Дата документу 23.12.2014
Справа № 320/5340/14-ц
Провадження № 2/320/2108/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі - Макаренко В.В.

за участю представника відповідачки
ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом Публічного
Акціонерного Товариства «ТаскомБанк»
до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості та зустрічний позов
ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного
Товариства «ТаскомБанк», третя особа
ОСОБА_3 про визнання припиненим
договору поруки,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість по
кредитному договору № КФ(03)82-08 від
16.04.2008 р. в розмірі 691322,77 грн. та витрати
по сплаті судового збору в сумі 3654 грн.

01.12.2014 р. ОСОБА_1 звернулась з зустрічною
позовною заявою та просить визнати
поруку за договором № ПФ (03) 12-08 від
16.04.2008 р., укладену між ПАТ «ТаскомБанк»
та нею, припиненою, вказуючи, що 16.04.2008 р.
між ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт»,
правонаступником якого є ПАТ
«ТАСкомбанк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір № КФ (03)82-08, за яким
банк надав йому кредит в розмірі 200000
грн. Того ж дня між ВАТ «АБ «Бізнес
Стандарт» та нею укладено договір
поруки № ПФ (03)12-08. Оскільки, починаючи з
2008 р. ОСОБА_3 свої обов'язки за кредитним
договором не виконує, ПАТ «ТАСкомбанк»
відповідно до п. 4 договору поруки та п.
8.1 кредитного договору звернувся до
суду з позовом про дострокове
стягнення солідарно з ОСОБА_3, як
боржника за основним зобов'язанням, так
із неї, як поручителя, заборгованості
за кредитним договором із
застосуванням права дострокового
повернення суми кредиту та відсотків
за користування ним. Відповідно до ч. 4
ст. 559 ЦК України порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки, тому в неї виникли
зустрічні позовні вимоги до банку про
визнання припиненим договору поруки,
які вона просить задовольнити.

Представник позивача в судовому
засіданні на задоволенні позову
наполягає, зустрічний позов не визнає
та пояснив, що 16.04.2008 р. між позивачем та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ КФ(03)82-08, згідно якого банк надав
ОСОБА_3 кредит в розмірі 200000 грн. для
споживчих потреб, терміном по 13.04.2018 р. В
цей же день між позивачем та ОСОБА_1
було укладено договір поруки.
Позичальник не виконує свої
зобов'язання за кредитним договором.
Станом на 20.05.2014 р. заборгованість за
кредитом складає 691322,77 грн. Просить
стягнути солідарно заборгованість з
відповідачів в розмірі 691322,77 грн., а
також судовий збір в розмірі 3654 грн. В
задоволенні зустрічного позову слід
відмовити, оскільки поручитель
зобов'язується перед кредитором,
відповідати усім своїм майном за
виконання усіх боргових зобов'язань
ОСОБА_4 та повинен самостійно
контролювати виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором.

Відповідачка ОСОБА_1 та її представник -
адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнають, на задоволенні
зустрічного позову наполягають в
повному обсязі та пояснили, що згідно п.
12 договору № ПФ (03)12-08 від 16.04.2008 р.
порука припиняється, якщо кредитор
протягом трьох років від настання
строку виконання основного
зобов'язання (строку повернення
кредиту) не пред'явить вимоги до
поручителя. Відповідно до п. 1
кредитного договору банк надає
позичальнику кредит в сумі 200000 грн. на
термін за 16.04.2008 р. по 13.04.2018 р. із
щомісячним поверненням кредиту та
оплатою відсотків за користуванням
кредитом у відповідності з графіком.
Пунктом 10 кредитного договору
передбачено право позичальника
достроково повернути всю суму кредиту
за умови повного погашення нарахованих
відсотків за фактичний термін
користування кредитом, а також за умови
відсутності заборгованості по всіх
зобов'язаннях за договором. Основне
зобов'язання за кредитним договором
вважатиметься виконаним з моменту
здійснення останнього платежу за
графіком (13.04.2018 р.), або з моменту, коли
позичальник дострокове поверне банку
всю суму кредиту відповідно до п. 10
кредитного договору. Строк виконання
основного зобов'язання, передбачений п.
1 кредитного договору, може бути
змінений банком з моменту настання
обставин, передбачених п. 8.1 договору. В
березні 2009 р. в зв'язку з порушенням
ОСОБА_4 умов договору в частині
своєчасного повернення кредиту та
відсотків за користування ним банк
звернувся до приватного нотаріуса
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 з заявою про вчинення
виконавчого напису. За результатами
розгляду заяви 16.03.2009 р. приватним
нотаріусом ОСОБА_5 вчинено виконавчий
напис, яким звернено стягнення на
заставлене майно - належну ОСОБА_4 на
праві власності квартиру. За рахунок
заставленого майна пропонувалось
задовольнити вимоги ВАТ «АБ «Бізнес
Стандарт» у розмірі 223 242, 38 грн., тобто
на всю суму кредиту та відсотків за
користування ним. Таким чином, при
зверненні до нотаріуса із заявою про
вчинення виконавчого напису банк
реалізував надане йому п. 8.1 кредитного
договору право дострокового
повернення кредиту та відсотків за
користування ним, а передбачений п. 12
договору поруки строк дії поруки слід
обчислювати з дати здійснення
нотаріусом виконавчого напису, тобто з
16.03.2009 р. Факт настання 16.03.2009 р. строку
виконання основного зобов'язання за
кредитним договором № ПФ (03) 12-08 від
16.04.2008 р. встановлено ухвалою
Апеляційного суду Запорізької області
від 07.11.2012 р. у справі № 22-5719/2012 та згідно
ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню. Порука - це строкове
зобов'язання і, незалежно від того,
встановлено строк її дії договором чи
законом, його сплив припиняє суб'
єктивне право кредитора. За таких
обставин у банку виникло право
пред'явити вимогу до поручителя про
виконання порушеного зобов'язання
боржника щодо повернення кредиту
починаючи з 16.03.2009 р. протягом наступних
трьох років, а порука є такою, що
припинилася з 17.03.2012 р. В межах
вказаного строку позивач вже звертався
до суду з позовом про стягнення з
ОСОБА_1, як поручителя, частини
заборгованості за кредитним договором
№ КФ (03)82-08 від 16.04.2008 р. Рішенням
Мелітопольського міжрайонного суду
Запорізької області від 27.06.2012 р., яке
набуло законної сили, позовні вимоги
ПАТ «ТАСкомбанк» частково задоволено.
Тому, строк поруки не є строком для
захисту порушеного права. Це строк
існування самого зобов'язання поруки.
Таким чином, і право кредитора, і
обов'язок поручителя по його
закінченні припиняються, а це означає,
що жодних дій щодо реалізації цього
права, в тому числі застосування
примусових заходів захисту в судовому
порядку, кредитор вчиняти не може. Отже,
вимогу до поручителя про виконання
взятого ним зобов'язання має бути
пред'явлено в межах строку дії поруки.
Тому незважаючи на той факт, що позивач
в межах строку дії поруки пред'являв до
неї як поручителя позов про стягнення
частини боргу, він не має права на
задоволення іншого позову, заявленого
поза межами вказаного строку, оскільки
із закінченням строку припинилося
матеріальне право.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, не повідомив суд про
причини неявки, про час і дату судового
засідання був повідомлений належним
чином, про що свідчить поштовий конверт
з відміткою «немає вдома», заяви про
відкладення розгляду справи та про
розгляд справи за його відсутності від
нього не надходило, тому суд визнає
його неявку неповажною, та вважає
можливим ухвалити заочне рішення за
його відсутності на підставі наявних у
справі доказів.

Згідно п. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у
разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов ПАТ «Таскомбанк»
підлягає частковому задоволенню, а
зустрічний позов ОСОБА_1 підлягає
повному задоволенню.

16.04.2008 р. між ВАТ «Акціонерний
банк «Бізнес Стандарт»,
правонаступником якого є АТ
«Таскомбанк» та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір № КФ (03)82-08,
відповідно до якого банк надав ОСОБА_6
кредит в розмірі 200000 грн. для
задоволення споживчих потреб, терміном
до 13.04.2018 р. включно. Згідно з умовами
кредитного договору позичальник
зобов'язався повернути банку кредит не
пізніше термінів, передбачених
графіком до кредитного договору та п. 1
цього договору, оплатити банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі та в порядку визначеному
кредитним договором /а.с. 7/.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановленого
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України
заміна кредитора у зобов'язані
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановленого договором або
законом.

Виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором забезпечується
порукою відповідно до укладеного
договору поруки № ПФ (03)12-08 від 16.04.2008 р.
між ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес
Стандарт», правонаступником якого є АТ
«Таскомбанк» та ОСОБА_1, поручитель
зобов'язується перед кредитором,
відповідати усім своїм майном за
виконання усіх боргових зобов'язань
ОСОБА_4, які виникають із кредитного
договору № КФ (03) 82-08 від 16.04.2008 р.

Зобов'язання ОСОБА_4 належним чином не
виконує, у зв'язку з чим, станом на 20.05.2014
р. за відповідачами рахується
заборгованість у сумі: 691322,77 грн., з
яких: заборгованість за кредитом (в
тому числі прострочена) - 193322 грн.;
заборгованість за відсотками (в тому
числі прострочені) - 144415,61 грн.; пеня на
суму заборгованості (за період з 28.11.2011
р. по 27.12.2012 р.) - 353575,16 грн.

