Справа № 744/1094/14
Провадження по справі № 2/744/149/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року Семенівський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді Смаги С. В.,

при секретарі Фільчаговій Г. В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Семенівка
Чернігівської області цивільну справу
за позовом адвоката ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми
авансу, -

В С Т А Н О В И В:

Представником позивача -
адвокатом ОСОБА_2 в інтересах позивача,
ОСОБА_1, подано до Семенівського
районного суду Чернігівської області
позовну заяву до відповідача, ОСОБА_3, у
якій представник позивача просить
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
кошти, передані йому в якості авансу в
розмірі 12903 (дванадцять тисяч дев'ятсот
три) гривні 10 копійок; стягнути з ОСОБА_3
сплачений при подачі позовної заяви
судовий збір в розмірі 243 гривні 60
копійок.

В обґрунтування своїх позовних вимог
сторона позивача послалася на те, що
позивач проживає в м. Москва Російської
Федерації, два рази на рік приїздить до
м. Семенівка Чернігівської області. 22
серпня 2013 року позивач усно домовилася
з відповідачем про укладення договору
купівлі - продажу житлового будинку,
який розташований по АДРЕСА_1, за ціною
10000 (десять тисяч) доларів США, що
належав відповідачу. При цьому позивач
передала відповідачу грошові кошти в
розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США в
рахунок майбутніх платежів за
договором купівлі - продажу, який
повинен був бути укладений за
домовленістю сторін у вересні 2014 року.

Коли у вересні 2014 року позивач приїхала
до м. Семенівка Чернігівської області,
то від знайомих вона дізналася, що
відповідач продав житловий будинок по
АДРЕСА_1 і що новий господар там вже
робить ремонт. 09 вересня 2014 року
позивач звернулася до відповідача з
вимогою повернути суму авансу 1000
доларів США, але відповідач сказав, що
він 11 вересня 2014 року укладає договір
купівлі - продажу будинку з іншою
особою, і суму авансу віддавати не буде.

Відповідно до ст. 570 Цивільного кодексу
України завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Договір купівлі - продажу житлового
будинку між сторонами укладено не було,
ніякого зобов'язання у позивача з
виплати відповідачу вартості будинку
не виникло. Відповідач не є кредитором,
а позивач не є боржником. Тому, виходячи
зі змісту ч. 2 ст. 570 Цивільного кодексу
України, передані позивачем гроші є
авансом.

Таким чином, відповідач володіє
грошовими коштами, що належать
позивачу, без достатніх правових
підстав.

Тому позивач змушена звернутися до
суду за захистом права власності
шляхом стягнення грошей з відповідача.

Відповідно до повідомлення про
офіційний курс гривні до іноземних
валют, розмішеного на офіційному сайті
Національного банку України, станом на
14 годину 00 хвилин 15 вересня 2014 року 100
Доларів США коштують 1290,3103 гривні. Отже
1000 Доларів США на 15 вересня 2014 року буде
дорівнювати 12903 гривні 10 копійок.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов підтримав повністю та
пояснив про те, що, на його погляд, позов
підлягає задоволенню за обставин,
викладених у ньому.

Позивач, ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов підтримала повністю та пояснила
про те, що, на її погляд, позов підлягає
задоволенню за обставин, викладених у
ньому.

Відповідач, ОСОБА_3 у судовому
засіданні позов не визнав повністю,
просив суд відмовити у його
задоволенні та дав пояснення, яке
вказує на те, що позовні вимоги, на його
думку, задоволенню не підлягають.

Представник відповідача ОСОБА_4 у
судовому засіданні позов не визнав
повністю, просив суд відмовити у його
задоволенні та дав пояснення, яке
вказує на те, що позовні вимоги, на його
думку, задоволенню не підлягають.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 у
судовому засіданні показала, що вона
перебуває у фактичних шлюбних
відносинах з відповідачем ОСОБА_3 У
серпні 2014 року позивач ОСОБА_1
оглянувши житловий будинок, який
належить ОСОБА_3 та розташований за
адресою: АДРЕСА_1, усно домовилася з ним
про укладення договору купівлі-продажу
вказаного будинку та сплатила гроші в
сумі 1000 доларів США. Розписку про
отримання відповідачем від позивача
грошей писала особисто вона (ОСОБА_5).
Передані грошові кошти вона зазначила
у розписці словом «залог». Вона вважає,
що грошові кошти, сплачені позивачем
відповідачу, є завдатком.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь
у справі, вивчивши матеріали цивільної
справи, вважає за необхідне позовні
вимоги задовольнити повністю.

