АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Головуючий у1-й інстанції - Коренюк А.М.
Доповідач - Пікуль А.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 25 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції в м.
Києві, про стягнення заборгованості по
сплаті аліментів та неустойки (пені) у
зв'язку з несплатою аліментів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 25 липня 2014 року частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_6 до
ОСОБА_5, третя особа: Відділ державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції в м.
Києві, про стягнення заборгованості по
сплаті аліментів та неустойки (пені) у
зв'язку з несплатою аліментів.

Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
неустойку за прострочення сплати
аліментів у сумі 100 000 грн. 00 коп. та 1000
грн. на відшкодування судових витрат по
сплаті судового збору.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено (а.с.77-79; 87-88).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_5
через свого представника ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до постановлення
незаконного та необґрунтованого
рішення, просить рішення суду
скасувати (а.с.92-95).

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позовних вимог на суму 86 654
грн. 23 коп. (36560,92 + 50093,31) позивачем не
оскаржується, тому у апеляційному
порядку в цій частині не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника відповідача, який
підтримав подану апеляційну скаргу та
просив суд її задовольнити; позивача,
яка заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги та просила суд
залишити рішення районного суду без
змін, з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія приходить до висновку про те,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково з таких підстав.

При ухваленні рішення про задоволення
позовних вимог про стягнення пені за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 100 000 грн. суд першої інстанції
виходив з наступного.

ОСОБА_5 має заборгованість по аліментам
на утримання сина ОСОБА_7, що присуджені
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 17 червня 2013 року, яка
підтверджена розрахунком державного
виконавця і станом на 1 березня 2014 року
склала 36 560 грн. 92 коп.

Розмір неустойки (пені) від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення за період з квітня 2012 року
по березень 2014 року склав 150093 грн. 31
коп. Розрахунок пені виконаний
позивачем відповідно до вимог ст. 196 СК
України.

Заборгованість по аліментам виникла з
вини ОСОБА_5, проте, ураховуючи
матеріальне становище останнього, суд
вважав за можливе зменшити розмір пені
до 100 000 грн.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини щодо наявності у
відповідача обов'язку сплачувати
аліменти за рішенням суду та щодо
наявності у нього заборгованості по
аліментам, є доведеними.

Однак висновки суду щодо наявності
правових підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
неустойки у розмірі 100 000 грн. не в
повній мірі відповідають обставинам
справи та положенням матеріального
закону.

Указані обставини, ураховуючи
положення ст. 309 ЦПК України, дають суду
апеляційної інстанції підстави для
зміни рішення - зменшення розмір
неустойки (пені) за прострочення сплати
аліментів, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог сімейного
законодавства утримання дитини до
досягненню нею повноліття є обов'язком
батьків (ст. 180 СК України).

Способи виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч.1, 3 ст. 181
СК України).

При виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення
(ч.1 ст. 196 СК України).

Таким чином, законодавець передбачив
сплату неустойки не за невиконання
батьками свого обов'язку утримувати
дитину до досягненню нею повноліття
взагалі, а конкретно за невиконання
зобов'язання сплачувати аліменти за
рішенням суду.

У даному випадку позивач, виходячи із
розміру заборгованості по аліментам,
визначеного державним виконавцем 26
березня 2014 року у розрахунку № 894/9
(а.с.31), провела наступний розрахунок
пені станом на 1 травня 2014 року.

Місяць та рік Сума аліментів (грн.)
Місяць, станом на який проводиться
розрахунок Кількість днів
прострочення Розмір пені (грн.) I II III
IV гр.II : 100 х гр. IV04.2012944.4505.3.9205.20121525.6905.22.5006.20121525.6905.29.7507.20121566.6405.26.5408.20121566.6405.1.4009.20121530.5305.7.1010.20121530.5305.8.1011.20121530.5305.3.8012.20121530.5305.4.8001.20131562.6105.5.7002.20131562.7305.1.4803.20131665.8505.2.9004.20131666.4105.0.7005.20131670.8505.5.5006.20131702.3405.4.6807.20131745.9605.4.8008.20131678.4705.0.9409.20131678.4705.0.7610.20131680.0005.1.6011.20131674.0005.9.9412.20131674.0005.7.7401.20141674.0005.8.8002.20141674.0005.2014891 489.86
Всього:150 093.31

Під час апеляційного розгляду судом в
порядку, визначеному ч.2 ст. 303 ЦПК
України, у якості нового доказу
досліджений перерахунок розміру
заборгованості № 894/9 від 1 жовтня 2014
року (а.с.150). Дані указаного перерахунку
свідчать, що розмір аліментів за
періоди: квітень-липень 2012 року;
жовтень-грудень 2012 року; січень-травень
2013 року, був перерахований державним
виконавцем у сторону зменшення.

Крім того, у даному конкретному
випадку рішення суду, на підставі якого
у ОСОБА_5 виникло зобов'язання
сплачувати аліменти у розмірі 1/3
частини усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, ухвалене Дарницьким
районним судом м. Києва 17 червня 2013 року
і набрало законної сили 02 жовтня 2013
року (а.с.17-24).

Отже, зобов'язання сплачувати аліменти
за рішенням суду у розмірі саме 1/3
частини усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно виникло у ОСОБА_5 із
набранням рішенням суду законної сили -
2 жовтня 2013 року.

Одночасно, суд ураховує ту обставину,
що до перегляду у встановленому
процесуальним законом порядку
заочного рішення Дарницького
районного суду від 18 жовтня 2012 року, за
яким був виданий виконавчий лист про
стягнення аліментів у розмірі 4 000 грн.
щомісячно і відкрите виконавче
провадження та проводились відповідні
виконавчі дії (а.с.9-16), ОСОБА_5 також мав
зобов'язання сплачувати аліменти.

Ураховуючи усі вищенаведені обставини
у їх сукупності: зміна розміру
аліментів за рішенням суду у
встановленому процесуальним законом
порядку, що призвело до перерахунку
розміру аліментів державним
виконавцем у сторону зменшення;
перерахунок державним виконавцем
розміру аліментів за періоди:
квітень-липень 2012 року; жовтень-грудень
2012 року; січень-травень 2013 року, у
сторону зменшення після отримання
довідки про доходи платника аліментів;
матеріальне становище платника
аліментів, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про наявність
правових підстав для зменшення
розміру неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6, зі 100 000 грн. до 50 000 грн., у зв'язку
з чим розмір судового збору підлягає
зменшенню з 1 000 грн. до 500 грн., а
загальна сума стягнення - до 50 500 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що він не повинен сплачувати
неустойку за прострочення сплати
аліментів, оскільки заборгованість
виникла не з його вини, не можуть бути
прийняті апеляційним судом у якості
підстав для звільнення ОСОБА_5 від
сплати неустойки, оскільки у
матеріалах справи є достатньо
письмових доказів, які свідчать про те,
що відповідач протягом тривалого часу
взагалі не сплачував аліменти
достовірно знаючи про наявність у
нього такого обов'язку, внаслідок чого
утворилась заборгованість по
аліментам за період з квітня 2012 року,
яка на час апеляційного розгляду
складає 36 588 грн. 23 коп.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-316 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 25 липня 2014року змінити.

Зменшити розмір неустойки (пені) за
прострочення сплати аліментів, яка
підлягає стягненню з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6, зі 100 000 грн. до 50 000 грн.
(П'ятдесят тисяч грн.), зменшити розмір
судового збору з 1 000 грн. до 500 грн.
(П'ятсот грн.).

У зв'язку з чим загальну суму стягнення
зменшити до 50 500 грн.(П'ятдесят тисяч
п'ятсот грн.).

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А.
Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.
Саліхов