УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Горелкіної Н.А., суддів:
Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до
Дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» Публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»,
третя особа - відділ Держкомзему у
Новоазовському районі Донецької
області, про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним, за
касаційною скаргою Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» на рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 5 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 6 березня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із зазначеною позовною заявою,
посилаючись на те, що на підставі
державного акта на право власності на
землю їй належить земельна ділянка, яка
розташована на території
Самійлівської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області.

У 2009 році вона та Дочірнє підприємство
«Ілліч-Агро Донбас» Публічного
акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі - ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча») уклали договір
оренди, згідно з яким вона передала
дочірньому підприємству в
користування вказану земельну ділянку.
У подальшому нею й відповідачем
укладена додаткова угода до договору
оренди.

5 травня 2010 року договір оренди та
додаткова угода зареєстровані в
Новоазовському районному відділі
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України із
земельних ресурсів».

Оскільки в договорі оренди землі
відсутня передбачена частиною першою
статті 15 Закону України від 6 жовтня 1998
року № 161-XIV «Про оренду землі» (далі -
Закон України «Про оренду землі»)
істотна умова, а саме: умова передачі в
заставу та внесення до статутного
фонду права оренди земельної ділянки,
ОСОБА_6 просила визнати договір оренди
недійсним і стягнути на її користь
судові витрати.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від 5 лютого 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 6 березня 2013 року, позов ОСОБА_6
задоволено. Визнано недійсним договір
оренди землі № 290, укладений 5 травня 2010
року між ОСОБА_6 та ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча»,
зареєстрований за номером 23.
Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 травня 2013 року
касаційну скаргу Завізного М.О., який
діє від імені ДП «Ілліч-Агро Донбас»
ПАТ «Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча», відхилено,
рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 5 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 6 березня 2013 року залишено
без змін.

Постановою Верховного Суду України від
17 вересня 2014 року ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 31 травня 2013 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

У касаційній скарзі ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
просило скасувати рішення
Новоазовського районного суду
Донецької області від 5 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 6 березня 2013 року, ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Перевіривши доводи, викладені у
касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню на
таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Так, судами встановлено, що на підставі
державного акта на право власності на
землю ОСОБА_6 належить земельна ділянка
площею 6,1904 га, яка розташована на
території Самійлівської сільської
ради Новоазовського району Донецької
області.

ОСОБА_6 і ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» уклали договір
оренди (без дати) № 290 та додаткову
угоду (без дати), згідно з якими
позивачка передала відповідачу в
користування вказану земельну ділянку.

5 травня 2010 року договір оренди та
додаткова угода зареєстровані в
Новоазовському районному відділі
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України із
земельних ресурсів».

Відповідно до частини першої статті 3
ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України
визначено право кожної особи на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси.

Суди першої та апеляційної інстанцій
належним чином не установили, чи були
порушені, невизнані або оспорені права,
свободи чи інтереси позивача, однак
дійшли висновку про задоволення
позову, з тих підстав, що оспорюваний
договір оренди землі є недійсним у силу
статті 15 Закону України «Про оренду
землі», оскільки він укладений без
дотримання вимог цієї норми щодо
узгодження всіх істотних умов, а саме:
умови передачі в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки. Такий висновок
судів попередніх інстанцій є
передчасним.

При цьому судами першої та апеляційної
інстанцій залишено поза увагою вимоги
статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК
України про те, що в порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право, і не встановлено, чи
дійсно порушує право позивачки
відсутність у договорі оренди
зазначеної умови, її істотності, а
також не з'ясовано, у чому саме полягає
порушення законних прав позивачки.

Таким чином, судом першої інстанції
допущено порушення норм
процесуального права, що відповідно до
ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для
скасування рішення і передачі справи
на новий розгляд.

Оскільки зазначені порушення було
допущено судом першої інстанції та не
усунені судом апеляційної інстанції,
справу необхідно передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції» від 12 серпня 2014 року та
розпорядження Голови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ територіальну підсудність даної
справи слід визначити Приазовському
районному суду Запорізької області.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
Публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» задовольнити
частково.

Рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 5 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 6 березня 2013 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
Приазовського районного суду
Запорізької області.

Ухвала оскарженню не
підлягає.Головуючий

Головуючий Н.А. Горелкіна Судді: Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
Ю.Г. Іваненко