Провадження № 2-6458/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

В складі : головуючого судді - Букіної
О.М.

при секретарі - Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради, треті особи: Головне управління
юстиції у м. Києві, П'ята київська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на спадкове
майно ,-

В С Т А Н О В И В :

29.09.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до суду з зазначеним позовом до
відповідача та просила визнати за нею
право власності на частину
домоволодіння- ? частину квартири
АДРЕСА_1, з наступними приміщеннями:

- тамбур розміром 4,8 кв. м.,
зазначений на плані 1,

- кухня розміром 7,4 кв. м., зазначена
на плані 2,

- вбиральня розміром 1,7 кв. м.,
зазначена на плані 3,

- коридор розміром 4,2 кв. м.,
зазначений на плані 4,

- житлова кімната розміром 15,0 кв.
м., зазначена на плані 5,

- житлова кімната розміром 8,4 кв. м.,
зазначена на плані 6,

- житлова кімната розміром 7,1 кв. м.,
зазначена на плані 7,

ванна розміром 2,9 кв. м., зазначена на
плані 8,

всього корисної площі 51,5 кв. м., з них
жилої площі 30,5 кв. м., та надвірні
будівлі:

- гараж під літ. «Д»,

- погріб під літ. «Д», що належали
ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, в
порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_2.

Зазначає, що за життя ОСОБА_2, на
підставі Договору купівлі-продажу
частини домоволодіння від 16 липня 2001
року, ним та ОСОБА_1 в рівних долях було
придбано 3/16 (три шістнадцятих) частини
домоволодіння з відповідною частиною
господарських будівель та споруд, що
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

Зазначений договір було посвідчено
державним нотаріусом Першої київської
державної нотаріальної контори
Барановою Т.І.та зареєстровано в
реєстрі за №2-1883.

При реєстрації права власності на
домоволодіння в Київському міському
бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 22
червня 2001 року були виготовлені
Технічні паспорти за реєстровим
номером 8017.

29 липня 2005 року шляхом укладання
Мирової угоди про поділ домоволодіння
в натурі між співвласниками, яка була
затверджена ухвалою судді
Солом'янського районного суду м. Києва
Калініченко О.Б. (справа № 2-3822/2005),
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було виділено в натурі
на праві спільної сумісної власності
квартира №2 в будинку під літерою «Б» з
такими приміщеннями: - тамбур розміром
4,8 кв. м., зазначений на плані 1; - кухня
розміром 7,4 кв. м., зазначена на плані 2; -
вбиральня розміром 1,7 кв. м., зазначена
на плані 3; - коридор розміром 4,2 кв. м.,
зазначений на плані 4; - житлова кімната
розміром 15,0 кв. м., зазначена на плані 5; -
житлова кімната розміром 8,4 кв. м.,
зазначена на плані 6; - житлова кімната
розміром 7,1 кв. м., зазначена на плані 7; -
ванна розміром 2,9 кв. м., зазначена на
плані 8; - гараж під літерою «Д»; - погріб
під літерою «Д».

Позивач зазначає, що після смерті
ОСОБА_2 була заведена спадкова справа
№208/2014.

Також позивач зазначає, що після її
звернення до П'ятої київської
державної нотаріальної контори за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно, їй було надано
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії від 31.07.2014р. за вих.
№1031/02-31. Причиною відмови у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на частину квартири АДРЕСА_1,
яка належала померлому ОСОБА_2 було те,
що неможливо визначити склад
спадкового майна.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просила позов задовольнити.

В судовому засідання позивач та
представник позивача позов підтримали
в повному обсязі та просили суд його
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, направив до суду свої письмові
пояснення, в яких просить розглядати
справу у відсутності представника
Київської міської ради та прийняти
рішення згідно норм чинного
законодавства.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, належним чином повідомлені
про дату та час слухання справи. Від
П'ятої київської державної
нотаріальної контори надійшло
клопотання про слухання справи у її
відсутності.

Вислухавши думку позивача та її
представника, суд вважає за можливе
розглядати справу у відсутність осіб,
що не з'явилися, на підставі наявних
матеріалів справи.

Заслухавши пояснення позивача та
представника позивача, дослідивши та
оцінивши матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
дружиною ОСОБА_2, що підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу від
29.04.1970 року серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Судом також встановлено та не
заперечувалося позивачем в суді, що від
шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть (а.с.10).

Встановлено, що на підставі Договору
купівлі-продажу частини домоволодіння
від 16 липня 2001 року, який був
посвідчений державним нотаріусом
Першої київської державної
нотаріальної контори Барановою Т.І. та
зареєстровано в реєстрі за №2-1883,
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях було
придбано 3/16 частини домоволодіння з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, що знаходиться в
АДРЕСА_1 (15-17).

Також встановлено, що при реєстрації
права власності на домоволодіння в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна
за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 22 червня 2001 року були
виготовлені Технічні паспорти за
реєстровим номером 8017. Відповідно до
Технічних паспортів ОСОБА_2 і ОСОБА_1
належить по 3/32 частки домоволодіння
кожному (а.с.18-37).

