Справа №519/1522/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

19.12.2014 року

Южний міський суд Одеської області у
складі:

головуючого судді - Асанової З.І.,
секретаря - Гнатюк Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, за участю третьої особи -
Опікунської ради виконавчого комітету
Южненської міської ради про розірвання
шлюбу та встановлення місця проживання
дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
встановлення місця проживання дітей,
мотивуючи свої вимоги тим, що сторони
проживають окремо, спільне
господарство не ведуть.

В шлюбі у сторін народились діти:
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі
реєстрації народжень 25.09.2002 року
зроблено актовий запис за № 139 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в Книзі
реєстрації народжень 20.03.2007 року
зроблено актовий запис за № 53

Діти проживають з позивачем та його
батьками, знаходяться на його
утриманні. Оскільки відповідачка має
намір створити нову сім'ю та
відмовляється доглядати та утримувати
дітей, то вона згодна, щоб діти
проживали разом з позивачем.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву, згідно якої
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить розглядати справу у
його відсутність.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась, надала письмові пояснення,
якими позов визнала та просила справу
розглядати у її відсутність.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, згідно просить розглядати
справу у його відсутність та надав суду
висновок від 17.12.2014 року про
доцільність проживання дітей з
батьком.

Дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

27 липня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
був укладений шлюб, про що Відділом
реєстрації актів громадянського стану
Южненського міського управління
юстиції Одеської області в книзі
реєстрації шлюбів 27.07.2001 року зроблено
актовий запис за № 121та
підтверджується Свідоцтвом про
укладення шлюбу серія НОМЕР_1.

В шлюбі у сторін народились: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі реєстрації
народжень 25.09.2002 року зроблено актовий
запис за № 139 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
про що в Книзі реєстрації народжень
20.03.2007 року зроблено актовий запис за №
53. .

Сторони спільне господарство не
ведуть, шлюбні відносини припинені.
Майнові суперечки між сторонами -
відсутні, спору про місце проживання
дітей не має.

Батьки дійшли добровільно згоди щодо
місця проживання та виховання дітей.

Доцільність проживання дітей з батьком
підтверджується висновком Опікунської
ради виконавчого комітету Южненської
міської ради

Згідно ч.3 ст. 29 ЦК України місцем
проживання фізичної особи у віці від
десяти до чотирнадцяти років є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я тощо, в якому вона проживає,
якщо інше місце проживання не
встановлено за згодою між дитиною та
батьками (усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна.

Крім того ст. ст. 160 ч. 2, 161 ч. 1 СК
України визначено, що місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків, а яка досягла десяти років,
визначається за спільною згодою
батьків та самої дитини. Якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання. Відповідно до ст. 110 СК
України, позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя. Оскільки сторони наполягають
на розірванні шлюбу, то відповідно
відмова в розірванні шлюбу буде
примушенням до шлюбу та шлюбним
відносинам, що є неприпустимим.

В порядку ст. 112 СК України суд
з'ясував фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу.

Відповідно до ст. 104 СК України, шлюб
припиняється, у тому числі, внаслідок
його розірвання. Шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду (ст.ст. 105, 110 СК України).

За таких обставин суд приходить до
висновку, що шлюб зберегти неможливо,
сторони миритися не бажають, створити
здорову та міцну родину не змогли, шлюб
існує лише формально та підлягає
розірванню. Вимоги щодо визначення
місця проживання дитини підлягають
задоволенню, так як батьки дійшли
згоди.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК
України, ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 160, 161
Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований ВРАГС Южненського
міського управління юстиції Одеської
області 27.07.2001 року, актовий запис №121 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
дружини залишити «ОСОБА_2».

Визначити місце проживання малолітніх
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, за місцем його проживання.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції, шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк - з дня
проголошення рішення, а для осіб, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Южного міського суду

Одеської області

З.І.Асанова