Справа № 549/446/14-ц
Провадження № 2/549/137/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2014 року Чорнухинський
районний суд Полтавської області

у складі:
головуючого - судді Орел І.І.

при секретарі - Міщенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Чорнухи
цивільну справу за позовом
Чорнухинської селищної ради до ОСОБА_1,
третя особа - Чорнухинський РС УДМС
України в Полтавській області, про
виселення з службового житлового
приміщення та знаття з реєстрації
місця проживання,

ВСТАНОВИВ:

Чорнухинська селищна рада звернулася
до суду з позовом і свої вимоги мотивує
тим, що рішенням виконавчого комітету
Чорнухинської селищної ради від 19.08.2005
р. відповідачу, який працював
заступником голови Чорнухинської
районної державної адміністрації, був
виділений службовий житловий будинок
по АДРЕСА_1, та видано спеціальний
ордер, який став підставою для вселення
відповідача та членів його сім'ї в
спірний будинок.

Відповідно до розпорядження голови
Чорнухинської районної державної
адміністрації Полтавської області від
13 червня 2012 р. №61-к «Про звільнення
ОСОБА_1.», останнього було звільнено з
займаної посади на підставі п.1 ст.36
КЗпП України 14 червня 2012 р.

У зв'язку з тим, що відповідач, є
власником житлового будинку в с.
Мокиївка Чорнухинського району
Полтавської області, припинив трудові
відносини з Чорнухинською районною
державною адміністрацією, а тому на
підставі ст.124 ЖК України, п.34 Положення
«Про порядок надання службових жилих
приміщень і користування ними в
Українській РСР», затвердженого
постановою Ради Міністрів УРСР від 4
лютого 1998 р. №37, ОСОБА_1 разом з членами
його сім'ї підлягає виселенню з
службового житлового приміщення без
надання іншого житла.

Оскільки листи до відповідача про
звільнення ним з членами його сім'ї
займаного житлового приміщення у
місячний строк ігноруються, просили
останніх виселити із службового жилого
приміщення без надання іншого жилого
приміщення та зняти з реєстрації місця
проживання - житловий будинок по
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача, ОСОБА_3, заявлені вимоги
підтримала.

Відповідач проти позову заперечував і
суду пояснив, що дійсно в 2005 році йому
та членам його сім'ї, для службового
проживання, був наданий будинок з
господарськими будівлями в смт.
Чорнухи по вул. Л. Українки Полтавської
області.

На той час він працював заступником
голови державної адміністрації
Чорнухинського району.

На день розгляду справи працює
заступником голови районної ради. У
серпні місяці звертався до
Чорнухинської селищної ради із заявою,
в якій просив дозволити йому проживати
у службовому приміщенні. 15 серпня 2014
року сесія селищної ради своїм
рішенням дозволила йому проживати у
спірному приміщенні, тому він вважає,
що на цей час він правомірно проживає у
будинку АДРЕСА_1

Суд, заслухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що з 01.04.2005 р.
працював на посаді заступника голови
Чорнухинської державної адміністрації
Полтавської області і був звільнений
13.06.2012 р. розпорядженням голови
Чорнухинської районної державної
адміністрації на підставі п.1 ст.36 КЗпП
України за угодою сторін.

Рішенням виконавчого комітету
Чорнухинської селищної ради від 19.08.2005
р. «Про надання службового житла»
відповідачу був наданий службовий
житловий будинок та видано спецордер,
який став підставою для вселення
ОСОБА_1 та членів його сім'ї, яка
складалась з чотирьох осіб, у службове
житлове приміщення.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Правовідносини, що склалися між
сторонами врегульовані нормами
Житлового кодексу та «Положенням про
порядок надання службових жилих
приміщень і користування ними в
Українській РСР», затверджених
Постановою Ради Міністрів УРСР 04.02.1988
року за №37.

