ «Укрінбанк», яке
зареєстроване Рішенням Загальних
зборів акціонерів АТ «Укрінбанк», що
оформлено Протоколом №17 від 21.08.2004 року
та узгоджено з головним управлінням
НБУ по м. Києву та Київській області від
28.10.2004 року. Однак у такому іпотечному
договорі зазначено реквізити
Дрогобицької філії, а не Акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк», який є іпотекодержателем і є не
тотожними особами. Тому такий
іпотечний договір слід вважати
неукладеним, оскільки він підписаний
не уповноваженою особою.

Разом з тим, при підписанні вказаного
іпотечного договору не було дотримано
істотних умов, передбачених ст. 18
Закону України «Про іпотеку».

Наведені вище обставини також
стосуються і вищевказаного кредитного
договору та додаткових договорів.

Вважає, що договори, які не були
укладені (навіть якщо були підписані,
але майно не було передане, чи дія не
була вчинена) не можна визнавати
недійсним, оскільки не має, що
визнавати, не має факту укладення
договору.

Також на даний час порушені його права
щодо розпорядження предметом іпотеки,
на яке накладено заборону та подано
позов до Дрогобицького міськрайонного
суду про стягнення на предмет іпотеки
відповідно до вказаного іпотечного
договору у зв'язку з неповерненням
коштів за кредитним договором.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
дав пояснення, які по суті, змісту
відповідають, викладеному у позовній
заяві. Додатково пояснив, що директор
Дрогобицької філії АТ «Укрінбанк» не
мав права підпису оспорюваних
договорів, таке нічим не передбачено.
Про вказані договори дізналися 2008-2009
році. Просив позов задоволити.

Представник відповідача ПАТ
«Український інноваційний банк»
Копанський М.Л. позову не визнав,
пославшись на його безпідставність та
те, що обраний спосіб захисту не
відповідає цивільно-процесуальному
закону. Позивач не є стороною договору
та не може його оспорювати. Більше того,
додаткові договори не впливають на
матеріальну відповідальністю
позивача. Крім цього, наявне рішення
господарського суду, за яким
встановлено, що ТзОВ «Універсал»
отримало, однак не повернуло кошти.
Просив у позові відмовити, зокрема з
підстав пропуску строку позовної
давності.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю « Універсал» не
з'явився хоча належним чином був
повідомлений про час розгляду справи.

Третя особа - приватний нотаріус
Дрогобицького районного нотаріального
округу ОСОБА_2 відносно задоволення
позову заперечив. Пояснив, що при
посвідченні договору іпотеки
перевіряв повноваження директора
Дрогобицької філії АТ « Укрінбанк».

Вислухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши письмові
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає до задоволення, виходячи з
наступних міркувань.

Загальний перелік таких способів
захисту цивільних прав та інтересів
встановлено ст.16 ЦК України.

Згідно вказаної норми закону, власник
порушеного права може скористатися не
будь-яким, а цілком конкретним способом
захисту свого права.

Крім того, відповідно до ч. 1ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 та 2 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені статтею 203 ЦК України при
вичерпному переліку. При цьому,
відповідно до ст. 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; правочини
можуть бути дво- чи багатосторонніми
(договори). Згідно п. 1 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства. Відповідно до ст. 8
Конституції України, Конституція
України має найвищу юридичну силу.
Закони та інші нормативно правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй. Норми
Конституції України є нормами прямої
дії. Згідно статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» роз'яснено, що правочин
може бути визнаний недійсним лише з
підстав, визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом. Загальні
підстави визнання недійсними угод і
настання відповідних наслідків
встановлені ст.ст. 215, 216 ЦК України. Так,
відповідно до ч. 1 та 3 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5та 6 ст. 203 цього
Кодексу, відповідно до яких, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей. І такі усі умови
були дотриманні з урахуванням
вищенаведеного.

Окрім того, згідно норм ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу, зокрема, може захищати свої
права та охоронювані законом інтереси
шляхом звернення до суду у випадку їх
порушення, оспорювання чи невизнання
самим товариством. Право на захист
виникає з певних підстав, якими
виступають порушення цивільного права,
його невизнання чи оспорювання. Так, у
відповідності до частини третьої
статті 215 ЦК України, якщо недійсність
правочинну прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин). Саме на такі норми
посилається позивач, однак в змісті
позовної заяви одночасно вказує про
непотребу застосування таких, оскільки
вважає, що правочин неукладений.