29 липня 2005 року шляхом укладання
Мирової угоди про поділ домоволодіння
в натурі між співвласниками, яка була
затверджена ухвалою судді
Солом'янського районного суду м. Києва
Калініченко О.Б. (справа № 2-3822/2005),
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було виділено в натурі
на праві спільної сумісної власності
квартира №2 в будинку під літерою «Б» з
такими приміщеннями:

- тамбур розміром 4,8 кв. м., зазначений на
плані 1;

- кухня розміром 7,4 кв. м., зазначена на
плані 2;

- вбиральня розміром 1,7 кв. м., зазначена
на плані 3;

- коридор розміром 4,2 кв. м., зазначений
на плані 4;

- житлова кімната розміром 15,0 кв. м.,
зазначена на плані 5;

- житлова кімната розміром 8,4 кв. м.,
зазначена на плані 6;

- житлова кімната розміром 7,1 кв. м.,
зазначена на плані 7;

- ванна розміром 2,9 кв. м., зазначена на
плані 8;

- гараж під літерою «Д»;

- погріб під літерою «Д» (а.с.38-45).

На підставі вказаної Мирової угоди від
29.07.2005 року, право власності на кв.
АДРЕСА_1 31 жовтня 2006 року, Київським
міським БТІ було зареєстровано за
ОСОБА_2 і ОСОБА_1, про що в книзі д.98-7 за
реєстровим №8017 зроблено відповідний
запис.

Ст. 1216 ЦК України встановлено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відтак, після смерті ОСОБА_2 вказана
вище майно увійшло до спадкової маси і
підлягало спадкуванню спадкоємцем.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що 11.04.2014 року
ОСОБА_4, сином померлого, було подано
заяву про відмову від прийняття
спадщини за законом.

Таким чином, єдиною спадкоємицею
першої черги спадкування після смерті
ОСОБА_2 , його дружина - ОСОБА_1, тобто
позивач по справі.

З матеріалів справи встановлено, що
позивач звернулася до П'ятої Київської
державної нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини в
порядку спадкування за законом, однак
нотаріусом було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину.

Підставою відмови стала неможливість
визначення складу спадкового майн (а.с.
82).

У відповідності до п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року N 7 "Про судову практику у
справах про спадкування" свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Звітом про незалежну оцінку нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_1 4.»
встановлено, що вартість ? частини
квартири №2 в будинку під літерою «Б», з
такими приміщеннями: тамбур розміром 4,8
кв. м., зазначений на плані 1, кухня
розміром 7,4 кв. м., зазначена на плані 2,
вбиральня розміром 1,7 кв. м., зазначена
на плані 3, коридор розміром 4,2 кв. м.,
зазначений на плані 4, житлова кімната
розміром 15,0 кв. м., зазначена на плані 5,
житлова кімната розміром 8,4 кв. м.,
зазначена на плані 6, житлова кімната
розміром 7,1 кв. м., зазначена на плані 7,
ванна розміром 2,9 кв. м., зазначена на
плані 8, всього корисної площі 51,5 кв. м.,
з них жилої площі 30,5 кв. м., та надвірних
будівель: гараж під літ. «Д», погріб під
літ. «Д» на дату оцінки складає 102014,00
грн. (сто дві тисячі чотирнадцять грн.)
(а.с.47-59).

Крім того, з Інформаційної довідки
КВ-2014 №64648 від 25.06.2014 року вбачається, що
згідно з даними Бюро, кв.АДРЕСА_1, на
праві власності зареєстрована за:
ОСОБА_2, ОСОБА_1 на підставі Мирової
угоди від 29.07.2005р., затвердженої Ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва
від 29.07.2005р., зареєстрованої КП «КМБТІ
та РПВ на ОНМ» 31.10.2006р., в книзі д.98-7 за
реєстровим №8017 (а.с.81).

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що до нотаріальної контори звернулася
спадкоємиця першої черги, тобто
позивач, як дружина померлого, а інші
спадкоємці відсутні, то спадкове майно,
підлягає спадкуванню останньою.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача, та вважає за можливе визнати
за нею право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1, з такими
приміщеннями: тамбур розміром 4,8 кв.м.,
зазначений на плані 1; кухня розміром 7,4
кв.м., зазначена на плані 2; вбиральня
розміром 1,7 кв.м., зазначена на плані 3;
коридор розміром 4,2 кв.м., зазначений на
плані 4; житлова кімната розміром 15,0
кв.м., зазначена на плані 5; житлова
кімната розміром 8,4 кв. м., зазначена на
плані 6; житлова кімната розміром 7,1
кв.м., зазначена на плані 7; ванна
розміром 2,9 кв. м., зазначена на плані 8;
всього корисної площі 51,5 кв. м., з них
жилої площі 30,5 кв.м., та надвірні
будівлі: гараж під літ. «Д»; погріб під
літ. «Д», в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись Постановою Пленуму
Верховного Суду "Про судову практику у
справах про спадкування" від 30 травня
2008 р. № 7, ст. ст. 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України,
ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 169, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради про визнання права власності на
спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, з такими
приміщеннями:

- тамбур розміром 4,8 кв.м.,
зазначений на плані 1,

- кухня розміром 7,4 кв.м., зазначена
на плані 2,

- вбиральня розміром 1,7 кв.м.,
зазначена на плані 3,

- коридор розміром 4,2 кв.м.,
зазначений на плані 4,

- житлова кімната розміром 15,0 кв.м.,
зазначена на плані 5,

- житлова кімната розміром 8,4 кв.м.,
зазначена на плані 6,

- житлова кімната розміром 7,1 кв.м.,
зазначена на плані 7,

- ванна розміром 2,9 кв.м., зазначена
на плані 8,

всього корисної площі 51,5 кв.м., з них
жилої площі 30,5 кв.м., та надвірні
будівлі:

- гараж під літ. «Д»,

- погріб під літ. «Д», в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом 10 днів з
моменту проголошення рішення.

Суддя: