Номер провадження: 22-ц/785/8224/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Громіка
Р.Д.,Сегеди С.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 06 серпня 2014
року у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алді», Приватного
підприємства «Система 73», ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 - «Про стягнення заборгованості
за кредитним договором», -

ВСТАНОВИЛА:

04.05.2012 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось
до суду із зазначеним позовом, по якому
просив стягнути з відповідачів в
солідарному порядку заборгованість за
кредитним договором від 13.10.2008 року у
розмірі 790780,06 євро, що еквівалентно
8302145,22 грн. станом на 17.04.2012 року, а також
витрати по сплаті судового збору,
посилаючись на те, що відповідач не
виконує своїх зобов'язань відповідно
до умов кредитного договору, у зв'язу з
чим виникла заборгованість.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 25.03.2013 року у задоволенні
позовних вимог відмовлено, з підстав,
що солідарна відповідальність
боржника та майнового поручителя не
передбачена нормами ЦК України, а також
через те, що позивач не надав доказів у
підтвердження своїх позовних вимог, та
через те, що стягнення заборгованості
за кредитним договором по даній
цивільній справі з божника та
поручителя в солідарному порядку є
фактичним стягненням боргу в
подвійному розмірі.

Суд апеляційної інстанції не погодився
з висновком районного суду. Рішенням
апеляційного суду Одеської області від
03.07.2013 року рішення районного суду
скасовано, ухвалено нове рішення про
задоволення позовних вимог ПАТ
«УкрСиббанк», стягнуто у солідарному
порядку з відповідачів на користь
позивача заборгованість у розмірі
8302145,22 грн., а також витрати по оплаті
судових витрат у районному суді у
розмірі по 312,90 грн. з кожного, витрати
по оплаті судових витрат у суді
апеляційної інстанції по 172,05 грн. з
кожного.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що
відповідачем не виконувались умови
кредитного договору, у зв'язку з чим
виникла заборгованість, а також з того,
що задоволення позову кредитора про
звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави не є перешкодою для
пред'явлення позову про стягнення
заборгованості з поручителя за тим
самим договором кредиту у разі, якщо на
час розгляду справи заборгованість за
кредитом не погашена, а також, що
задоволення позову кредитора про
стягнення заборгованості з поручителя
не є перешкодою для пред'явлення позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави з метою погашення
заборгованості за тим самим договором
кредиту у разі, якщо на час розгляду
спору заборгованість за кредитом не
погашена.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23.10.2013 року
рішення районного суду та рішення
апеляційного суду Одеської області
скасовані, справа направлена на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи зазначені рішення судів,
суд касаційної інстанції, виходив з
того, що поручителі не несуть
солідарної відповідальності, у зв'язку
з відсутністю спільної поруки, крім
того судами не було перевірено чи
можуть вищезазначені позовні вимоги
розглядатись у порядку цивільного
судочинства, враховуючи, що деякі
договори були укладені між юридичними
особами, а також, що ТОВ «Укртрансавто
ЛТД» визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру, тобто не
з'ясували, чи вважаються погашеними
вимоги ПАТ «УкрСиббанк» щодо
цивільно-правових зобов'язань ТОВ
«Укртрансавто ЛТД» у межах справи про
банкрутство ТОВ та чи може позивач
ставити питання про солідарне
стягнення кредитної заборгованості із
поручителів.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 06.08.2014 року позовні вимоги ПАТ
«УкрСиббанк» до ТОВ «Укртрансавто ЛТД»
були залишені без розгляду за
клопотанням позивача.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 06.08.2014 року у задоволенні
позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк»
відмовлено.

18.08.2014 року ПАТ «УКрСиббанк» подало
апеляційну скаргу на вказане рішення
суду, по якій просить рішення районного
суду скасувати, ухвалити у справі нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі, посилаючись на
порушення районним судом норм
процесуального права, а також на
неповне з'ясування районним судом
обставин по справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, районний суд виходив з того, що
зобов'язання припиняються ліквідацією
юридичної особи (боржника або
кредитора), у зв`язку з чим грошове
зобов`язання ТОВ «Укртрансавто ЛТД»
перед ПАТ «УкрСиббанк» було припинено
у зв`язку з ліквідацією вказаної
юридичної особи. Порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов`язання. Договори поруки діють до
повного припинення усіх зобов'язань
боржника за основним договором, таким
чином у зв`язку з ліквідацією сторони
основного зобов`язання (позичальника),
погашенням вимог, не задоволених за
відсутності майна банкрута, та
припиненням поруки відповідачів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини у справі.

13.10.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (
назва якого змінена на ПАТ
«УкрСиббанк» в 2009 році) та ТОВ
«Укртрансавто ЛТД» було укладено
кредитний договір на проектне
фінансування № 0, згідно до умов
якого позивач зобов'язався надати
кредит з лімітом 2 000 000,00 Євро шляхом
надання окремих частин кредитних
коштів (траншів) терміном до 14.10.2013 року,
а ТОВ «Укртрансавто ЛТД» зобов'язався
прийняти та повернути кредит і
сплатити проценти, комісії в порядку, в
строки та на умовах, визначених
кредитним договором.

За вказаним кредитним договором ТОВ
«Укртрансавто ЛТД» 25.11.2008 року отримало
частину кредитних коштів (транш) в
розмірі 654 653,49 Євро.

У забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, між позивачем
та ТОВ «Арон» був укладений іпотечний
договір від 30.10.2008 року, відповідно до
якого ТОВ «Арон» передало в іпотеку, а
банк прийняв об'єкт нерухомості, який
розташований на земельній ділянці
комунальної власності, площею 4,95 га, що
знаходиться за адресою: Одеська
область, місто Іллічівськ, с.
Малодолинське, вул. Паромна, 1, які
належать ТОВ «Арон» на праві власності.
Вартість заставного майна становить 22
379 877,00 грн.

Також в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором, між
банком та ТОВ «Укртрансавто ЛТД» був
укладений договір застави
транспортного засобу № 14198 від 21.11.2008
року, згідно до якого банк прийняв в
заставу рухоме майно - 10 транспортних
засобів марки Mersedes-Benz Ахоr 1840 LS, які є
власністю заставодавця. Вартість
заставного майна становить 5 732 241,70
грн.

Крім того наданий кредит також
забезпечений договорами поруки,
укладеними 13.10.2008 року: № 234257 між АКІБ
«УкрСиббанк» та ТОВ «АЛДІ»; № 234259 між
АКІБ «УкрСиббанк» та ПП «Система 73»;
234260 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2; №
234261 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3; №
234254 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4; №
234263 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5; №
234255 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6; №
234266 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7; №
234256 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8

Відповідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Однак ТОВ «Укртрансавто ЛТД» свої
зобов'язання за кредитним договором по
своєчасному поверненню коштів та
сплаті процентів за користування
грошима виконувало неналежним чином

Згідно з останнім наданим розрахунком
заборгованості за кредитом, станом на
день винесення судового рішення
заборгованість відповідачів по
зазначеному кредитному договору
становить 790 780,06 Євро в тому числі:
заборгованість за кредитом - 654 652, 49
Євро; заборгованість по процентам за
користування кредитом - 128 321, 35 Євро;
пеня за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам - 7 806,22
Євро.

Наслідки порушення договору
позичальником передбачені ч. 2 ст. 1050, ч.
2 ст. 1054 ЦК України, відповідно до яких,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

Суд першої інстанції правильно вважав,
що, оскільки ТОВ «Укртрансавто ЛТД»
зобов'язання по кредитному договору
виконувало не належним чином, то ПАТ
«УкрСиббанк» відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч.
2 ст. 1054 ЦК України вправі вимагати
дострокового стягнення заборгованості
за кредитним договором, у тому числі, і
з відповідачів як поручителів.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК - в разі солідарного
обов'язку відповідачів (солідарних
відповідачів) кредитор має право
вимагати виконання обов'язку частково
або в повному обсязі як від усіх
відповідачів разом, так і від будь-кого
з них окремо. При цьому, згідно абз. 2 ч. 2
цієї ж статті ЦК - солідарні
відповідачі залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Одночасно, приписами ч. 3 ст. 554 ЦК
України передбачається можливість
встановлення поруки щодо виконання
одного й того ж зобов'язання одночасно
з боку декількох осіб. Така порука
виникає лише на підставі її спільного
надання у формі укладення одного
договору декількома поручителями
(спільна порука). При цьому поручителі
відповідають перед кредитором
солідарно з боржником та солідарно між
собою.

Законом не заборонено укладення й
кількох договорів поруки на виконання
того самого зобов'язання, проте, в цьому
випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не
застосовується, оскільки поручителі не
несуть у такому разі солідарної
відповідальності між собою, а тому не
можна вважати поруку їхньою спільною
відповідальністю. За таких обставин,
кредитор має право пред'явити вимогу до
кожного з поручителів на підставі
відповідного договору, але поручитель,
що виконав зобов'язання, не може
висунути вимогу до іншого поручителя
на предмет розподілу відповідальності
перед кредитором.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України у
випадку порушення зобов'язання
наступають правові наслідки,
установлені договором.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позику у тому
обсязі та у строк, встановлений
договором, а відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК
України, боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки.

Також районним судом установлено, що
ухвалою господарського суду Одеської
області від 05 лютого 2014 року був,
затверджений звіт ліквідатора ТОВ
«Укртрансавто ЛТД», ліквідаційний
баланс ТОВ «Укртрансавто ЛТД»,
зазначена юридична особа припинена, а
вимоги, не задоволені за відсутності
майна банкрута, вирішено вважати
погашеними (т.2, а.с.126-130).

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 11 березня 2014
року ухвала господарського суду
Одеської області від 05.02.2014 року
залишена без змін (т.2, а.с.131-138).

Постановою Вищого Господарського Суду
України від 17 червня 2014 року
вищезазначені рішення суду першої та
апеляційної інстанції були залишені
без змін (т.2, а.с. 162-172).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
погашені вимоги кредиторів -
задоволені вимоги кредитора, вимоги,
щодо яких досягнуто згоди про
припинення, у тому числі заміну,
зобов'язання або припинення
зобов'язання іншим чином, а також інші
вимоги, які відповідно до цього закону
вважаються припиненими.

Згідно вимог ч.1 ст.609 ЦК України
зобов`язання припиняються ліквідацією
юридичної особи (боржника або
кредитора), у зв`язку з чим грошове
зобов`язання ТОВ «Укртрансавто ЛТД»
перед ПАТ «УкрСиббанк» було припинено
у зв`язку з ліквідацією вказаної
юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов`язання.

Більш того, ПАТ «УкрСиббанк» також
зверталось до Господарського суду
Одеської області з позовом до ТОВ
«АРОН», третя особа - ТОВ «Укртрансавто
ЛТД» про звернення стягнення на
предмет іпотеки за іпотечним договором
від 30.10.2008 року, а саме на об'єкти
нерухомості, розташовані на земельній
ділянці комунальної власності площею
4,95 га, що знаходяться за адресою:
Одеська область, м. Іллічівськ, с.
Малодолинське, вул. Паромна, 1 за ціною,
визначеною експертом на час продажу,
шляхом проведення прилюдних торгів для
задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що
виникли на підставі кредитного
договору на проектне фінансування
№0 від 13.10.2008 року за іпотечним
договором від 30.10.2008 року в розмірі 790
780,06 Євро, що станом на 17.04.2012 року по
курсу НБУ становить 8 302 145,22 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 02 червня 2014 року у
задоволенні позовних вимог банку було
відмовлено.

Постановою Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року ; «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
в п.24 роз'яснено судам, що відповідно до
частини четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. При
вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати».

Як вбачається з договорів поруки
(пункту 3.1), укладених між позивачем та
відповідачами, вони діють до повного
припинення усіх зобов`язань боржника
за Основним договором.

Отже, у зв`язку з ліквідацією сторони
основного зобов`язання (позичальника),
погашенням вимог, не задоволених за
відсутності майна банкрута, та
припиненням поруки відповідачів,
районний суд правильно прийшов до
висновку про те, що у задоволенні
позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» слід
відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підтвердження своїх вимог і
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З матеріалів цивільної справи
вбачається, що позивачем по справі були
надані належні допустимі письмові
докази на підтвердження доводів та
позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що районний суд,
давши оцінку поясненням сторін по
справі та на підставі сукупності
зібраних по справі доказів, прийшов до
правильного обґрунтованого висновку,
що твердження позивача не є доведеними
та підтвердженими, у зв'язку з чим не
підлягаючими задоволенню.

Висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам норм права, на які
посилається суд під час розгляду
справи і фактичним обставинам по
справі, а також підтверджується
зібраними по справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованих висновків про
відсутність правових підстав для
задоволення позову.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які мають бути підставами для
скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними, висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є правильним по суті, відповідає
вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України,
підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк» -
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 06 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І.
Сватаненко

Р.Д.Громік

С.М.Сегеда

17.12.2014 року
м. Одеса