Матеріалами справи встановлено, що 19
березня 2007 року між Акціонерним
товариством «Український інноваційний
банк» в особі директора Дрогобицької
філії Прим»яка Мирослава
Володимировича, який діє на підставі
довіреності, посвідченої 26 вересня 2005
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
р №5394, та згідно з Положенням про
Дрогобицьку філію АТ «Укрінбанк», з
однієї сторони та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Універсал» в особі директора Котули
Сергія Івановича було укладено
кредитний договір про надання
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №70069 строком з 19 березня 2007 року
по 18 вересня 2008 року з лімітом
одномоментної заборгованості перед
банком на суму 472100 дол. США з процентами
в розмірі 13,5 річних до 18 березня 2008
року, а з 19.03.2008 року у розмірі 15
процентів річних на умовах та згідно
графіку, вказаних такому договорі.
Такий договір скріплений печаткою
банку, підписами сторін, реквізити
Банку зазначені АТ «Український
інноваційний банк» в особі
Дрогобицької філії (а.с.11-18).

З метою забезпечення виконання
зобов»язання за вказаним кредитним
договором 29.03.2007 року між Акціонерним
товариством «Український інноваційний
банк» в особі директора Дрогобицької
філії Прим»яка Мирослава
Володимировича, який діє на підставі
довіреності, посвідченої 26 вересня 2005
року приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
р №5394, та згідно з Положенням про
Дрогобицьку філію АТ «Укрінбанк», (у
новій редакції), яке затверджено
рішенням Загальних зборів акціонерів
АТ «Укрінбанк», що оформлено
протоколом №17 від 21.08.2004 року, та
узгодженого Головним управлінням НБУ
по м. Києву і Київській області 28.10.2004
року та громадянином ОСОБА_1, було
укладено іпотечний договір
посвідчений приватним нотаріусом
Дрогобицького районного нотаріального
округу ОСОБА_2, р. №429, на нерухоме майно,
що по АДРЕСА_1, м. Стебник Львівської
області (а.с.29-31). Такий договір також
скріплено печатками та підписами
сторін. Вказані реквізити банку в особі
Дрогобицької філії АТ «Укрінбанк».

В подальшому до вищевказаного
кредитного договору:

- між Акціонерним товариством
«Український інноваційний банк» в
особі в.о. директора Дрогобицької філії
Гаврилець Ганни Михайлівни, яка діє на
підставі довіреності, посвідченої 06
квітня 2007 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, р №2089, та згідно з
Положенням про Дрогобицьку філію АТ
«Укрінбанк», з однієї сторони та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Універсал» в особі
директора Котули Сергія Івановича було
укладено додатковий договір №1 від
19.04.2007р.на суму 817 400,00 дол.США;
додатковий договорів №2 від 13.07.2007р. на
суму 1 032 400,00 дол.США.

- між Акціонерним товариством
«Український інноваційний банк» в
особі директора Дрогобицької філії
Прим»яка Мирослава Володимировича,
який діє на підставі довіреності,
посвідченої 26 вересня 2005 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
р №5394, та згідно з Положенням про
Дрогобицьку філію АТ «Укрінбанк», з
однієї сторони та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Універсал» в особі директора Котули
Сергія Івановича укладені : додатковий
договір №3 від 07.09.2007р на суму 1 329 400,00
дол.США; додатковий договір №4 від
26.11.2007р на суму 1 529 400,00 дол.США;

- між Акціонерним товариством
«Український інноваційний банк» в
особі в.о. директора Дрогобицької філії
Гаврилець Ганни Михайлівни, яка діє на
підставі довіреності, посвідченої 06
квітня 2007 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, р №2089, та згідно з
Положенням про Дрогобицьку філію АТ
«Укрінбанк», з однієї сторони та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Універсал» в особі
директора Котули Сергія Івановича було
укладено додатковий договір №5 від
31.07.2008 р. на суму 1 529 400,00 дол.США, за яким
також продовжено термін дії кредитного
договору до 25.12.2008р;

- між Акціонерним товариством
«Український інноваційний банк» в
особі директора Дрогобицької філії
Прим»яка Мирослава Володимировича,
який діє на підставі довіреності,
посвідченої 29 травня 2008 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, р №1606, та
згідно з Положенням про Дрогобицьку
філію АТ «Укрінбанк», з однієї сторони
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Універсал» в особі
директора Котули Сергія Івановича
укладені : додатковий договір №6 на
суму 1 432561,72 дол. США, за яким також
продовжено термін дії кредитного
договору до 18.12.2008р; додатковий договір
№7 від 19.12.2008р. на суму 420 373,51 дол. США; де
збільшено процентну ставку по
Кредитному договорі з 15% до 17% за
користування кредитом з 01.01.2009р. та
продовжено термін дії Кредитного
договору.; додатковий договір №8 від
17.07.2009р. на суму 1 337 975,25 дол. США, де
продовжено термін дії Кредитного
договору №70069 від 19 березня 2007р до 18
липня 2010р..

Всі вищенаведені договори скріплені
печатками та підписами сторін. Вказані
реквізити банку в особі Дрогобицької
філії АТ «Укрінбанк».

Твердження позивача про те, що вказані
договори підписані не уповноваженою
особою та не повинні містити
реквізитів філії АТ «Укрінбанк»
спростовуються наступним.

Згідно Положення про Дрогобицьку філію
Акціонерного товариства «Український
інноваційний банк», яке затверджено
рішенням Загальних зборів акціонерів
АТ «Укрінбанк», що оформлено
протоколом №17 від 17.08.2004 року, та
узгодженого Головним управлінням НБУ
по м. Києву і Київській області 28.10.2004
року (надалі Положення), ст. 1.6. філія -
відокремлений структурний підрозділ
АТ «Укрінбанк», що не має статусу
юридичної особи, яка діє згідно з цим
положенням та від імені банку, має свій
баланс і працює за консолідованим
кореспондентським рахунком Головного
банку; п. 1.7- філія має печатки, штампи,
бланки зі своєю назвою (за зразками,
затвердженими Головним банком); ст.1.9.
філія в особі директора самостійно
здійснює управління майном, що
знаходиться на балансі філії в межах
повноважень; ст. 1.10. філія здійснює на
договірних умовах кредитне,
розрахунково-касове та банківське
обслуговування підприємств, установ,
організацій та громадян незалежно від
виду діяльності і форми власності,
виконуючи операції, передбачені ст.2
такого Положення.

Статтею 2.3 такого Положення також
визначено, що всі операції Філія
здійснює тільки в межах повноважень,
наданих їй Правлінням за довіреністю
та окремими письмовими дозволами.

Директор такої Філії здійснює загальне
керівництво її поточної діяльності
(ст.5.1. Положення), такий діє на підставі
довіреності. одержаної від головного
банку і укладає всі договори ( угоди,
контракти тощо) з юридичними та
фізичними особами від імені Головного
банку в межах наданих йому повноважень
( ст. 5.3.-5.4. Положення).

Так, 26.09.2005 року Головою правління
Мещеряк С.С. від імені Акціонерного
товариства «Український інноваційний
банк» було уповноважено директора
Дрогобицької філії Прим»яка Мирослава
Володимировича довіреністю,
посвідченою 26 вересня 2005 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
р №5394, зокрема на надання права
укладати відповідні договори від імені
АТ «Укрінбанк» та підписувати інші
документи, необхідні для здійснення
філією операцій, дозволених чинним
Дозволом, виданим Дрогобицькій філії
на право здійснювати операції.

Як зазначено у ч. 1 ст. 237 ЦК України
представництвом є правовідношення, в
якому одна сторона зобов'язана або має
право вчинити правочин від імені
другої сторони, які вона представляє.

Довіреність видана на директора
Дрогобицької філії АТ «Укрінбанк»
Прим»як М.В. на момент укладення
оспорюваних договорів була чинною,
недійсною не визнавалась, тому суд
приходить до переконання, що
уповноважений нею діяв від імені
Акціонерного товариства «Український
інноваційний банк».

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Аналізуючи встановлені судом фактичні
обставини в контексті наведених норм
цивільного законодавства, суд
приходить до висновку, що при укладанні
кредитного договору між сторонами були
дотримані всі передбачені діючим
законодавством істотні умови договору,
які обумовлені їх згодою, як узгоджені
сторонами, так і ними прийняті, а також
дотримані вимоги щодо форми договору.

Окрім того, на момент укладення
спірного договору обидві сторони мали
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, їх волевиявлення
відповідало їхній внутрішній волі,
було вільним, що підтверджується
власноручними підписами учасників
правочину та печаткою фінансової
установи. Крім того, позивач підписав
оспорюваний ним договір особисто, чим
відповідно засвідчив та підтвердив
факт надання йому повної інформації
про умови кредитування банку. Тому мало
місце укладення оскаржуваних
договорів, а відтак вимоги щодо
встановлення їх факту як неукладеними,
і застосування їх наслідків -
виключення з Державного реєстру іпотек
запис за № 429 від 29 березня 2007р. про
державну реєстрацію Договору іпотеки
№ 429 від 29 березня 2007р.на нерухоме майно
яке знаходиться за адресою Львівська
область, м. Стебник, АДРЕСА_1;-
виключення з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
запис про накладення заборони
відчуження за №430-434 від29 березня 2007р.
за Іпотечним договором № 429 від 29
березня 2007р.;- скасування, накладеної
приватним нотаріусом Дрогобицького
нотаріального округу ОСОБА_2, заборону
від 29.03.2007р. зареєстрований Держаному
реєстрі заборон за №30-434 про іпотеку
майна , згідно вказаного Іпотечного
договору № 429 від 29 березня 2007р., що
знаходиться за адресою у Львівській
області, м. Стебнику АДРЕСА_1, на
загальну суму 2 720 000,00 грн - є
безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на вимогах закону.

На думку суду, дії позивача з
оскарження спірних договорів свідчать
про недобросовісне здійснення прав та
виконання взятих на себе обов'язків, а і
про намагання перекласти
відповідальність за свою
неспроможність й далі виконувати
договірні умови на банк, який вчасно та
належним чином виконав свої обов'язки
за вказаним договором.

Так, відповідно до ч. 3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення, що
має місце у даній справі. Сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Втім, якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту (ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК
України). Отже, фактично сплив позовної
давності є підставою для відмови у
позові лише коли про її застосування
заявлено стороною у спорі і суд не
визнає поважними причини пропущення
позовної давності.

Разом з тим, за змістом ч.1 ст. 261 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність, суд
повинен з'ясувати та зазначити в
судовому рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. Як
вбачається з самого позову належним
чином необґрунтовано порушення його
інтересів оспорюваними правочинами, не
встановлено та не доведено наявність
чи відсутність факту не укладення
таких договорів, підписання їх не
уповноваженою особою.

Вирішуючи питання про можливість
захисту начебто порушеного права,
незалежно від пропуску позовної
давності, слід виходити з того, що право
на звернення до суду повинно
реалізовуватись у визначений законом
строк. Не звернення до суду з позовом у
встановлений строк може свідчити про
відсутність порушення або небажання
захищати свої права в судовому порядку.
Суд виходить з того, що причина
пропуску строку вважається поважною,
якщо вона відповідає одночасно усім
таким умовам: 1) це обставина або кілька
обставин, яка безпосередньо
унеможливлює або ускладнює можливість
вчинення процесуальних дій у
визначений законом або судом строк; 2)
це обставина, яка виникла об'єктивно,
незалежно від волі особи, яка
пропустила строк; 3) ця причина виникла
протягом строку, який пропущено; 4) ця
обставина підтверджується належними і
допустимими засобами доказування.

Доказами того, що особа знала про
порушення своїх прав є її дії,
спрямовані на захист порушених прав,
зокрема, оскарження рішення (дії чи
бездіяльність), письмові звернення з
цього приводу, а також докази, які
свідчать про те, що були створені умови,
за яких особа мала реальну можливість
дізнатися про порушення своїх прав.
Однак, позивачем ані не обґрунтовано,
ані не подано жодних доказів того, що
строк позовної давності був пропущений
з поважних (об'єктивних) причин.

Рішення Європейського суду з прав
людини є обов'язковими до застосування
для кожної з країн-учасниць Конвенції,
оскарженню не підлягають і є частиною
національного законодавства
країни-учасниці. Відповідно до статті 17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини» суди
застосовують при розгляді справ
Конвенцію та практику Суду як джерело
права. Як зазначено у рішенні
Європейського суду з прав людини від
09.01.2013 р. у справі «Олександр Волков
проти України», суд постановив, що
строк давності переслідує декілька
важливих цілей, зокрема забезпечує
правову визначеність і завершеність,
захищає потенційних відповідачів від
застарілих вимог, які було б важко
заперечувати, дозволяє уникнути
несправедливості, яка може виникнути
при прийнятті судами рішень відносно
подій, які відбувались в далекому
минулому на основі доказів, які з часом
можуть стати ненадійними та
недостатніми (див. Stubbings and Others v. the United
Kingdom, 22 October 1996, § 51, eports 1996 IV).

Також, судом встановлено та сторонами
не оспорюється, що позивач про
порушення своїх прав дізнався у 2008-2009
р.р. більше того протягом такого часу,
йдуть судові спори з приводу виконання
таких договорів, оскільки достовірно
знаючи про існування оскаржуваних
договорів, які були підставою для
укладення в майбутньому додаткових
договорів, спори про стягнення за
такими, тобто про наявність передумов
для їх укладення, реальність таких
договорів, очевидною є та обставина, що
позивач міг дізнатись про начебто
порушення свого права, і всупереч ч. 5
ст. 267 ЦК України, позивачем та його
представником не надано доказів
поважності причин пропуску
трьохрічного терміну звернення до суду
за захистом своїх прав.

На підставі наведеного, оцінюючи
дослідженні судом докази в їх
сукупності, їх належність,
допустимість та достатність, суд
вважає, що в задоволенні позовних вимог
слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Український інноваційний банк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Універсал», третьої
особи - приватного нотаріуса
Дрогобицького районного нотаріального
округу ОСОБА_2 про :

- встановлення факту підписання не
уповноваженою Акціонерним товариством
«Український інноваційний банк" особою
Кредитного договору №70069 від 19 березня
2007р., про надання валютного кредиту на
суму 472100,00 дол. США між Акціонерним
Товариством „Український
інноваційний банк", 79014, м. Київ, вул.
Інститутська, 12А та Товариством з
обмеженою відповідальністю
„Універсал", 82100, м. Дрогобич, вул.
Бориславська, 82/1

- встановлення факту підписання не
уповноваженою Акціонерним Товариством
„Український інноваційний банк"
особою між Акціонерним Товариством
„Український інноваційний банк", 79014, м.
Київ, вул. Інститутська, 12А, та
Товариством з обмеженою
відповідальністю „Універсал", 82100, м.
Дрогобич, вул. Бориславська, 82/1
наступних договорів: додаткового
договору №1 від 19.04.2007р.на суму 817 400,00
дол. США; додаткового договору№2 від
13.07.2007р. на суму 1 032 400,00 дол. США;
додаткового договору №3 від 07.09.2007р на
суму 1 329 400,00 дол. США; додаткового
договору №4 від 26.11.2007р на суму 1 529 400,00
дол. США; додаткового договору №5 від
31.07.2008р.на суму 1 529 400,00 дол. США, де
продовжено термін дії даного
кредитного договору до 25.12.2008р;
додаткового договору №6 на суму 1 432561,72
дол. США, де продовжено термін дії
даного кредитного договору до 18.12.2008р;
додаткового договору №7 від 19.12.2008р. на
суму 420 373,51 дол. США; де збільшено
процентну ставку по Кредитному
договорі з 15% до 17% за користування
кредитом з 01.01.2009р. та продовжено термін
дії Кредитного договору №70069 від19
березня 2007р до 18 липня 2009р.; додаткового
договору №8 від17.07.2009р. на суму 1 337 975,25
дол. США, де продовжено термін дії
Кредитного договору №70069 від 19 березня
2007р до 18 липня 2010р.;

- встановлення факту підписання не
уповноваженою особою АТ «Укрінбанк»
Іпотечного договору від 29 березня 2007р.,
посвідчений Приватним нотаріусом
Дрогобицького нотаріального округу
ОСОБА_2, зареєстрований за №429, про
іпотеку майна, що становить Предмет
Іпотеки згідно вказаного іпотечного
договору, що знаходиться за адресою у
Львівській області, м. Стебнику,
АДРЕСА_1 .

- виключення з Державного реєстру
іпотек запис за № 429 від 29 березня 2007р.
про державну реєстрацію Договору
іпотеки № 429 від 29 березня 2007р.на
нерухоме майно яке знаходиться за
адресою Львівська область, м. Стебник,
АДРЕСА_1;

- виключення з Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
запис про накладення заборони
відчуження за №430-434 від29 березня 2007р.
за Іпотечним договором № 429 від 29
березня 2007р.;

- скасування, накладеної приватним
нотаріусом Дрогобицького
нотаріального округу ОСОБА_2, заборону
від 29.03.2007р. зареєстрований Держаному
реєстрі заборон за №30-434 про іпотеку
майна , згідно вказаного Іпотечного
договору № 429 від 29 березня 2007р., що
знаходиться за адресою у Львівській
області, м. Стебнику АДРЕСА_1, на
загальну суму 2 720 000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції, а
особами які не були присутні у судовому
засіданні під час його проголошення - з
дня отримання такого.

Суддя
Івасівка А.П.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 11.12.2014 року.