Києво-Святошинський районний суд
Справа № 369/9819/14-ц
провадження № 2/369/3880/14
РІШЕННЯ

Іменем України

21.11.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И
В:

У вересні 2013 року позивач Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Приватбанк» звернувся із позовом
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, посилаючись на
те, що відповідно до укладеного
Договору № б/н від 15 листопада 2007 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7000 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного Договору
він складається із заяви позичальника,
умов надання банківських послуг та
Правил користування платіжною карткою.
Згідно вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону. У порушення зазначених норм
закону та умов договору ОСОБА_1
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконав. Відповідно
до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки. Банк виконав свої
зобов'язання за договором та угодою
виконав у повному обсязі, надавши
ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому
Договором.

ОСОБА_1 не надав своєчасно банку кошти
для погашення заборгованості за
кредитом, відсотками, а також іншими
витратами відповідно до умов Договору.
У зв'язку із зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором,
станом на 31 серпня 2013 року ОСОБА_1 має
заборгованість у розмірі 27 598, 12 грн.,
яка складається із заборгованості за
кредитом - 6 993 грн. 70 коп.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 14 496 грн. 21 коп., 4
555 грн. 92 коп. - заборгованість по
комісії за користування кредитом, а
також штрафів відповідно до умов п. 8.6.
Умов та правил надання банківських
послуг: 250 грн. - штраф (фіксована
частина), 1302 грн. 29 коп. - штраф
(процентна складова).

Враховуючи викладене, позивач Публічне
акціонерне товариство «Комерційний
банк «Приватбанк» просив стягнути з
ОСОБА_1 заборгованість за кредитним
договором на загальну суму 27 598, 12 грн.
та понесені витрати по сплаті судового
збору.

У судове засідання представник
позивача ПАТ «КБ «Приватбанк» не
з'явився, надав суду заяву, в якій
просив справу розглянути в його
відсутність, позов підтримав та просив
його задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1
не з'явився, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, надав суду заяву про розгляд
справи у його відсутності.

Суд, з'ясувавши дійсні обставини та
давши оцінку зібраним в справі доказам,
дійшов висновку, що позов підлягає
частковомузадоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
умов укладеного Договору № б/н від 15
листопада 2007 року ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 7 000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
універсальну кредитну картку, з
базовою відсотковою ставкою 36 % з
розрахунку 360 днів у році. Строк дії
кредитного ліміту відповідає терміну
дії картки. Порядок погашення
заборгованості може здійснюватись, як
щомісячними платежами в розмірі 7 % від
суми заборгованості, так і списанням
банком коштів з дебетної картки.

Згідно заяви позичальника від 15
листопада 2007 року ОСОБА_1 ознайомився і
погодився з Умова та Правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку, які були надані йому для
ознайомлення в письмовому вигляді та
своїм підписом підтвердив факт
отримання повної інформації про умови
кредитування в Приватбанку, про що
свідчить підписана позичальником
заява від 15 листопада 2007 року.

Банк свої зобов'язання за Договором
виконав, надавши ОСОБА_1 кредит. У
порушення умов договору ОСОБА_1 свої
зобов'язання належним чином не
виконував, в результаті чого в нього
утворилась заборгованість, яка станом
на 31 серпня 2013 року становить у розмірі
27 598, 12 грн., яка складається із
заборгованості за кредитом - 6 993 грн. 70
коп., заборгованості по процентам за
користування кредитом - 14 496 грн. 21 коп., 4
555 грн. 92 коп. - заборгованість по
комісії за користування кредитом, а
також штрафів відповідно до умов п. 8.6.
Умов та правил надання банківських
послуг: 250 грн. - штраф (фіксована
частина), 1302 грн. 29 коп. - штраф
(процентна складова). Згідно умов п. 8.6.
Умов і правил надання банківських
послуг при порушенні клієнтом строків
платежів по будь-якому із грошових
зобов'язань, передбачених даним
договором більш чим на 120 днів, клієнт
зобов'язаний сплатити банку штраф в
розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу. Якщо договором встановлено
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК
України розмір неустойки (штрафу, пені)
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення.

Згідно вимог ч. 3 статті 549 ЦК України
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення.

Згідно вимог ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Відповідно до наданого розрахунку, за
період з 05 січня 2008 року по 31 серпня 2013
року сума пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по кредиту
становить 4556 грн., нараховані штрафні
санкції - 1302 грн. 29 коп.

Нарахована заборгованість по пені з 28
вересня 2012 року по 27 вересня 2013 року
становить 3787 грн..

Оскільки право на стягнення пені та
штрафу в кредитора виникло з
наступного дня, з якого почала виникати
заборгованість, а до суду останній
звернувся лише 27 вересня 2013 року, тому
пеня підлягає стягненню лише в межах
одного року до дня пред'явлення позову.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку про зменшення
розміру пені за несвоєчасне повернення
кредиту та вважає за доцільне стягнути
з відповідача нараховану пеню в сумі 3787
грн. Щодо вимоги про стягнення
нарахованих банком штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань у
розмірі 1302 грн. 29 коп., то суд відмовляє
у її задоволенні, оскільки позивачем не
надано доказів стосовно завданих
відповідачем збитків через
невиконання своїх зобов'язань за
кредитним договором.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Відповідно до вимог ст. 611
ЦК України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди. Згідно із ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одним із видів
порушення зобов'язання є прострочення -
невиконання зобов'язання в обумовлений
сторонами строк. При цьому в
законодавстві визначаються різні
поняття як «строк дії договору», так і
«строк (термін) виконання зобов'язання»
(ст. ст. 530, 631 ЦК України). Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Позивач виконав свої зобов'язання по
договору, надавши кредит, проте
відповідач у встановлені строки борг
не повертає та не сплачує відсотки за
користування кредитом.

Як вбачається із Заяви позичальника
від 15 листопада 2007 року кредит
надавався позичальнику на строк, який
збігається з терміном дії кредитної
картки. Згідно умов та правил надання
кредиту відповідач отримав кредитну
картку типу Visa Classic, тип кредитної лінії
- відновлювальний.

Відповідно до умов п. 3.13. Умов та правил
надання банківських послуг
передбачено, що якщо в разі або по
закінченню дії строку вкладу клієнт не
повідомив банк про відмову у
продовженні строку вкладу, то вклад
автоматично вважається продовженим ще
на один строк, передбачений п. 1 даної
угоди. Строк дії вкладу продовжується
без явки клієнта до банку.

Отже, враховуючи дану умову договору
слід вважати, що якщо протягом
передбаченого договором терміну ні
одна із сторін не проінформувала іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на той
самий строк. З матеріалів справи
вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не
звертався до позивача з вимогою
припинити дії договору, тому слід
вважати, що дію договору було
продовжено.

Відповідач ОСОБА_1 надавав до суду
копії квитанції для підтвердження
часткової сплату боргу, які долучені до
матеріалів справи. Не погоджуючись з
позовними вимогами ПАТ «КБ
«Приватбанк» про стягнення з нього
заборгованості за кредитним договором,
ОСОБА_1 подав до суду заяву про
застосування строку позовної давності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 259 ЦК України
позовна давність, встановлена законом
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила; за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливу строку виконання
(частина перша та п'ята статті 261 ЦК
України).

Враховуючи викладена, суд дійшов
висновку, що заява відповідача про
застосування строку позовної давності
до позовних вимог ПАТ «Приватбанк» не
підлягає задоволенню, оскільки з даної
заяви не можливо встановити з яких
підстав відповідач просить
застосувати строк позовної давності до
заявлених банком вимог.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не виконує
взятих на себе за договором
зобов'язань, суд вважає, за можливе
стягнути з відповідача на користь
банку 25 526 грн. 91 коп..

Судові витрати по справі слід стягнути
з відповідача згідно зі ст. 88 ЦПК
України на користь позивача.

Відповідно до умов п. 1.1. Статуту
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Приватбанк»
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «Приватбанк»
створено і діє згідно із Законами
України «Про акціонерні товариства»,
«Про банки і банківську діяльність»,
«Про цінні папери та фондовий ринок» та
нормативними актами Національного
банку України. Закрите акціонерне
товариство Комерційний банк
«Приватбанк» створено відповідно до
Установчого договору від 6 липня 2000
року та на підставі рішення Установчих
зборів акціонерів від 6 липня 2000 року
шляхом зміни організаційно-правової
форми комерційного банку «Приватбанк»,
створеного у 1992 році у формі товариства
з обмеженою відповідальністю,
свідоцтво про реєстрацію від 19 березня
1992 року, реєстраційний № 92 в Державному
реєстрі банків, у Закрите акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк». Закрите акціонерне
товариство Комерційний банк
«ПриватБанк» є правонаступником прав
та обов'язків комерційного банку
«ПриватБанк», створеного у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю. За рішенням
загальних зборів акціонерів від 30
квітня 2009 року тип Банку з Закритого
акціонерного товариства змінено на
Публічне акціонерне товариство. У
зв'язку із зміною типу Банку змінено
найменування банку з Закритого
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк». Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» є правонаступником всіх
прав та зобов'язань Закритого
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк».

Враховуючи викладене та керуючись
вимогами ст. ст. 526, 611 ЦК України, ст. ст.
10, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» 25 526
грн. 91 коп. суми заборгованості за
кредитним договором № б/н від 07 травня
2007 року та понесені витрати по сплаті
судового збору в розмірі 255 грн. 26 коп..

У решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення суду або
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення в разі відсутності
в судовому засіданні осіб, які брали
участь у справі, під час проголошення
судового рішення.

Суддя
Ковальчук Л.М.