Зокрема, ч.2 ст.123 ЖК України
встановлено, що до користування
службовими жилими приміщеннями
застосовуються правила договорів
найму жилого приміщення, крім правил,
передбачених ст.73-76, 79-83,85,90, частиною
шостою статті 101, статтями 103-106 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 122 ЖК України єдиною
підставою для вселення в надане
службове жиле приміщення, є ордер, який
видається виконавчим комітетом
районної, міської, районної в місті
ради на підставі рішення про надання
службового жилого приміщення.

Відповідно до ст.124 ЖК України,
робітники і службовці, що припинили
трудові відносини з підприємством,
установою, організацією, а також
громадяни, які виключені з членів
колгоспу або вийшли з членів колгоспу
за власним бажанням, підлягають
виселенню з службового жилого
приміщення з усіма особами, які з ними
проживають, без надання іншого
житлового приміщення.

Статтею 125 цього ж Кодексу визначений
перелік осіб, яких не може бути
виселено з службових жилих приміщень
без надання іншого жилого приміщення
до категорії яких відповідач не
входить.

Таким чином, аналіз змісту
вищенаведених норм закону в їх
сукупності дає підстави для висновку
суду про те, що відповідач у зв'язку з
припиненням державної служби підлягав
виселенню з усіма членами сім'ї із
службового жилого приміщення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1, відповідач у справі,
звернувся до Чорнухинської сільської
ради з заявою в якій просить розглянути
питання щодо надання йому та членам
його сім'ї дозволу на подальше
проживання у вищезгаданому службовому
житловому будинку по АДРЕСА_1, оскільки
на даний час він працює заступником
голови Чорнухинської районної ради.

Крім того, листом від 11.08.2014 р. з таким
зверненням до Чорнухинського
селищного голови звернулась і
Чорнухинська районна рада.

Рішенням Чорнухинської селищної ради
від 15 серпня 2014 р. вищезазначена заява
ОСОБА_1 про надання дозволу на
проживання у службовому будинку була
задоволена.

Таким чином, оскільки на даний час
підставою для проживання у службовому
житловому будинку по вул. Лесі України,
3 в смт. Чорнухи є вищевказане рішення
Чорнухинської селищної ради, яке є
чинним і не скасовано, а тому у
задоволенні позовних вимог про
виселення із службового жилого
приміщення необхідно відмовити.

Що стосується вимог про зняття з
реєстрації місця проживання, то
необхідно зазначити, що

у відповідно з ст.7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, зняття з реєстрації місця
проживання може бути здійснено на
підставі рішення суду виключно про: 1)
позбавлення права власності на житлове
приміщення; 2) позбавлення права
користування житловим приміщенням; 3)
визнання особи безвісно відсутньою; 4)
оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" є
спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює правовідносини, пов'язані
із зняттям з реєстрації місця
проживання, вбачається, що положення
ст. 7 цього Закону підлягають
застосуванню до усіх правовідносин,
виникнення, зміна чи припинення яких
пов'язані з юридичним фактом зняття з
реєстрації місця проживання.

Таким чином рішення про позбавлення
права власності або права користування
житлом є підставою для зняття з
реєстрації компетентним органом, а
тому ставити у суді питання про зняття
з реєстрації можливо за відмови органу
уповноваженого на здійснення таких
дій.

Крім того необхідно зазначити, що
підстави та порядок визнання громадян
такими, що втратили право на
користування жилим приміщенням
визначені житловим законодавством, а
за нормами Житлового кодексу в разі
наявності підстав, визначених ст.124 ЖК
України, зазначена категорія громадян
підлягає виселенню, без необхідності
визнання їх такими, що втратили право
на користування жилим приміщенням.

За таких обставин суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог в частині зняття з
реєстрації місця проживання за
безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.71,72,109,122-125 ЖК України ст.ст.5,10,60,212
ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Чорнухинської
селищної ради до ОСОБА_1 про виселення з
службового житлового приміщення -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Полтавської області
через Чорнухинський районний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
копії цього рішення.

Рішення cуду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий