АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/2069/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Гринчука
Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та її представника - адвоката
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення недостачі
з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 29 серпня
2014 року,-

встановила:

У червні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в
суд із указаним позовом до ОСОБА_5 та
ОСОБА_3, що працювали у неї згідно з
трудовим договором завідуючою
магазином і продавцем відповідно, і з
яким було укладено договір про
колективну матеріальну
відповідальність Просила стягнути з
ОСОБА_5 на її користь 25 000 грн. недостачі
коштів а також солідарно з ОСОБА_5 та
ОСОБА_3 на її користь суму недостачі
товарів в розмірі 36 225 грн. 64 коп., які
були виявлені за результатами
проведення інвентаризації.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 серпня 2014 року позовні
вимоги фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1:
25 000 грн. недостачі грошових коштів, в
солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_3
36 225 грн. 64 коп. вартості недостачі
товарів та 3 576,93 грн. судових витрат у
вигляді судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду змінити та
відмовити в позовних вимогах до неї. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт зазначила, що судом не
врахована та обставина, що вона була
прийнята продавцем у магазин ОСОБА_1
09.07.2013 року, хоча акти інвентаризації
датовані 20.06.2013 року, тобто за час, коли
вона у магазині не працювала; трудовий
договір між позивачем та нею було
розірвано на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП
України, за угодою

________________________________________________________________________
________________________

Головуючий у першій інстанції - Продан
Б.Г.
Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 53

сторін, що на її думку свідчить про те,
що вона жодних протиправних дій під час
роботи у магазині не вчиняла. Суд не
взяв до уваги її пояснення про те, що
крім неї та ОСОБА_5 у магазині працювали
що дві особи, однак претензії по
недостачі позивачем до цих осіб не
пред'являлися; з боку ОСОБА_1 був
відсутній належний контроль за
зберіганням товарів; укладений між нею
та позивачем договір про колективну
(бригадну) відповідальність не може
братися до уваги, оскільки його зміст
суперечить вимогам закону.

В судовому засіданні ОСОБА_3
підтримала доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та її представник в суду
проти апеляційної скарги заперечили та
пояснили, що рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Заслухавши учасників процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Суд першої інстанції у
достатньому обсязі не визначився із
характером спірних правовідносин, не
дав належної оцінки доказам, які
містяться в справі, допустив
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які він вважав
встановленими, неправильно застосував
норми матеріального права.

Задовольняючи позов фізичної
особи-підприємця суд виходив з того, що
оскільки між позивачем та
відповідачами був укладений договір
про колективну (бригадну)
відповідальність, тому відповідачі
повинні нести відповідальність, в тому
числі і солідарну за заподіяну шкоду,
яка виразилася у виявленій в
результаті ревізії недостачі грошових
коштів та товарно - матеріальних
цінностей згідно ст.ст. 135-2, 135-3 КЗпП
України.

Проте погодитися з таким висновком
суду не можна.

Оскільки рішення суду оскаржується
лише в частині задоволення позовних
вимог до ОСОБА_3, тому враховуючи вимоги
ч. 1 ст. 303 ЦПК України перевірці
підлягає законність і обґрунтованість
рішення суду саме в цій частині.

Судами встановлено, що між позивачем та
колективом працівників магазину
„Хлібосол-5" по вул. Грушевського, 92 в м.
Хмельницькому - ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був
укладений договір про колективну
(бригадну) матеріальну
відповідальність за незабезпечення
зберігання майна та інших
товарно-матеріальних цінностей,
переданих їм для зберігання та продажу.
У зазначеному магазині працювали:
ОСОБА_5 - завідуючою магазином з
виконанням також обов'язків продавця
та ОСОБА_3 - продавцем магазину.

Вказаний вище договір, як і трудовий
договір було укладено приватним
підприємцем ОСОБА_1 з ОСОБА_3 09.07.2013 року.

Інвентаризацією наявних коштів у
вказаному магазині, проведеною 18.03.2014
року було виявлено недостачу грошових
коштів в сумі 25 000 грн.

Інвентаризацією товарно-матеріальних
цінностей у зазначеному магазині,
проведеною цієї ж дати виявлено
недостачу товарів на загальну суму 36 225
грн. 64 коп.

У ст. 130 КЗпП України передбачено, що
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Порушення працівником
покладених на нього трудових
обов'язків є протиправними діями.

Трудові обов'язки працівника
визначаються законодавством, трудовим
договором, посадовою інструкцією,
наказами керівника тощо.

Підставою для матеріальної
відповідальності може бути вина у
формі прямого умислу або необережності
(халатність, недбалість). Дії
працівника повинні призвести до
негативних наслідків, тобто має бути
пряма дійсна шкода, що підлягає
відшкодуванню, і між діями та
наслідками дій працівника наявний
причинний зв'язок.

Порядок визначення розміру шкоди,
заподіяної підприємству, установі,
організації, встановлено ст. 135-2 КЗпП
України, згідно якої, при спільному
виконанні працівниками окремих видів
робіт, зв'язаних із зберіганням,
обробкою, продажем (відпуском),
перевезенням або застосуванням у
процесі виробництва переданих їм
цінностей, коли неможливо розмежувати
матеріальну відповідальність кожного
працівника і укласти з ним договір про
повну матеріальну відповідальність,
може запроваджуватися колективна
(бригадна) матеріальна
відповідальність.

Колективна (бригадна) матеріальна
відповідальність установлюється
власником або уповноваженим ним
органом за погодженням з виборним
органом первинної профспілкової
організації (профспілковим
представником) підприємства, установи,
організації. Письмовий договір про
колективну (бригадну) матеріальну
відповідальність укладається між
підприємством, установою, організацією
і всіма членами колективу (бригади).

Суд не врахував також тієї обставини,
що ОСОБА_3 була прийнята на роботу 09.07.2013
року і на час складання актів
контрольної перевірки інвентаризації
цінностей 20.06.2013 року не перебувала в
трудових відносинах з ПП ОСОБА_1, не
займала посаду продавця магазину
„Хлібосол-5".

Крім того, як вбачається з актів
контрольної перевірки інвентаризації
цінностей від 18.03.2014 року магазину
„Хлібосол", про що в суді апеляційної
інстанції зазначили обидві сторони,
період, за який була проведена
перевірка та було виявлено недостачу
товарно-матеріальних цінностей
становить з 20.06.2013 року по 18.03.2014 року. За
таких обставин неможливо визначити
конкретну дату та розмір виникнення
недостачі, враховуючи що частину
підзвітного періоду, а саме з 20.06.2013
року по 09.07.2013 року ОСОБА_3 не працювала
в магазині і не може нести
відповідальності за недостачу, яка
виникла не з її вини.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Оскільки з матеріалів справи не
можна зробити обґрунтований висновок
про те, що ОСОБА_3 винна у недостачі
товарно - матеріальних цінностей в
магазині „Хлібосол-5" вартістю 36225,64
грн. за вказаний вище період, тому
стягнення з неї цієї суми буде
суперечити вимогам трудового
законодавства та процесуальним нормам.

За таких обставин, враховуючи
вимоги ст. 88 ЦПК України, підстав для
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судових витрат не вбачається.

Враховуючи вказані вище
недоліки рішення суду першої
інстанції не може бути визнано
законним і підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення в справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 29 серпня 2014 року в частині
задоволення позову до ОСОБА_3 та
стягнення з неї судових витрат
скасувати та ухвалити нове рішення в
цій частині.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення недостачі товарів
відмовити.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення суду набирає законної
сили з моменту його проголошення, проте
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук