АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2076/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 52 Мозгова О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Єльцов В. О. РІШЕННЯ
21 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЄльцова В. О.суддівНерушак
Л. В. , Карпенко О. В. при секретаріЯремич
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Золотоніського міськрайонного суду
Черкаської області від 20 червня 2014 року
по справі за позовом Органу опіки та
піклування Золотоніської районної
державної адміністрації в інтересах
малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_6,
зацікавлені особи - служба у справах
дітей Золотоніської державної
адміністрації, Гладківщинська
сільська рада, Золотоніська РЦСССДМ
про позбавлення батьківських прав.
Вивчивши матеріали справи,
колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
Орган опіки та піклування
Золотоніської державної адміністрації
в інтересах малолітніх ОСОБА_8 та
ОСОБА_8 звернувся до суду із позовною
заявою до ОСОБА_6 про позбавлення
батьківських прав. Свої позовні вимоги
обґрунтував тим, що відповідачка не
виконує свої батьківські обов'язки
щодо виховання та утримання своїх
За час проживання на території
Гладківщинської сільської ради ОСОБА_6
зарекомендувала себе з негативної
сторони: ніде не працює, веде
аморальний спосіб життя, вживає
алкогольні напої. Сім'я відповідачки
перебувала під соціальним супроводом
фахівця з соціальної роботи
Золотоніського РЦСССДМ з 2002 року, як
така, що опинилася у складних життєвих
обставинах. Перебуває на обліку
сільської ради та служби у справах
дітей Золотоніської РДА, як
неблагополучна, оскільки ОСОБА_6
належним чином не виконує свої
батьківські обов'язки.
А тому, позивач був змушений звернутись
до суду, просили позбавити
батьківських прав ОСОБА_6 відносно її
Рішенням Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 20 червня 2014 року було
позбавлено батьківських прав ОСОБА_6
відносно її малолітніх дітей ОСОБА_8 та
ОСОБА_8 Стягнуто з ОСОБА_6 на користь
малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_8
аліменти в розмір: 1/4 частини від усіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку, починаючи з дня
вступу рішення в законну силу і до
досягнення дітьми повноліття. Стягнуто
з ОСОБА_6 243,60 грн. судового збору на
користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
просить рішення Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської
області від 20 червня 2014 року скасувати
та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
апелянта ОСОБА_6 про задоволення її
апеляційної скарги, прокурора Бутар
В.С., представників: органу опіки та
піклування Золотоніської РДА Зосенко
Н.І., служби у справах дітей
Золотоніської РДА Зосименко Ю.М.,
Гладківщинської сільської рада
Черкаської області Проценко О.В.,
Золотоніського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Юрківську С.Ю., про
безпідставність апеляційних вимог,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення не відповідає, а тому
відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи та
відповідно до свідоцтва про народження
серія НОМЕР_1 від 30 жовтня 2012 року
виданого Глідківщинською сільською
радою, ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідачки
народився син ОСОБА_13. Свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_2 від 13
листопада 2012 року виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по Золотоніському району
Золотоніського міськрайонного
управління юстиції у Черкаській
області, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідачки
народилася донька ОСОБА_7.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідачка ОСОБА_6 не виконує
своїх батьківських обов'язків, веде
аморальний спосіб життя, зловживає
алкоголем , а тому є підстави для
позбавлення відповідача батьківських
прав.

Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з полового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

З поданого позову та пояснень
представника позивача вбачається, що
підставою для позбавлення
батьківських прав відповідачки є
невиконання останньою своїх
батьківських обов'язків внаслідок
зловживання алкогольними напоями.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15,
16 постанови від 30 березня 2007 року №3
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і позбавлення та
поновлення батьківських прав»
роз'яснив, що позбавлення батьківських
прав є крайнім заходом впливу на осіб,
які не виконують батьківських
обов'язків, а тому питання про його
застосування слід вирішувати лише
після повного, всебічного, об'єктивного
з'ясування обставин справи, зокрема
ставлення батьків до дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме відповідно до актів обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї
громадянки ОСОБА_6 (а.с.10-33) комісією у
складі голови сільської ради,
секретаря сільської ради, фахівця із
соціальної роботи та ін. не одноразово
проводились перевірки умов проживання
сім'ї відповідачки. З актів перевірки
вбачається, що періодично діти були
неналежним чином доглянуті, були в
брудному одязі, в будинку розкидані
речі, а відповідачка разом з
співмешканцем ОСОБА_14 перебували в
стані алкогольного сп'яніння.

У свою чергу абз.4 п.16 постанови Пленуму
Верховного суду України від 30 березня
2007 року №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і позбавлення та
поновлення батьківських прав»
визначено, що хронічний алкоголізм
батьків і захворювання їх на
наркоманію мають бути підтверджені
відповідними медичними висновками.

Проте в матеріалах справи відсутній
будь-який медичний висновок з якого
вбачалося б, що відповідачка ОСОБА_6 має
хронічну алкогольну залежність.

Згідно п.15 постанови Пленуму
Верховного суду України від 30 березня
2007 року №3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і позбавлення та
поновлення батьківських прав»,
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей.

З наведеного вище положення
зазначеного пункту постанови Пленуму
Верховного суду України вбачається, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків. На
думку колегії суддів, у матеріалах
цивільної справи відсутні об'єктивні
дані, що вказують на перелік підстав, як
крайніх заходів впливу, позбавлення
батьківських прав, визначених ст.164 СК
України.

На наведені обставини суд першої
інстанції уваги не звернув, а тому
прийшов до передчасного висновку про
необхідність позбавлення батьківських
прав відповідачки.

Ураховуючи те, що позов у частині
позбавлення батьківських прав
відповідачки ОСОБА_6 задоволенню не
підлягає, а тому колегія суддів вважає,
що й позов у частині стягнення
аліментів з останньої також
задоволенню не підлягає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є обґрунтованими, а оскаржуване
рішення суду першої інстанції є таке,
що ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного
суду Черкаської області від 20 червня 2014
року по справі за позовом Органу опіки
та піклування Золотоніської районної
державної адміністрації в інтересах
малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_6,
зацікавлені особи - служба у справах
дітей Золотоніської державної
адміністрації, Гладківщинська
сільська рада, Золотоніська РЦСССДМ
про позбавлення батьківських прав -
скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову органу опіки та
піклуання Золотоніської районної
державної державної адміністрації в
інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_6
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий :

Судді :