РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Маріуполя Донецької області у
складі:головуючого судді Шатілової
Л.Г., при секретарі Марчук К..І., за
участю прокурора прокуратури
Жовтневого району м. Маріуполя
Лимарева В.О., представника відповідача
- адвоката ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду міста Маріуполя цивільну справу
за позовом ОСОБА_3 до приватного
підприємця ОСОБА_4 про встановлення
факту знаходження у трудових
правовідносинах та зобов'язання видати
довідку про заробітну плату,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
приватного підприємця ОСОБА_4 в якому
просила встановити факт її знаходження
у трудових правовідносинах з ПП ОСОБА_4
за період з липня 2004 року по 23.04.2013 року
на посаді касира-адміністратора,
зобов'язати відповідача видати їй
довідку про заробітну плату за період з
липня 2004 року по 23.04.2013 року. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що з липня 2004 року по 23.04.2013
року працювала на посаді
касира-адміністратора у відповідача та
отримувала заробітну плату у розмірі 7%
від доходів підприємства. У день
звільнення 23.04.2013 року отримала трудову
книжку, в якій запис про її роботу у
даного підприємця був відсутній. При
зверненні до відповідача з вимогою
видати довідку про заробітну плату за
весь час роботи на підприємстві,
отримала усну відмову. Встановити
даний факт їй необхідно для оформлення
пенсії.

Позивачка ОСОБА_3 у судовому засіданні
позовні вимоги підтримала на
підставах, викладених у позові, просила
задовольнити їх у повному обсязі.

Прокурор Лимарев В.О. у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_3
підтримав в повному обсязі з підстав,
викладених у позові.

Відповідач та його представник -
адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечували проти позову, пояснили, що
ОСОБА_4 є приватним підприємцем з
01.11.2000р. Одним з видів діяльності ПП
ОСОБА_4 є технічне обслуговування та
ремонт автомобілів, який здійснюється
у нежитловому приміщенні,
розташованому по АДРЕСА_1. Враховуючи
вид діяльності ПП ОСОБА_4, посади касира
- адміністратора не існує. ОСОБА_3,
дійсно, часто знаходилася у
вищевказаному нежитловому приміщення
разом із колишньою дружиною ОСОБА_4,
якій вона допомагала, а остання їй
платила. ОСОБА_3 іноді вбирала у
приміщенні, іноді допомагала продавати
в літку - гарбузи, в зиму - ялинки. Коли
ОСОБА_3 знаходилася у приміщенні, вона
іноді розписувалася у квитанціях,
актах та реєстрах, які приносили
представники КП «МВУ ВКГ». З ОСОБА_3
трудовий договір не укладався,
заробітну плату вона не отримувала, її
знаходження у приміщенні було
періодичним, тому у задоволені позову
просять відмовити.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що
відповідач - її колишній чоловік. З
ОСОБА_3 вона познайомилася приблизно 7-8
років тому у шиномонтажі. ОСОБА_3
приходила періодично, виконувала
роботу, яку вона їй пропонувала:
вбирала у приміщенні, іноді торгувала
гарбузами, іноді різала резину. Вона їй
платила. ОСОБА_3 ніколи не працювала у
ПП ОСОБА_4 на посаді
касира-адміністратора, оскільки такої
посади не було.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що працював
у ПП ОСОБА_4 з 2008р. по вересень 2012р.
слюсарем. ОСОБА_3 приходила у
шиномонтаж із дружиною ОСОБА_4 та
дружиною ОСОБА_8. Бачив, як ОСОБА_3
торгувала гарбузами, ялинками, але
ніколи не бачив, щоб ОСОБА_3 отримували
гроші від клієнтів шиномонтажу.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що з 2009р.
знає ОСОБА_4 Іноді бачив ОСОБА_3 в
шиномонтажі у ОСОБА_4 Вона приходила та
спілкувалася з його дружиною та
дружиною ОСОБА_4 Він не бачив, щоб
ОСОБА_3 працювала у шиномонтажі.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що з 2012р.
по листопад 2013р. працювала у кіоску
розташованому напроти шиномонтажу, де
бачила ОСОБА_3, яка іноді збирала гроші
у водіїв, а ввечері приходила ОСОБА_6,
якій ОСОБА_3 віддавала гроші. Іноді
бачила, як ОСОБА_3 мила підлогу у
приміщені.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що
працювала з 2006р по 2010р. у кіоску, який
знаходився на території шиномонтажу.
ОСОБА_3 працювала у шиномонтажу
касиром, збирала гроші за оренду
кіоску, збирала гроші за стоянку
машин,за ремонт коліс. ОСОБА_3 працювала
по два дні, а два дні відпочивала. У
шиномонтажі працювали два касири.

Вислухавши сторони та їх
представників, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню,
виходячи з наступних обставин.

Відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію серії НОМЕР_2, ОСОБА_4, ІПН
НОМЕР_1, зареєстрований як фізична
особа-підприємець /а.с. 20/. Згідно
свідоцтва платника єдиного податку,
видом господарської діяльності ПП
ОСОБА_4 є: овочівництво, декоративне
садівництво та вирощування продукції
розсадників; технічне обслуговування
та ремонт автомобілів, який
здійснюється у нежитловому приміщенні
розташованому по АДРЕСА_1. /а.с.21/

Відповідно до договору суборенди від
03.01.2013р. ОСОБА_4 передав вищевказане
нежиле приміщення в оренду
ОСОБА_8/а.с.185-186/.

15.12.2008р. між ОСОБА_4 з однієї
сторони та ОСОБА_7 і ОСОБА_11 з другої
сторони були укладені трудові
договори на виконання обов'язків
автомийника та шиномонтажника у
вищевказаному нежитловому приміщенні.
/а.с.180-183/

Згідно довідки Жовтневої ОДПІ
м.Маріуполя ГУ Міндоходів у Донецькій
області за період з 01.01.2013р. по 30.09.2014р.
була проведена фактична перевірка ФОЛП
ОСОБА_4, про що складена довідка
перевірки, за результати якої порушень
не встановлено./а.с.184/

Із трудової книжки ОСОБА_3
вбачається, що з 1984р. по 25.12.1992р. вона
працювала на посадах буфетниці та
повара у Азовському морському
пароплавстві. Після чого отримувала
допомогу по безробіттю. /а.с.8-17/

Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних або юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
при цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.21 КЗпП України
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи.
Особливою формою трудового договору є
контракт.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України
трудовий договір укладається, як
правило, у письмовій формі. Додержання
письмової форми є обов'язковим:…6) при
укладені трудового договору з фізичною
особою.

Відповідно до ст. 24-1 КЗпП України у
разі укладення трудового договору між
працівником і фізичною особою фізична
особа повинна у тижневий строк з
моменту фактичного допущення
працівника до роботи зареєструвати
укладений у письмовій формі трудовий
договір у державній службі зайнятості
за місцем свого проживання у порядку,
встановленому Міністерством праці та
соціальної політики України.

Проаналізувавши наведені норми
законодавства та надані докази по
справі суд приходить до висновку про
відсутність законних підстав для
задоволення позовних вимог.

Так, по справі було встановлено,
що ОСОБА_3 приблизно з 2006 по 2012р.р.
періодично знаходилася у нежитловому
приміщенні, розташованому по АДРЕСА_1,
де відповідач ОСОБА_4, як приватний
підприємець, займався технічним
обслуговуванням та ремонтом
автомобілів. Також, було встановлено,
що ОСОБА_3, на прохання ОСОБА_6,
періодично виконувала різноманітну
роботу, за яку ОСОБА_6 їй сплачувала
гроші. Тобто у судовому засіданні було
встановлено, що ОСОБА_3 не працювала в
ПП ОСОБА_4 на посаді
касира-адміністратора постійно,
починаючи з липня 2004 року по 23.04.2013 року.
Це також підтвердили у судовому
засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, а також підтвердили свідки
ОСОБА_9 таОСОБА_10, які пояснили, що їм
достовірно не відомо на якій посаді
працювала ОСОБА_3 та протягом якого
часу.

Крім того, факт роботи ОСОБА_3 у ПП
ОСОБА_4 також спростовується
відсутністю у ПП ОСОБА_4 такої посади як
касир-адміністратор.

Факт того, що на наступних документах:
акт № 4806/1 від 11.12.2012 року /а.с.9/, заява
про звільнення від 23.04.2013 року /а.с. 18/,
накладна від 11.12.2006 року /а.с. 34/,
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення /а.с.
35/, копії квитанцій та товарних чеків
/а.с.36-38/, акти /а.с. 45-63/, реєстри вручення
рахунків /а.с. 89-106/ присутній підпис
ОСОБА_3, не спростовує вищевикладені
обставини, оскільки, як було
встановлено у судовому засіданні, і це
не заперечує відповідач, ОСОБА_3,
знаходячись у шиномонтажі, мала
можливість підписувати ці документи на
прохання ОСОБА_6. Більш того
вищевказані документи не є документами
суворої звітності та не можуть бути
об'єктивними доказами по даній справі.

Керуючись ст..ст. 21, 24,24-1 КЗпП України,
ст.ст. 10, 11,31, 60, 137, 197, 212 - 215,218, 256, 224-226 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом десяти днів з дня
проголошення .

Суддя Л.Г.Шатілова