Провадження №2/389/945/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
Знам'янський міськрайонний
суд

Кіровоградської
області

у складі:

головуючого судді Савельєвої О.В.,

при секретарі Баланюк Т.В.

з участю прокурора Федорової С.М.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Знам'янка Кіровоградської області
цивільну справу за позовом
Знам'янського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Знам'янської
центральної районної лікарні до ОСОБА_1
про стягнення вартості витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину,

В С Т А Н О В И В:

Знам'янський міжрайонний прокурор
звернувся до суду в інтересах держави в
особі Знам'янської центральної
районної лікарні до ОСОБА_1 про
стягнення вартості витрат на лікування
в сумі 1338 грн. 84 коп. Свої позовні вимоги
обґрунтував тим, що під час досудового
слідства та під час судового слідства у
кримінальному провадженні за
обвинуваченням ОСОБА_1 у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України
встановлено, що приблизно о 5 годині 10
хвилин 18.05.2014 між ОСОБА_1, який перебував
у стані алкогольного сп'яніння у
приміщенні магазину ТОВ «АТБ-маркет»
по вул.Фрунзе,2 В у м.Знам'янка
Кіровоградської області, та ОСОБА_2 на
ґрунті раптово виниклих неприязних
відносин вникла сварка, під час якої у
ОСОБА_1 раптово виник умисел на
спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи вказаний умисел, діючи
умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_1 наніс
ОСОБА_2 один удар головою в область
обличчя, спричинивши тілесні
ушкодження у вигляді крововиливу в
ділянці лоба, струсу головного мозку,
вдавленого перелому передньої стінки
правої любної пазухи, гемо синус
справа, які, згідно з висновком
судово-медичної експертизи від 27.06.2014
№108, відносяться до категорії
середньої тяжкості. Вироком
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 30.07.2014 у
кримінальному провадженні №1-кп/389/166/14
(ЄУН 389/3081/14-к) затверджено мирову угоду
між потерпілим ОСОБА_2 та обвинуваченим
ОСОБА_1, якого визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та
призначено покарання у вигляді одного
року позбавлення волі, на підставі ст.75
КК України ОСОБА_1 від призначеного
покарання звільнено з іспитовим
строком на один рік. У зв'язку з
отриманими тілесними ушкодженнями
потерпілий ОСОБА_2 перебував на
стаціонарному лікуванні в
неврологічному відділенні
Знам'янської центральної районної
лікарні з 18.05.2014 по 27.05.2014, тобто 9
ліжко-днів. Вартість одного ліжко-дня
на момент лікування ОСОБА_2 становила 148
грн. 76 коп. Таким чином, на його
перебування лікарнею витрачено 1338 грн.
84 коп., і ця сума підлягає стягненню із
ОСОБА_1

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі, просив стягнути з ОСОБА_1
вартість витрат на лікування в сумі 1338
грн. 84 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, просив стягнути з
ОСОБА_1 вартість витрат на лікування в
сумі 1338 грн. 84 коп.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з'явився,
надавши заяву, в якій заявлені вимоги
визнав в повному обсязі та просить суд
справу розглядати у його відсутності.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши
матеріали справи, докази, вважає, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Пунктом 2 статті 121 Конституції України,
статтею 45 ЦПК України передбачено, що
прокуратура забезпечує представництво
інтересів держави у судах, має право
звертатись до суду з заявою про захист
прав і законних інтересів громадян і
держави, брати участь у розгляді справ
за своєю заявою.

Випадки представництва прокуратурою
інтересів держави в судах визначені
ст.ст.20, 36-1 Закону України «Про
прокуратуру», якими передбачено, що
прокурор при наявності порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються між ними або з
державою має право звернутись до суду з
заявою. Прокурор самостійно визначає
підстави для представництва у судах,
форму його здійснення і може
здійснювати представництво у будь-якій
стадії судочинства в порядку,
передбаченому процесуальним законом.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК
України, сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Вироком Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 30.07.2014
у кримінальному провадженні
№1-кп/389/166/14 (ЄУН 389/3081/14-к) затверджено
мирову угоду між потерпілим ОСОБА_2 та
обвинуваченим ОСОБА_1, якого визнано
винним у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КК України, та призначено покарання у
вигляді одного року позбавлення волі,
на підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 від
призначеного покарання звільнено з
іспитовим строком на один рік (а.с.4-5).
Вину у спричиненні потерпілому ОСОБА_2
тілесних ушкоджень ОСОБА_1 визнав,
просив суд затвердити угоду про
примирення та призначити йому
узгоджену міру покарання.

Вирок є преюдиціальним для суду, який
розглядає справу. Це випливає з
положення ч.4 ст.61 ЦПК України, яка
вказує, що вирок у кримінальній справі,
який набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Внаслідок спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_2 знаходився на
стаціонарному лікуванні в Знам'янській
центральній районній лікарні з 18.05.2014
по 27.05.2014. При цьому, вартість одного
ліжко-дня на момент лікування
потерпілого від злочину становила 148
грн. 76 коп. (а.с.6, 7).

Вказані обставини підтверджуються
довідками Знам'янської центральної
районної лікарні та вироком
Знам'янського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 30.07.2014 у
кримінальному провадженні №1-кп/389/166/14
(ЄУН 389/3081/14-к).

Згідно зі ст.1206 ЦК України, особа, яка
вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від злочину.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 17.07.1995 №11
«Про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, та судових
витрат», кошти, витрачені на
стаціонарне лікування особи, яка
потерпіла від злочину, можуть
покладатися на засуджених при
заподіянні шкоди як умисними, так і
необережними діями, при цьому
відшкодуванню підлягають тільки кошти,
витрачені на стаціонарне лікування
потерпілого у лікарні, госпіталі,
диспансері чи в іншому стаціонарному
лікувальному закладі, і зазначене
відшкодування можливе лише тоді, коли є
причинний зв'язок між злочинними діями
чи бездіяльністю винної особи та
перебуванням потерпілого на такому
лікуванні.

Відповідно до Порядку обчислення
розміру фактичних витрат закладу
охорони здоров'я на стаціонарне
лікування потерпілого від злочинного
діяння та зарахування стягнення з
винних осіб коштів до відповідного
бюджету і їх використання,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України 16.07.1993 №545, сума
коштів, яка підлягає відшкодуванню
визначається закладом охорони
здоров'я, в якому перебуває на
лікуванні потерпілий, виходячи з
кількості ліжко-днів, проведених ним у
стаціонарі та вартості витрат на його
лікування.

Згідно зі ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, якщо це
не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, за
наявності для того законних підстав
суд ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи викладене, те, що внаслідок
спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень
середньої тяжкості ОСОБА_2, останній
перебував на стаціонарному лікуванні і
доведений причинний зв'язок між
злочинними діяннями ОСОБА_1 та
перебуванням потерпілого на лікуванні,
вартість якого становить 1338 грн. 84 коп.,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги прокурора є обґрунтованими та
доведеним, а тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1
судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст.1206 ЦК
України, керуючись ст.ст.60, 61, 88, 174, 213-215,
218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Знам'янського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Знам'янської центральної районної
лікарні до ОСОБА_1 про стягнення
вартості витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь Знам'янського районного
бюджету (р/р 1985, МФО 823016, код 01995060
УДК м.Кіровограда) витрати, понесені
Знам'янською центральною районною
лікарнею, в сумі 1338 (одну тисячу триста
тридцять вісім) грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь держави судовий збір сумі 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення через Знам'янський
міськрайонний суд Кіровоградської
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного
суду

Кіровоградської області
О.В.
Савельєва