Номер провадження: 22-ц/785/9854/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Доценко Л.І.,

суддів - Процик М.В., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря - Томашевської
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

28.07.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_3, в якому просила
стягнути з відповідача неустойку (пеню)
по заборгованості, щодо сплати
аліментів на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_4 в розмірі 15074 грн. 82 коп.,
яка утворилася за період з 31.01.2014 року
по 23.07.2014 року.

ОСОБА_2 обгрунтовує свої позовні
вимоги тим, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області,
яке набрало чинності від 31.10.2013 року
відповідачу біло збільшено розмір
аліментів, які він повинен сплачувати
на утримання доньки, у твердій грошовій
сумі, в розмірі 3000 грн., щомісячно. Але у
зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не виконує
вказане рішення, утворилася
заборгованість по сплаті
вищезазначених аліментів.

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали,
просили його задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача позов не
визнав, просив відмовити у його
задоволенні.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 жовтня 2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів відмовлено.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
станом на період розгляду справи у
суді заборгованість по аліментам була
відповідачем сплачена, що відповідач
працює моряком і знаходився в рейсі з
квітня 2014р. по серпень 2014р., що в період
з січня 2014р. по липень 2014р. частково
сплачувались аліменти.

Однак погодитись з таким висновком
суду першої інстанції не можна,
оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, суд не правильно застосував
норми матеріального права.

Колегія суддів вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, тому суд апеляційної
інстанції на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
скасовує і ухвалює нове рішення із
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 31.10.2013 року, яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 10.12.2013 року відповідачу
збільшено розмір аліментів на користь
позивача, на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_4, у розмірі 3000 грн.,
щомісячно. (а.с.4, 5-8).

20.01.2014 року по вказаному рішенню
виданий виконавчий лист (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного
Кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства, та
стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року
передбачена ст. 196 СК відповідальність
платника аліментів за прострочення їх
сплати у виді неустойки (пені) настає
лише за наявності вини цієї особи. На
платника аліментів не можна покладати
таку відповідальність, якщо
заборгованість утворилася з
незалежних від нього причин, зокрема, у
зв'язку з несвоєчасною виплатою
заробітної плати, затримкою або
неправильним перерахуванням аліментів
банками. В інших випадках стягується
неустойка за весь час прострочення
сплати аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості по
аліментам від 01.04.2014року
заборгованість на 31.01.2014р. складала
3729грн.02коп., на 01.04.2014року
заборгованість по аліментам складала
8329грн.02коп. ( а.с. 10). Згідно розрахунків
заборгованості по аліментам від
07.05.2014р., від 20.06.2014р., від 23.07.2014р. станом
на 23 липня 2014року заборгованість
складає 10780грн. ( а.с.11-13).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскільки відповідач ухиляється від
сплати аліментів на утримання
неповнолітньої дитини у повному
обсязі з грудня 2013року по 28.07.2014року (
день звернення з позовом до суду), то
суд першої інстанції помилково не
застосував ст.196 СК України, оскільки
одержувач аліментів має право на
неустойку ( пеню) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Згідно розрахунків заборгованості по
аліментам, які складені державним
виконавцем ВДВС
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області заборгованість
станом на 31.01.2014р. складала 3729,02грн. та
не сплачена до 28.02.2014р., тобто 28 днів. 1%
складає 37,29грн. Розмір пені за лютий
2014р. становить 37,29грн. х28= 1044,12грн.

Заборгованість станом на 28.02.2014р.
складала 3729,02грн. + 3000грн. - 700грн.=
6029,02грн., та не сплачена до 31.03.2014р. ,
тобто 31 день. 1 % складає 60,29грн. Розмір
пені за березень 2014р. складає 60,29грн.х 31=
1868,99грн.

Заборгованість станом на 31.03.2014р.
складала 6029,02 + 3000 - 700 = 8329,02грн. та не
сплачувалась до 30.04.2014р. тобто 30 днів. 1 %
складає 83,29грн. Розмір пені за квітень
2014р. складає 83,29х30= 2498,70грн.

Заборгованість станом на 30.04.2014р.
складала 8329,02 +3000 -1400= 9929,02 грн. та не
сплачена до 31.05.2014р., тобто 31 день. 1%
складає 99,29грн. Розмір пені за травень
2014р. складає 99,29х 31 = 3077,99грн.

Заборгованість станом на 31.05.2014р.
складала 9929,02+ 3000 - 900= 12029,02грн. та не
сплачувалась до 30.06.2014р. , тобто 30 днів. 1%
складає 120,29грн. Розмір пені за червень
2014р. складає 120,29х 28=3608,70грн.

Заборгованість станом на 30.06.2014р.
складала 12029,02 +3000 - 700= 14329,02 грн. та не
сплачувалась до 15.07.2014р. , тобто 14днів. 1
% складає 143,29грн. Розмір пені до 15.07.2014р.
складає 143,29 х14= 2006,06грн.

Заборгованість станом на 15.07.2014р.
складала 14329,02 + 1451,61 - 5000 =10780,63грн. та не
сплачувалась до 23.07.2014р. , тобто 9 днів. 1%
складає 107,81грн. Розмір пені до 23.07.2014р.
складає 107,81 х9 = 970,26грн.

Таким чином загальна сума неустойки
складає : 1044,12 + 1868,99 +2498,70 + 3077,99 +3608,70 +2006,06
+970,26 = 15074,82грн.

Колегія суддів відповідно до вимог
п.6 ч.1 ст.3 ЦК України, виходячи з засад
справедливості, добросовісності та
розумності, вважає, що розмір
неустойки, який повинен бути сплачений
відповідачем на користь позивача не
повинен перевищувати розмір загальної
заборгованості по аліментам.
Оскільки розмір заборгованості на час
звернення до суду з позовом становив
10780гривень, то розмір неустойки повинен
бути зменшений до 10780грн.

На підставі наведеного, колегія
суддів вважає, що відповідач на
підставі ст.196 СК України повинен
сплатити позивачу пеню в розмірі
10780грн.

Колегія суддів вважає помилковим
висновок суду першої інстанції про те,
що відповідач 19.02.2014 року, 28.03.2014 року,
28.04.2014 року, 23.05.2014року, 24.06.2014 року,
15.07.2014 року, 24.07.2014 року сплачував 700
грн., 700 грн., 1400 грн., 900 грн.,700 грн., 5000
грн., 11600 грн. відповідно, а тому не
повинен нести відповідальність за
прострочення сплати аліментів,
оскільки часткова сплата аліментів не
звільняє від відповідальності за
прострочення сплати аліментів у
повному обсязі.

Також слід вважати помилковим
посилання суду першої інстанції на те,
що відповідач працює моряком, а тому
не мав можливості сплачувати аліменти,
оскільки відповідач кожного місяця
мав можливість платити аліменти і
платив їх, однак не в повному обсязі, у
зв;язку з чим і виникла
заборгованість по аліментам.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача ОСОБА_3 на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 107гривень.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3.4,
316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 22 жовтня 2014 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
неустойку ( пеню) по заборгованості
щодо сплати аліментів за період з
31.01.2014року по 23.07.2014року в розмірі 10780
гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в розмірі 121 гривня 80коп.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання ним законної сили.

Головуючий
Л.І. Доценко

Судді
А.П. Заїкін

М.В.Процик