По справі встановлено, що позивач
проживає в м. Москва Російської
Федерації, два рази на рік приїздить до
м. Семенівка Чернігівської області. 22
серпня 2013 року позивач усно домовилася
з відповідачем про укладення договору
купівлі - продажу житлового будинку,
який розташований по АДРЕСА_1, що
належав відповідачу, за ціною 10000
(десять тисяч) доларів США. При цьому
позивач передала відповідачу грошові
кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів
США в рахунок майбутніх платежів за
договором купівлі - продажу, який
повинен був бути укладений за
домовленістю сторін. Коли у вересні 2014
року позивач приїхала до м. Семенівка
Чернігівської області, то від знайомих
вона дізналася, що відповідач має намір
продати житловий будинок по АДРЕСА_1
іншій особі і що новий господар там вже
робить ремонт. 09 вересня 2014 року
позивач звернулася до відповідача з
вимогою повернути суму авансу 1000
доларів США, але відповідач сказав, що
він 11 вересня 2014 року укладає договір
купівлі - продажу будинку з іншою
особою, і суму авансу віддавати не буде.

Відповідно до ч. 1 ст. 570 Цивільного
кодексу України завдатком є грошова
сума або рухоме майно, що видається
кредиторові боржником у рахунок
належних з нього за договором платежів,
на підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання.

Отже, внесення завдатку як способу
забезпечення виконання зобов'язання
може мати місце лише у випадку
наявності зобов'язання, тобто договору
між сторонами, яким визначено предмет
та істотні умови.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно
виступає і способом платежу і способом
забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 Цивільного
кодексу України правочини фізичних
осіб між собою на суму, що перевищує у
двадцять і більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, крім правочинів,
передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу,
належить вчиняти у письмовій формі.

Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу
України договір купівлі-продажу
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Таким чином, договір купівлі-продажу
житлового будинку повинен укладатися у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Розписку відповідача про отримання ним
грошових коштів від 22 серпня 2014 року,
копія якої міститься в матеріалах
цивільної справи (а. с. 4), не можна
вважати договором, яким би
стверджувалися наміри та взаємні
зобов'язання сторін щодо укладення
договору купівлі-продажу житлового
будинку.

Згідно з ч. 2 ст. 570 Цивільного кодексу
України, якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом.

Вказана норма закону встановлює
презумпцію авансу, якщо в правочині не
визначено, що така сума є завдатком.

На відміну від завдатку, аванс - це лише
спосіб платежу. Він не виконує
забезпечувальної функції, а виконує
функцію попередньої оплати.

Суттєва відмінність авансу від
завдатку полягає в тому, що на аванс не
покладено функцію забезпечувати взяте
сторонами на себе зобов'язання
незалежно від того, яка сторона
відповідальна за невиконання
зобов'язання, той, хто отримав аванс,
повинен його повернути.

У разі коли сторони лише домовилися
укласти договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі повертаються в тому
розмірі, в якому вони надавалися.

Договір купівлі - продажу житлового
будинку між сторонами укладено не було,
ніякого зобов'язання у позивача з
виплати відповідачу вартості будинку
не виникло. Відповідач не є кредитором,
а позивач не є боржником.

Тому, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 570
Цивільного кодексу України, передані
позивачем відповідачу гроші є авансом.

Оскільки договору купівлі-продажу
будинку, який би за своєю формою та
змістом відповідав вимогам закону, між
сторонами укладено не було, то
сплачений позивачем аванс повинен бути
йому повернутий.

Таким чином, відповідач володіє
грошовими коштами, що належать
позивачу, без достатніх правових
підстав.

Відповідно до повідомлення про
офіційний курс гривні до іноземних
валют, розмішеного на офіційному сайті
Національного банку України, станом на
14 годину 00 хвилин 15 вересня 2014 року 100
Доларів США коштували 1290,3103 гривні (а. с.
5). Отже 1000 Доларів США на 15 вересня 2014
року дорівнювали 12903 гривні 10 копійок.

Оскільки позов задовольняється
повністю, суд вважає за необхідне
згідно вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір у розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов адвоката ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми
авансу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) грошові
кошти, передані ОСОБА_3 в якості авансу,
в розмірі 12 903 (дванадцять тисяч
дев'ятсот три) гривні 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) кошти,
витрачені на оплату судового збору, у
розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60
копійок.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Семенівський районний
суд Чернігівської області шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Смага