У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Печерського районного суду
м. Києва від 14 липня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від
25 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із указаним позовом і, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просила стягнути солідарно з
відповідачів суму боргу у розмірі 98 591
грн.

Позов обґрунтовувала тим, що 28 березня
2012 року з ОСОБА_3 уклала
договір позики, за умовами якого
остання взяла грошові кошти у розмірі 5
000 доларів США строком до 28 січня 2013
року. 28 листопада 2012 року з ОСОБА_3
уклала договір позики, за умовами якого
остання взяла грошові кошти у розмірі 5
000 доларів США строком до 28 березня 2013
року. Вказувала, що вказані грошові
кошти ОСОБА_3 витратила в інтересах
сім'ї, а саме на придбання квартири
дочці, тому просила суму боргу стягнути
з відповідачів солідарно.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 14 липня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
25 вересня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
суму боргу за договорами позики від 28
березня 2012 року та від 28 листопада 2012
року у розмірі 98 591 грн. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
змінити судові рішення першої й
апеляційної інстанцій у частині
відмови у задоволенні позовних вимог
до ОСОБА_4, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги, змісту
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначених судових рішень.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й апеляційний суд,
дослідивши докази у справі й давши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності позову та наявності
правових підстав для стягнення з
ОСОБА_3 на користь позивача грошових
коштів, у зв'язку з невиконанням умов
укладених між сторонами договорів
позики.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог щодо солідарного стягнення з
відповідачів заборгованості за
договорами позики, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
обґрунтовано виходив із відсутності
підстав щодо стягнення з
ОСОБА_4 заборгованості, оскільки
останній не укладав з позивачем
договорів позики та не брав на себе
зобов'язань за вказаними договорами.

Ухвалюючи рішення у справі, суди
правильно визначилися з характером
спірних правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, в результаті чого
ухвалили законні й обґрунтовані
рішення, які відповідають вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою на рішення
Печерського районного суду м. Києва від
14 липня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 25 вересня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак