Справа № 149/1829/14-ц
Провадження №2/149/650/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.11.2014 Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області в
складі:

головуючого судді Клімик К. О.,

при секретарі Гавлович Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмільнику справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд витребувати у
відповідачки з незаконного володіння
його речі, а саме: кухню із сірим
корпусом та фасадом в червоно-сірих
кольорах вартістю 8000 гривень, плиту
газову "FRESH-6997" вартістю 2300 гривень,
витяжку "UNIVERSO GH 625 BL" вартістю 720 гривень
посилаючись на те, що він проживав
деякий час в квартирі АДРЕСА_2.Коли за
вимогою господарки квартири він виїхав
звідти, то там залишилось його майно,
яке зараз є предметом позову, тобто
кухня, витяжка та газова плита. Коли
господарка квартири її продавала, то
йому зателефонував її свекор ОСОБА_3 і
сказав, щоб він прийшов. Він зустрівся з
покупцями квартири, це була
відповідачка та її чоловік і
запропонував їм придбати його майно,
однак вони не зійшлись в ціні і тому він
сказав, що майно забере пізніше, якщо
вони не передумають його купити. Коли
він звернувся до відповідачкм, яка є
власником квартири, з проханням
повернути йому майно, вона в цьому
відмовила і сказала, що вони його
купили разом з квартирою. Він вимушений
був звернутись до міліції з заявою, по
якій було проведено перевірку і надано
висновок про те, що йому слід
звернутись до суду. Він звернувся до
суду, однак під час розгляду справи
відповідачка сказала йому, що вони
можуть домовитись і він подав суду
заяву про залишення позову без
розгляду. Однак домовитись вони так і
не змогли і тому він вдруге звернувся з
позовом до суду і просить свої позовні
вимоги задовольнити повністю, оскільки
його майно перебуває в чужому
незаконному володінні відповідачки.

Відповідачка проти задоволення
позову заперечує, просить відмовити в
його задоволенні вказуючи на те, що
вона дійсно в 2013 році придбала квартиру
АДРЕСА_2, однак вказана квартира є
власністю її колишнього чоловіка
ОСОБА_4, оскільки кошти на її придбання
давав він. В даний час вона у вказаній
квартирі не проживає і будь-якого
відношення до неї не має. Що стосується
майна позивача, яке, як він вказує
залишилось у квартирі, то це майно там
дійсно було і позивачу неодноразово
вказувалось на те, щоб він його забрав,
оскільки купляти його вони не мали
наміру. Позивач на їх вимоги про
забрання майна не реагував, а в даний
час це майно в квартирі відсутнє.

Суд, заслухавши покази сторін,
свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи вважає, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають по
наступним підставам:

Показами допитаного в судовому
засіданні свідка ОСОБА_3 доведено, що
квартирою АДРЕСА_2 раніше володіла його
невістка ОСОБА_5 Позивач проживав в
даній квартирі без правових підстав і
тому вони його виселяли з участю
працівників міліції. При цьому
проживаючи в квартирі позивач зробив
там ремонт, придбав меблі і тому коли
його було виселено з квартири він з
позивачем домовився про те, що вони
йому сплатять за ремонт та покращення
стану квартири. Однак в квартирі
залишились речі позивача і тому він за
його проханнями відчиняв квартиру з
якої позивач вивозив свої речі. На день
продажу квартири відповідачці в ній
залишилась кухня, газова плита та
витяжка, які належали позивачу, тому
він йому зателефонував та запропонував
приїхати в квартиру та вирішити
питання по майну з покупцями. ОСОБА_1
приїхав і мав розмову з відповідачкою
та її чоловіком, про що вони розмовляли
він не знає, бо присутній з ними не був.
Після цього вони оформили договір
купівлі-продажу квартири і що було далі
з майном позивача він не знає.

Показами допитаного в судовому
засіданні свідка ОСОБА_4 доведено, що
він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 мав
намір придбати квартиру АДРЕСА_2 і з
цією метою зустрілись з ОСОБА_3 Він їм
повідомив про те, що в квартирі є майно
ОСОБА_1, а саме: кухня, точніше пару
шкафчиків та стіл і газова плита. В цей
час приїхав ОСОБА_1 і запропонував їм
купити вказане майно, щоб його не
вивозити, та запропонував суму 9000
гривень на яку вони не погодились і
ОСОБА_1 заявив, що майно забере. Однак
після цього ОСОБА_1 майно так і не
забрав, хоча вони йому про це
неодноразово говорили і тоді він,
оскільки фактично квартиру купив він, а
не ОСОБА_2, майно ОСОБА_1 вивіз в Одесу де
його продав. В даний час в кваритирі
будь-якого майна не має.

Таким чином суд вважає, що
показами позивача, відповідачки та
свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 доведено, що в
квартирі АДРЕСА_2, після її продажу
відповідачці, залишилось майно
позивача, а саме: кухня, газова плита та
витяжка, яке йому належить на праві
власності. Це також підтверджено
дослідженими в судовому засіданні
замовленням на виготовлення меблів від
22 березня 2013 року, товарним чеком від 19
липня 2012 року, та товарним чеком від 25
липня 2013 року. Висновком № 1760 про
результати розгляду звернення
громадян від 12 лютого 2014 року доведено,
що позивач звернувся з заявою до
Хмільницького МВ УМВС України у
Вінницькій області про незаконне
заволодіння його майном. По його заяві
було проведено перевірку, якою
встановлено, що дійсно відповідачка
ОСОБА_2 після придбання квартири
АДРЕСА_2 відмовилась заплатити йому
кошти за меблі кухні належні ОСОБА_1,
мотивуючи тим, що придбала вказані
меблі разом з квартирою і ОСОБА_1 було
рекомендовано за захистом своїх прав
звернутись до суду в порядку
цивільно-правового провадження.
Дослідженим в судовому засіданні
договором купівлі- продажу квартири
АДРЕСА_2 та реєстраційним посвідченням
доведено, що відповідачка ОСОБА_2
придбала у ОСОБА_5 вказану квартиру і на
неї зареєстровано право власності.
Таким чином суд приходить до висновку
про те, що посилання позивачки та
свідка ОСОБА_4 на те, що квартиру
придбав ОСОБА_4 не відповідають
дійсності і належним відповідачем у
справі є саме ОСОБА_2

Показами свідка ОСОБА_4 доведено,
що він спірне майно вивіз до міста
Одеса де його продав, тобто на данний
час майно, яке позивач просить
витребувати з чужого незаконного
володіння втрачене. Позивачем доказів
про наявність майна суду не надано,
тому суд приходить до висновку про те,
що майна не має. Враховуючи те, що
відповідно до вимог ст. 387 ЦК України за
вказаним позовом може бути витребувана
лише індивідуально визначена річ, суд
приходить до висновку, що в такому разі
інтереси власника річі - позивача
можуть захищатися іншими способами, а
тому позовні вимоги про витребування з
чужого незаконного володіння майна
позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 209, 213, 215
ЦПК України, ст. ст. 321, 387 ЦК України, суд,
-

В И Р І
Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребвання майна
з чужого незаконного володіння
відмовити.

Витрати у справі покласти на
ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Хмільницький міськрайонний суд на
протязі 10-ти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий:
Клімик К.О.