Справа № 0907/6-182/2011
Провадження № 22-ц/779/2722/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів:
Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_2 про
видачу дублікату виконавчого листа у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
25 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 25 листопада 2014 року задоволено
заяву ОСОБА_2 про видачу дублікату
виконавчого листа.

Видано дублікат виконавчого листа про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
аліментів на утримання ОСОБА_4 до
досягнення ним повноліття у розмірі ?
частини всіх видів його заробітків, але
не менше як ? частини неоподаткованого
мінімуму доходів громадян на місяць,
відкликавши із Франківського відділу
ДВС Львівського міського управління
юстиції дублікат виконавчого листа
№2-8787/2003 від 25.09.2012 року про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
виданого за ухвалою
Івано-Франківського міського суду від
24.07.2012 року, яка була скасовано ухвалою
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 23.07.2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на незаконність та
необґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, яка постановлена з
порушенням норм процесуального права,
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи. У зв'язку з
цим, просить ухвалу скасувати та
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні заяви ОСОБА_2

Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим, що
задовольняючи заяву ОСОБА_2, суд не
врахував, що а ні заявником, а ні
представником ДВС Івано-Франківського
МУЮ не надано жодних доказів на
підтвердження факту втрати оригіналу
виконавчого листа, а відповідно до ч.1
ст.370 ЦПК України, суд може видати
дублікат виконавчого листа лише
замість втраченого оригіналу
виконавчого листа.

Також, суд не взяв до уваги вимоги щодо
належності доказів, зазначені в ухвалі
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 23.07.2014 року, якою передано
питання про видачу дублікату
виконавчого листа на новий розгляд до
суду першої інстанції. Так, у вказаній
ухвалі зазначено, що належним доказом
втрати виконавчого документу може бути
акт складений за висновком службового
розслідування, проведеного з метою
перевірки факту втрати виконавчого
листа, затвердженого начальником
відповідної виконавчої служби.

На думку апелянта, заявник не надала
будь яких належних письмових доказів
на підтвердження того, що оригінал
виконавчого листа дійсно було
втрачено.

Більше того, судом не було досліджено
належний доказ, наданий представником
ДВС Івано-Франківського МУЮ, в якому
міститься чітка та вичерпна інформація
щодо предмету доказування - місця
перебування виконавчого листа №2-8787,
виданого 21.10.2003 року. Цим документом є
постанова про закінчення виконавчого
провадження від 03.10.2014 року, видана
державним виконавцем. У вказаній
постанові зазначено, що згідно заяви
стягувача виконавчий документ
необхідно направити за місцем роботи
боржника у м. Львові, а виконавче
провадження закінчити.

Сторони у судове засідання не
з'явились, хоча були повідомлені про
місце та час розгляду справи у
встановленому законом порядку. Апелянт
подав клопотання про перенесення
слухання справи у зв'язку із службовим
відрядженням, однак не надав жодних
доказів на підтвердження цього, а тому
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
сторін.

Вислухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про видачу
дублікату виконавчого листа, суд
першої інстанції виходив із того, що
оригінал виконавчого листа було
втрачено. До таких висновків суд
прийшов, оскільки оригінал виконавчого
документу не повертався до ВДВС
Івано-Франківського МУЮ із бухгалтерії
лікарні (місце роботи боржника) і на
даний час у виконавчій службі він
відсутній, при цьому виконавчі
документи у лікарні не збереглися.
Одночасно було вчинено всіх необхідних
дій, спрямованих на пошук оригіналу
виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України,
замість втраченого оригіналу
виконавчого листа або судового наказу,
суд який видав виконавчий лист або
судовий наказ, має право за заявою
стягувача або поданням державного
виконавця видати його дублікат.

Із зазначеної норми закону випливає, що
видача дубліката виконавчого листа
передбачена законодавством лише у разі
його втрати.

Як встановив суд першої інстанції та
вбачається з матеріалів справи, 30.10.2003
року Івано-Франківським міським судом
було видано та направлено на виконання
до ВДВС Івано-Франківського МУЮ
виконавчий лист №2-8787/2003 у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання ОСОБА_4 у
розмірі ? частини всіх видів його
заробітку, але не менше як ? частини
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян на місяць.

Даний судовий наказ знаходився на
виконанні у ВДВС Івано-Франківського
МУЮ.

ОСОБА_2 у вересні 2005 році подала заяву
до ВДВС Івано-Франківського МУЮ про
припинення стягнення аліментів за
виконавчим листом №2-8787/2003, оскільки
сторони досягли згоди щодо
добровільної сплати аліментів. У 2011
році ОСОБА_3 припинив сплачувати
аліменти на утримання дитини у
добровільному порядку, у зв'язку із чим,
ОСОБА_2 звернулась до ВДВС
Івано-Франківського МУЮ з вимогою
поновити примусове стягнення
аліментів. Однак, державним виконавцем
їй було повідомлено, що у ВДВС
Івано-Франківського МУЮ виконавчий
лист №2-8787/2003 відсутній, а тому поновити
виконання рішення суду являється
неможливим.

Як вбачається з довідки №04-В7/02-19/7181 від
03.09.2014 року, виданої начальником ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції ОСОБА_5, у 2003 році
оригінал виконавчого листа було
направлено за місцем роботи боржника у
Івано-Франківську обласну дитячу
клінічну лікарню. Виконавчий лист
№2-8787/2003 від 21.10.2003 року до ВДВС
Івано-Франківського МУЮ не повертався
(а.с.66).

В довідці №521 від 14.03.2014 року, яку надала
Івано-Франківська обласна дитяча
клінічна лікарня, вказано, що
виконавчий лист №2-8787/2003 про стягнення
аліментів з ОСОБА_3 дійсно надходив до
лікарні. З вересня 2005 року стягнення
аліментів призупинили, але документів
не збереглося, оскільки термін їх
зберігання 3 роки (а.с.118-119).

Таким чином, достовірно встановлено, що
ні в ВДВС Івано-Франківського міського
управління юстиції, ні в
Івано-Франківській обласній дитячій
клінічній лікарні (місце роботи
боржника) оригіналу виконавчого листа
не має.

Такі обставини справи також підтвердив
представник ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції, який
зазначив, що виконавчий лист №2-8787/2003 до
них з місця роботи боржника не
повертався і що ними вживались
відповідні заходи по встановленню
місця його знаходження, однак вони не
дали ніяких результатів.

За наведених обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку стосовно наявності підстав
для видачі дублікату виконавчого листа
за заявою ОСОБА_2

Як вбачається з наданих заявником
документів, після припинення стягнення
аліментів за виконавчим листом,
останній стягувачем фактично
отриманий не був, що сталося не з її
вини, а з вини органів Державної
виконавчої служби або
Івано-Франківської обласної дитячої
клінічної лікарні.

Частина 1 статті 370 ЦПК України надає
право на звернення до суду з заявою про
видачу дублікату виконавчого листа
стягувачу або державному виконавцю.
При цьому, для подання відповідної
заяви не важливо з чиєї вини був
втрачений оригінал виконавчого листа.

ОСОБА_2 вчиняла дії спрямовані на
розшук оригіналу виконавчого листа,
зокрема, зверталась із заявою до ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції та згідно його
відповіді встановила його відсутність.

Крім того, з часу надіслання
виконавчого листа Івано-Франківській
обласній дитячій клінічній лікарні і
до часу звернення із заявою в суд
пройшов тривалий проміжок часу, а тому,
не представляється можливим
встановити місце фактичного
знаходження виконавчого документу,
який можливо був знищений.

Згідно ст.1 ЗУ "Про виконавче
провадження", виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі -рішення).

Колегія суддів звертає увагу, що за
наявності таких обставин справи,
невидача дублікату виконавчого листа
призведе до неможливості виконання
судового рішення, яке набрало законної
сили, що в свою чергу призведе до
порушення прав та законних інтересів
заявника.

Не заслуговую на увагу доводи апелянта
про те, що суд не взяв до уваги вимоги
щодо належності доказів, зазначені в
ухвалі Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 23.07.2014
року, якою передано питання про видачу
дублікату виконавчого листа на новий
розгляд до суду першої інстанції, а
саме, що належним доказом втрати
виконавчого документу може бути акт
складений за висновком службового
розслідування, проведеного з метою
перевірки факту втрати виконавчого
листа.

В матеріалах справи знаходиться
достатня кількість письмових доказів,
які підтверджують, що виконавчий лист
№2-8787/2003 був втрачений і його місце
знаходження є невідомим, а посилання
суду апеляційної інстанції на акт,
складений за висновком службового
розслідування, вказує на нього, як на
можливий доказ, проте це не значить, що
факт втрати виконавчого листа не може
бути доведений іншим чином.

Так само, колегія суддів не бере до
уваги постанову про закінчення
виконавчого провадження від 03.10.2014
року, у якій зазначено, що згідно заяви
стягувача виконавчий документ
необхідно направити за місцем роботи
боржника у м. Львові, а виконавче
провадження закінчити, оскільки ця
постанова стосується дублікату
виконавчого листа, який був помилково
виданий 06.08.2012 року Івано-Франківським
міським судом ще до перегляду справи
судом апеляційної інстанції, який
ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 24.07.2012 року скасував, а питання
про видачу дублікату виконавчого листа
передав на новий розгляд в суд першої
інстанції. Про такі обставини справи,
суд вказав у оскаржуваній ухвалі та
додатково постановив відкликати
дублікат виконавчого листа №2-8787/2003 із
Франківського відділу ДВС Львівського
МУЮ.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
суду постановлена з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги її
обґрунтованості не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 25 листопада 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді: Р.Й.
Матківський

Я.Ю. Ковалюк