Справа № 509/4210/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
смт.
Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Мажар А.М.,

за участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представника позивачів ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Овідіополь
цивільну справу за позовом

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до

ОСОБА_4,

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Авангардівська
селищна рада Овідіопольського району
Одеської області,

про визнання таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2013 року ОСОБА_1 звернулась до
Овідіопольського районного суду
Одеської області з позовом до ОСОБА_4 та
Овідіопольської РС ГУДМС України в
Одеській області про визнання особи
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням та зобов'язання
вчинити певні дії.

18.07.2014 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулись до Овідіопольського
районного суду Одеської області з
уточненим позовом до ОСОБА_4, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору Авангардівська
селищна рада Овідіопольського району
Одеської області, про визнання таким,
що втратив право на користування
житловим приміщенням.

В обґрунтування заявленого позову
позивачі зазначили, що 29 березня 1989
року на склад сім'ї 5 чоловік вони
отримали чотирьохкімнатну квартиру,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. В
спірній квартирі зареєстровані
позивачі та відповідач про справі. На
сьогодні квартира не приватизована і є
комунальною власністю Авангардівської
селищної ради Овідіопольського району
Одеської області. Відповідач хоча і
зареєстровано в спірній квартирі, але
тривалий час з 1992 року в квартирі не
мешкає, так як за особистим бажанням
залишився мешкати у своєї бабусі
ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2. Ніхто і
ніколи не чинив ніяких перешкод
відповідачу в користуванні спірною
квартирою, але відповідач добровільно
відмовився від свого права в неї
мешкати. Ніяких засобів до збереження
за собою права на проживання в спірної
квартирі, тобто таких я бронювання,
звернення до суду з метою збереження
свого права на проживання в квартирі,
ним застосовано не було. Відповідач
ніколи і ні в якої формі не приймав
участі в утриманні квартири
(проведення ремонту, благоустрою
квартири, сплата комунальних послуг за
утримання квартири). Весь цей час вони
були вимушені сплачувати всі витрати
самостійно. В квартирі відсутні
будь-які речі, яки б були би власністю
відповідач та їх ніколи там не було.
Відповідач, хоча і є їх родичем,
припинив з ними родинні відносини, ще з
того часу, як переїхав на постійне
проживання до своєї бабусі. На сьогодні
у них виникло бажання приватизувати
спірну квартиру, але реалізувати це
право вони не можуть, так як відповідач
добровільно не бажає скасувати свою
реєстрацію за адресою спірної
квартири. Поважних причин відсутності
відповідача в їх квартирі не має. Він
добровільно, за особистим бажанням
відмовився від цього права. Між ними та
відповідачем, між відповідачем та
власником майна не було ніякої
домовленості чи то письмової, чи усної
про збереження за ним права на
проживання в спірній квартирі. Вони
вважають, що відповідач втратив право
користування квартирою, розташованою
за адресою: АДРЕСА_3. З посилання на
ст.ст.71, 72 ЖК України вони просять суд
ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_4.

Позивачі та їх представник в
засіданні позов підтримали, просять
суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав, просить суд в його
задоволенні відмовити.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, покази
свідків, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає позов обґрунтованим
та таким, що підлягає задоволенню, з
наступних підстав:

Відповідно до ордеру № 170 від 29
березня 1989 року, ОСОБА_1, сім'я якої
складалась з 5 чоловік: ОСОБА_8 - син,
ОСОБА_9 - донька, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_10 -
донька,

було надано чотирьохкімнатну квартиру,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_5
(а.с.3).

Як зазначено у довідці № 255 від 18.05.2014
року Авангардівської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області, будинок АДРЕСА_6
Овідіопольського району Одеської
області перебуває на обслуговуванні
ЖКП «Драгнава» (а.с.51).

Згідно з довідкою № 975 від 23.09.2013 року
виконавчого комітету Авангардівської
селищної ради Овідіопольського району
Одеської області за адресою: АДРЕСА_5
прописані 5 чоловік: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (а.с.8).

Відповідно до акту без дати
складеного та підписаного ОСОБА_5,
ОСОБА_1, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
посвідченого секретарем
Авангардівської селищної ради
Овідіопольського району Одеської
області за адресою: АДРЕСА_5 проживають
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_4 в
даній квартирі не проживав та не
проживає (а.с.7).

Відповідно до акту встановлення
факту не проживання за місцем
реєстрації від 18.09.2013 року комісією
встановлено, що за адресою: АДРЕСА_5
зареєстровані та проживають ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_4 за місцем
реєстрації, на момент перевірки та
складання акту, не мешкає, а також не
мешкає з моменту заселення будинку у 1989
році, що підтверджують члени комісії,
що мешкають у будинку з першого дня
заселення (а.с.9).

Допитані в судовому засіданні
свідки сторони позивачів ОСОБА_11,
ОСОБА_12 в судовому засіданні показали,
що вони є сусідки ОСОБА_5 та проживають
у АДРЕСА_7 з моменту його заселення.
ОСОБА_4 в квартирі № 20 зазначеного
будинку ніколи не проживав та не
проживає.

Допитаний в судовому засіданні
свідок відповідача ОСОБА_14 показав, що
він є двоюрідним братом ОСОБА_4. За
проханням брата він у березні 2014 року
ходив з ним до квартири, де проживає
його мати, але їм ні хто не відкрив, хоча
у квартирі горіло світло. Він раніше
був у цій квартирі та особистих речей
свого брата у ній не бачив.

Відповідно до ч.1 с т.71 та ч.1 ст.163 ЖК
України у разі тимчасової відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається займане жиле приміщення
протягом шести місяців.

У відповідності до ст.72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Суд вважає доведеним факт того, що
відповідач ОСОБА_4 набагато більше ніж
понад шість місяців без поважних
причин був відсутній за місцем
реєстрації за адресою: АДРЕСА_5, в
зв'язку з чим вважає позов таким, що
підлягає задоволенню.

При цьому суд не приймає до уваги
пояснення відповідача ОСОБА_4 про те, що
йому перешкоджали у проживанні за
місцем реєстрації, оскільки жодного
належного доказу цього стороною
відповідача суду не надано, з цього
приводу до органів місцевого
врядування, правоохоронних органів та
суду відповідач не звертався.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 214, 215, 218
ЦПК України, ст.ст.71, 72, 163 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким,
що втратив право на користування
житловим приміщенням в квартирі
АДРЕСА_4.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі до Овідіопольського
районного суду Одеської області
протягом 10 днів з дня його оголошення
апеляційної скарги.

Суддя: А. І. Бочаров