Провадження № 6/461/474/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2014 року Галицький
районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді
Волоско І.Р

при секретарі Підлужному Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Львові
подання заступника начальника ВПВР
УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_1
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України,-

в с т а н о в и в :

заступник начальника ВПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області ОСОБА_1 звернулася
до суду з поданням про надання дозволу
на тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2, мотивуючи тим,
що на виконанні ВПВР УДВС перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання постанови № 0814/11178/2012 виданої
17.10.2012 року Ленінським районним судом
м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на
користь держави штрафу в розмірі
5 795 566,44 грн., мотивуючи тим, що
боржником штраф, згідно вказаної
постанови не погашено, що є підставою
для обмеження особи у праві виїзду за
межі України.

Заступник начальника ВПВР УДВС ГУЮ у
Львівській області ОСОБА_1 подала до
суду клопотання в якому просить
розглядати дане подання у її
відсутності та підтримує його в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України, як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
"доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання".

Згідно ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ч.2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звернутись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника – фізичної особи
або керівника боржника – юридичної
особи за межі України – до виконання
зобов’язання за рішенням.

Як зазначено в ч.1 ст.31 Закону України
"Про виконавче провадження" копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів подання та
матеріалів справи, такі не містять
доказів надіслання державним
виконавцем боржнику копії постанови
про відкриття виконавчого провадження
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Статтею 33 Конституції України
встановлено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно положень ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в’їзд
в Україну громадян України”
встановлено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта або громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон, зокрема, у випадках, якщо діють
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші невиконані зобов’язання - до
виконання зобов’язань або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення
зобов’язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, або він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням, - до виконання
зобов’язань.

Однак в матеріалах справи відсутні
докази, які підтверджують свідоме
ухилення ОСОБА_3. від виконання
зобов’язання за постановою суду, а
також докази, що боржником вказана
заборгованість в добровільному чи
примусовому порядку не сплачена.

Перевіривши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
подання заступника начальника ВПВР
УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_1
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2 слід відмовити
оскільки суду не надано доказів
ухилення чи намагання ухилення
боржником від своїх зобов’язань,
покладених на нього постановою №
0814/11178/2012 виданою 17.10.2012 року Ленінським
районним судом м.Запоріжжя.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження,
ст.33 Конституції України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні подання заступника
начальника ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити за
безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може
бути подана до апеляційного суду
Львівської області протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга може бути подана протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Р.Волоско.