Провадження № 2/756/441/14
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
« 26» вересня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва у
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа: служба у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації, яка діє в
інтересах малолітньої ОСОБА_3, про
позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про виселення та зняття з
реєстраційного обліку. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що між ПАТ «КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір, відповідно до якого
відповідачу була надана кредитна лінія
виконання зобов'язань за кредитним
договором між сторонами 20 жовтня 2006
року було укладено договір іпотеки
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.
Відповідач не виконала свої обов'язки
за кредитним договором, Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва
від 26 квітня 2012 року звернено стягнення
на предмет іпотеки, тобто на
вищевказану квартиру, щляхом надання
ПАТ «КБ «ПриватБанк» права її продажу.
Після набрання рішенням суду законної
сили позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк»
звернулося до відповідача із письмовою
вимогою про виселення в порядку ст. 40
Закону України «Про іпотеку». Проте,
відповідач ОСОБА_1 продовжує проживати
у спірній квартирі та не погоджується
виселитися у добровільному порядку. У
зв'язку з цим позивач просить виселити
відповідача з житлового приміщення -
квартири АДРЕСА_1, та зняти відповідача
з реєстрації місця проживання за
адресою: АДРЕСА_1, у відповідному
відділі з питань громадянства,
іміграції та реєстрації фізичних осіб.
Під час розгляду справи представник
позивача звернувся до суду із заявою
про уточнення позовних вимог, в якій
просить виселити та знаяти з
реєстраційного обліку з квартири
АДРЕСА_1, крім ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
малолітню ОСОБА_1, які також
зареєстровані у вищезгаданій квартирі.
Уточнені позовні вимоги обґрунтовує
тими самими підставами, які наведені у
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила позов
Пердставник відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 проти позовних вимог
заперечувала, просила відмовити у
задоволенні позову. Пояснила суду, що
ОСОБА_1 під час укладання договорів не
була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_1.
Представник служби у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації, яка діє в
інтересах малолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_5
проти задоволення позову не
Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
Між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 20
жовтня 2006 року було укладено кредитний
договір № KIVPGK01550561, предметом якого
було надання ОСОБА_1 кредиту у вигляді
із розрахунку 10,08% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 19 жовтня
2026 року (а.с. 6-8).
В якості забезпечення виконання
зобов'язання за договором кредиту №
KIVPGK01550561 від 20 жовтня 2006 року між
позивачем та відповідачем ОСОБА_1 20
жовтня 2006 року було укладено договір
іпотеки № KIVPGK01550561, згідно з умовами
якого остання надала в іпотеку
нерухоме майно, а саме двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до даного
договору, вищезгадана квартира
належить ОСОБА_1 на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу.
Обумовлена сторонами договору іпотеки
ціна предмета іпотеки становить 433 704,00
гривень. Згідно з п. 12.9 договору іпотеки
особи, які мешкають або зареєстровані у
предметі іпотеки дали згоду на їх
виселення. У п. 12.10 іпотекодавцем
засвідчено, що станом на 20 жовтня 2006
року у вказаній квартирі не
зареєстровані малолітні та
неповнолітні діти, що підтверджується
довідкою форми № 3, виданої ЖЕК № 504 від
06 жовтня 2006 року (а.с. 9-11).
Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 26 квітня 2012 року у справі №
2-2048/2012 за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк»
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави, залишеним в цій
частині без змін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 03 квітня 2014 року, позов
задоволено та звернено стягнення на
квартиру АДРЕСА_1, шляхом її продажу з
укладанням від імені ПАТ «КБ
«ПриватБанк» договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ «КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмета іпотеки.

Відповідно до листа-вимоги від 16 травня
2014 року позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк»
повідомляв відповідача ОСОБА_1 про
необхідність звільнення займаної нею
та всіма членами її сім'ї квартири
АДРЕСА_1, у тридцяти денний строк з дня
отримання вимоги (а.с. 14-17).

Згідно з даними довідки форми № 3,
виданої ЖЕК № 504 від 08 січня 2014 року, за
адресою: АДРЕСА_1 проживають та
зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 126).

Положеннями ст. 40 Закону України «Про
іпотеку» та ст. 109 ЖК Української РСР
передбачено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на

письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 43 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх малолітня дитина
ОСОБА_3 на даний час проживають у
квартирі АДРЕСА_1, тобто фактично
відмовляються виконати вимогу
іпотекодержателя - ПАТ «КБ
«ПриватБанк» про звільнення займаного
ними житлового приміщення у
позасудовому порядку.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги про виселення
відповідачів та їх малолітньої дитини
з квартири АДРЕСА_1 є законними,
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
про визнання особи безвісно відсутньою
або оголошення її померлою.

Отже, обов'язок відділу Оболонського РВ
ГУ ДМС України в м. Києві щодо зняття з
реєстрації відповідача на підставі
рішення суду про виселення
встановлений на законодавчому рівні та
не потребує додаткового підтвердження
у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про зняття
відповідачів з реєстраційного обліку
за адресою: АДРЕСА_1, задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
присуджує до стягнення солідарно з
відповідачів на користь позивача
судовий збір у сумі 114,70 грн.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про іпотеку», Законом
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст. 109 ЖК України, ст. 16 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 45, 60, 61, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа: служба у справах дітей
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації, яка діє в
інтересах малолітньої ОСОБА_3, про
виселення - задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, малолітню ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«ПриватБанк», р/р № 0001, , МФО №305299 судовий збір у розмірі 114
(сто чотирнадцять) гривень 70 (сімдесят)
копійок.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
В.В. Великохацька