Заборгованість за кредитним договором
підтверджується наданим Банком
розрахунком заборгованості за
договором кредиту № КФ (03) 82-08 від 16.04.2008
р. /а.с. 4/.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо
у зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошову кошти у такій самі сумі
або речі, визначені родовими ознаками,
у такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено,
що порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Пленумом Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 24 постанови від 30.03.2012 р. № 5
"Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
роз'яснено, що пред'явленням вимоги до
поручителя є як направлення/вручення
йому вимоги про погашення боргу
(залежно від умов договору), так і
пред'явлення до нього позову. При цьому
в разі пред'явлення вимоги до
поручителя кредитор може звернутися до
суду протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання.

Сама по собі умова договору про дію
поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

При цьому слід зазначити, що згідно зі
ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Так, 16.03.2009 р. приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 був вчинений виконавчий
напис, з пропозицією звернути
стягнення на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 75,3 кв.м., що
належить на праві власності ОСОБА_4,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1.

При зверненні до нотаріуса із заявою
про вчинення виконавчого напису банк
реалізував надане йому п. 8.1 кредитного
договору право дострокового
повернення кредиту та відсотків за
користування ним, а передбачений п. 12
договору поруки строк дії поруки слід
обчислювати з дати здійснення
нотаріусом виконавчого напису, тобто з
16.03.2009 р.

Факт настання 16.03.2009 р. строку виконання
основного зобов'язання за кредитним
договором № ПФ (03) 12-08 від 16.04.2008 р.
встановлено ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 07.11.2012 р. у
справі № 22-5719/2012 та згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК
України не підлягає доказуванню.

Порука - це строкове зобов'язання і,
незалежно від того, встановлено строк
її дії договором чи законом, його сплив
припиняє суб' єктивне право кредитора.

За таких обставин у банку виникло право
пред'явити вимогу до поручителя про
виконання порушеного зобов'язання
боржника щодо повернення кредиту
починаючи з 16.03.2009 р. протягом наступних
трьох років, а порука є такою, що
припинилася з 17.03.2012 р.

В межах вказаного строку позивач вже
звертався до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_1, як поручителя,
частини заборгованості за кредитним
договором № КФ (03)82-08 від 16.04.2008 р.

27.06.2012 р. рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду позов ПАТ
«Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
суми задоволений частково. Стягнено з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Таскомбанк»
суму пені у розмірі 10000 грн. та витрати
по сплаті судового збору у розмірі 214,60
грн., а всього 10214,60 грн. В позові ОСОБА_1
до ПАТ «Таскомбанк» про розірвання
договору поруки відмовлено /а.с. 65-67/.

Тому, строк поруки не є строком для
захисту порушеного права. Це строк
існування самого зобов'язання поруки.
Таким чином, і право кредитора, і
обов'язок поручителя по його
закінченні припиняються, а це означає,
що жодних дій щодо реалізації цього
права, в тому числі застосування
примусових заходів захисту в судовому
порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про
виконання взятого ним зобов'язання має
бути пред'явлено в межах строку дії
поруки.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Відповідно до ч.ч.3.4 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується лише за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК
України).

Відповідно до ст. 261 ЦК України
початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за
вимогами кредитора, які випливають з
порушення боржником умов договору про
погашення боргу частинами (щомісячними
платежами) починається стосовно кожної
окремої частини, від дня, коли
відбулося це порушення.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Тому суд вважає, що з відповідача
ОСОБА_4 на користь позивача слід
стягнути заборгованість по кредитному
договору в сумі 691322,77 грн. та витрати по
сплаті судового збору в сумі 3654 грн. В
позові до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за договором поруки
слід відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ
«ТаскомБанк», третя особа ОСОБА_3 про
визнання припиненим договору поруки
задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 197, 212 ЦПК України,
ст.ст. 253, 256, 257, 261, 266, 267, 514, 516, 526, 530, 536, 553,
554, 559, 610, 1049, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Публічного Акціонерного
Товариства «ТаскомБанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт
НОМЕР_2, виданий Мелітопольським МВ
УМВС України в Запорізькій області
15.04.2006 р., проживаючого та
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на
користь Публічного Акціонерного
Товариства «ТаскомБанк» (к/с 1 в
Головному управлінні НБУ по м. Києву і
Київській області, МФО 339500, ЕДРПОУ 09806443)
заборгованість по кредитному договору
№ КФ(03)8208 від 16.04.2008 р. в розмірі 691322,77
грн. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 3654 грн.

В позові Публічному Акціонерному
Товариству «ТаскомБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
поруки відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного
Акціонерного Товариства «ТаскомБанк»,
третя особа ОСОБА_3 про визнання
припиненим договору поруки
задовольнити.

Визнати поруку за договором № ПФ (03) 12-08
від 16.04.2008 р., укладену між Публічним
Акціонерним Товариством «ТаскомБанк»
та ОСОБА_1, припиненою.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: