Справа № 510/1021/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2014
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Котловинської сільської ради
Ренійського району Одеської області
про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача -
Котловинської сільради Ренійського
району позовні вимоги визнав, щодо їх
задоволення не заперечував, просив
розглянути справу у його відсутності.

Позивачка на задоволенні
уточнених позовних виомг наполягала,
просила розглянути справу без її
участі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
паспорту громадянки України - ОСОБА_1,
серії НОМЕР_1; копія технічного
паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1,
оформленого на ім'я ОСОБА_2; копія
державного акту серії І-ОД № 010021 на
право приватної власності на землю,
виданого ОСОБА_2; копія свідоцтва про
укладання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4;
копія свідоцтва про народження ОСОБА_4;
копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.; копія
свідоцтва про смерть ОСОБА_5, померлої
11.05.2000р.; копія сертифікату № 0151 від
17.06.1998р. на прості іменні акції ВАТ
«Сортнасіннєовоч», вид. ОСОБА_5; копія
сертифікату № 0152 від 17.06.1998р. на прості
іменні акції ВАТ «Сортнасіннєовоч»,
вид. ОСОБА_2; копія сертифікату № 395 від
17.02.1997р. на прості іменні акції ВАТ
Насінницького радгоспу «Перемога»;
копія заповіту ОСОБА_2 від 15.11.2006р. на
ім'я ОСОБА_1; копія витягу про
реєстрацію в спадковому реєстрі від
02.04.2007р.; копія витягу про реєстрацію в
спадковому реєстрі від 27.01.2009р.; копія
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 06.04.2001р.; копія ощадної
книжки; копія будинкової книги
прописки громадян у житловому будинку
АДРЕСА_1; копія довідки Котловинської
сільради про склад сім'ї ОСОБА_2 на день
його смерті; копія постанови нотаріуса
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії від 19.08.2014р.;

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивач у справі є
донькою нині померлих ОСОБА_2 та ОСОБА_5
За життя матері позивача - ОСОБА_5
належало: 588 шт. простих іменних акцій
ВАТ ВАТ «Сортнасіннєовоч», які
належали їй на підставі сертифікату
акцій № 0151 серії СН-1, 3712 шт. простих
іменних акцій ВАТ Насінницького
радгоспу «Перемога», право на
земельний пай в ВАТ насінницький
радгосп «Перемога» в розмірі 3,43
умовних кадастрових гектарах. На
випадок смерті ОСОБА_5 не розпорядилась
належним їй майном, заповіту не
залишила, 02.05.2000р. - померла. У
встановлений законодавством строк для
прийняття спадщини батько позивача -
ОСОБА_2 не звернулася до нотаріальної
контори із заявою про її прийняття,
проте він прийняв спадщину фактично,
вступом в управління та володіння
спадковим майном в порядку п. 1 ч. 1 ст. 549
ЦК УРСР 1963р. За оформленням прийняття
спадщини ОСОБА_2 звернувся пізніше, та
отримав свідоцтво про право на
спадщину за законом на лише частину
майна, а саме на право на земельний пай
в ВАТ насінницький радгосп «Перемога»
в розмірі 3,43 умовних кадастрових
гектарах.

ІНФОРМАЦІЯ_1. помер батько позивача
ОСОБА_2 За життя йому належав житловий
будинок АДРЕСА_1, земельна ділянка
площею 3.92 га, розташована на території
Котловинської сільської ради, видана
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, 456
шт. простих іменних акцій ВАТ
«Сортнасіннєовоч», які належали йому
на підставі сертифікату акцій № 0152
серії СН-1, грошові кошти, які
зберігаються у відділені Ощадбанку на
рахунку № НОМЕР_2 та майно, яке він
прийняв після смерті дружини ОСОБА_5 На
випадок смерті ОСОБА_2 розпорядився
належним йому майном, 15.11.2006 р. залишив
заповіт на ім'я ОСОБА_1 Після смерті
ОСОБА_2 відкрилась спадщина на
вищезазначене майно. У встановлений
законодавством строк для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивач
(як спадкоємець за заповітом)
звернулась до Ренійської районної
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини. За
зверненням позивача нотаріусом було
заведено спадкову справу. Пізніше, при
зверненні позивача до нотаріуса для
отримання свідоцтва про право на
спадщину, їй в цьому було відмовлено з
причин відсутності правовстановлюючих
документів, про що 19.08.2013р. нотаріусом
було винесено відповідну постанову.
Після смерті ОСОБА_2 це питання вже
неможливо вирішити, за визнанням права
власності на житловий будинок та
земельну ділянку, акції та грошові
вклади, як на об'єкти спадщини, може
звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняла спадщину
в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що
залишилася після померлого ОСОБА_2 і
вважає, що має всі законні підстави для
визнання за нею права власності на неї,
оскільки до держави вона не перейшла,
відумерлою не визнана, інший
спадкоємець на неї не претендує.

Вивчивши матеріали справи та надані
документи, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги позивача
обґрунтовані і підлягають задоволенню,
оскільки її доводи знайшли своє
належне підтвердження в судовому
засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин
справи сторони не заперечують,
визнають їх, суд вважає, що факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги і мають
значення для справи встановлені, у
зв'язку із чим немає необхідності у
підтвердженні їх доказами засобом
дослідження показань свідків.

Відповідно до ч. 1 п. 4 Прикінцевих та
Перехідних положень ЦК України 2003р.
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Оскільки ОСОБА_5 померла у 2000р. (тобто до
набрання чинності ЦК України 2003р.), а
батько позивача фактично та юридично
прийняв спадщину після її смерті, данні
цивільні відносини регулюються
положеннями ЦК Української РСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР
1963р. спадкування здійснюється за
законом та за заповітом. Спадкування за
законом має місто, коли і оскільки воно
не змінено заповітом. Як передбачено ч.
1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963р. при
спадкуванні за законом спадкоємцями
першої черги є в рівних частках діти,
інший з подружжя та батьки померлого.

Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР
1963р. для набуття спадщини необхідно,
щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята
спадщина вважається належною
спадкоємцю з часу відкриття спадщини.
За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963р.
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він: фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; подав до державної
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Вищевказані дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, батько
позивача був спадкоємцем першої черги
за законом. На момент смерті ОСОБА_5,
батько позивача мешкав разом із нею,
отже вважався таким, що прийняв її
юридично. Прийняття спадщини є фактом,
яке відображає волю спадкоємця
придбати майно після смерті
спадкодавця.

Таким чином, батько позивача
прийняв спадщину в порядку п. 2 ч. 1 ст. 549
ЦК Української РСР 1963р., однак, отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на лише на частину спадкового
майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 помер.
Спадкові відносини після його смерті
регулюються положеннями ЦК України
2003р.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. За
ст. 1225 ЦК України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України 2003р.
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом (ст. 1217 ЦК України). Право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
постійно поживав разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини, вважається
таким, що прийняв спадщину, якщо
протягом строку, встановленого ст.ст.
1270 ЦК України, він не заявив відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст.
1270 ЦК України, для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у
справі є спадкоємцем за заповітом (ст.
1235 ЦК України). Вона у передбачений
законом строк подала нотаріусу заяву
про прийняття спадщини, отже
вважається такою, що її прийняла.
Прийняття спадщини є фактом, який
відображає волю спадкоємця придбати
майно після смерті спадкодавця. В
даному випадку позивач прийняла
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
оскільки її воля, як спадкоємця за
заповітом, була виражена у її діях щодо
подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняла
спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
однак, вона не може оформити прийняття
спадщини та отримати відповідне
свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_2 не
встиг зареєструвати своє право
власності на житловий будинок та
отримати витяг з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельних ділянок, у зв'язку із
чим в даний час позивач вимушена
звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є
суб'єктом набуття права власності на
житловий будинок, земельну ділянку,
акції та грошові вклади з підстав
прийняття спадщини за заповітом в
порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та
досліджених у судовому засіданні
обставин, суд вважає можливим
задовольнити її вимоги щодо визнання
за нею права власності на спадкове
майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213
ЦПК України, ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК
Української РСР 1963р., ст.ст. 15, 328, п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України 2003р., ст. ст. 15, 328, 1217, 1261, 1268, 1270
ЦК України 2003р., -

В И Р І Ш
И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом право
власності на:

житловий будинок із надвірними
спорудами (окрім самочинно
побудованих), розташований по АДРЕСА_1

право на земельний пай ВАТ
насінницький радгосп «Перемога» села
Котловина Ренійського району Одеської
області в розмірі 3,43 умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї ділянки в натурі вартістю 14 059
грн. 17 коп., що належало ОСОБА_6 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 26.04.2001р.,
зареєстрованого в реєстрі № 2/2885;

земельну ділянку площею 3,92 га., яка
розташована на території
Котловинської сільської ради
Ренійського району Одеської області,
масив 33, ділянки № 21,22, цільове
призначення якої - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
виділену на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
Серії І-ОД № 010021, виданого на підставі
розпорядження Ренійського районної
державної адміністрації Ренійського
району Одеської області № 412/А-2003 від 22
грудня 2003 року та зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
власності на землю за № 145;

прості іменні акції у кількості 456 штук
на загальну суму 114 грн. у ВАТ
«Сортнасіннєовоч», згідно сертифікату
№ 0152 від 17.06.1998р.;

грошові вклади за рахунком № НОМЕР_2,
які зберігаються у відділенні АТ
«Ощадбанк», м. Рені;

прості іменні акції у кількості 588 штук
на загальну суму 147 грн. у ВАТ
«Сортнасіннєовоч», згідно сертифікату
№ 0151 від 17.06.1998р.;

прості іменні акції у кількості 3712 штук
на загальну суму 928 грн. у ВАТ
Насінницькому радгоспі «Перемога»,
згідно сертифікату № 395 від 17.02.1997р.;

- що належали ОСОБА_2, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Строк оскарження рішення в Апеляційний
суд Одеської області через Ренійський
районний суд Одеської області: 10 днів -
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя
В.І. Дудник