Номер провадження: 22-ц/785/8585/14
Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Бабія А.П.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої
особи на боці відповідача - Приморська
районна адміністрація Одеської
міської ради про відшкодування
майнової шкоди, за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_5 (діючої в
інтересах ОСОБА_3) на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 24 червня 2014 року, -

встановила:

В липні 2008р. до суду звернулась з
позовом Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради до
ОСОБА_4, за участю третьої особи на боці
відповідача - ОСОБА_3 про приведення
приміщення АДРЕСА_1, в попередній стан.

19.08.2009р. по даній справі було винесено
рішення Приморським районним судом м.
Одеси, згідно якого в позові було
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 18.02.2010р. рішення
Приморського районного суду м. Одеси
скасовано та справу направлено на
новий розгляд.

ОСОБА_3 в лютому 2009р. звернулася до суду
з самостійним позовом (а.с.53-57 т.2) до
ОСОБА_4, за участю третьої особи на боці
відповідача - Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради
про усунення перешкод в користуванні
власністю, відшкодування матеріальної
(без зазначення конкретної суми) та
моральної шкоди у розмірі 10 000 грн..

ОСОБА_3 в процесі розгляду справи
декілька раз уточнювала позов
26.06.12р.(а.с. З т.2, а.с.171) та згідно
останніх вимог (про зменшення позовних
вимог) від 12.12.13р. (а.с.171 т.2) просила
стягнути з відповідача матеріальну
шкоду у розмірі 17 076 грн.

В обґрунтування позову вона зазначила,
що є власником АДРЕСА_1 в цьому ж
будинку, який проживає на 2-му поверсі
над її квартирою, самовільно виконав
роботи по реконструкції своєї квартири
з демонтажем міжкімнатних перегородок,
прорублений двірний пройом, чим значно
погіршив технічний стан будинку. В її
квартирі з'явилися тріщини на стінах,
стелі, осипається штукатурка на стінах
та стелі, почали відставати шпалери.
Внаслідок таких незаконних дій
квартира знаходиться в аварійному
стані позивачці завдано значні збитки,
про що свідчить акт від 14.09.2006р.
комітету мікрорайону «Приморський» та
дефектна відомість.

Згідно ухвали Приморського районного
суду м. Одеси від 20.11.2012р. позов
Приморської районної адміністрації
Одеської міської ради до ОСОБА_4, за
участю третьої особи на боці
відповідача - ОСОБА_3 про приведення
приміщення АДРЕСА_1 в попередній стан
залишено без розгляду (т.2 а.с.101).

Представник позивача позовні вимоги
підтримала з викладених в позові
підстав , просила їх задовольнити. При
цьому вона просила не приймати до уваги
заключения судового експерта, так як
вона з ним не згодна, вважаючи що вина
відповідача доказується Актом від
14.09.2006р. та розпорядженням Приморської
районної адміністрації.

Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Раніше представник відповідача позов
не визнавала.

Представник Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради в
судове засідання не з'явився, але надав
письмову заяву про розгляд справи у їх
відсутність (т.2 а.с.186).

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 24 червня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, за участю третьої особи на боці
відповідача - Приморська районна
адміністрація Одеської міської ради
про відшкодування майнової шкоди
відмовлено.

В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_5
(діючої в інтересах ОСОБА_3.), ставиться
питання про скасування рішення суду, та
ухвалення нового рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному
обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах скарги і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_3
та ОСОБА_6 належить на праві власності
згідно нотаріально посвідченому
договору купівлі-продажу від 27.01.1966р.
квартира АДРЕСА_2, яка складає 1/5
частину житлового будинку на
господарчих споруд, а саме 2-х житлових
кімнат пл. 15,67 кв.м. та 10,19 кв.м., кухні та
передні, сараю літ. «Б». (а.с.193-194)

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно виданого
КП «ОМБТІ та РОН» 17.04.2006р. ОСОБА_4
належить на праві власності 1/10 частина
будинку АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 244), що також
підтверджується відповіддю від 17.07.2012р.
№ 364047.75.12 (т. 2 а.с. 12, 22-25)

Згідно технічного паспорту від 04.08.2009р.
ОСОБА_4 збудовано самочинно: прибудову
літ. «а1», «а3», житловий будинок літ.
«Н», сарай літ. «І,Т,0,У,б-1,М,П,С,К».(т.2 а.с.
26-31).

З Акту обстеження санітарно-технічного
стану квартири позивача від 14.09.2006р. № 55
складеного органом самоорганізації
населення - комітетом мікрорайону
«Приморський» вбачається, що комісія
обстежила квартиру позивачки та
виявила, що в квартирі є пошкодження: на
стелях тріщини, стеля має п'ятна іржі,
витяжна в кухні-не функціонує, в жилих
кімнатах - стеля в тріщинах, в стіні з
потолка над вікном також тріщини, у
зв'язку з чим квартира потребує ремонту
(т. 1 а.с.137-138, 190-191) .

З дефектної відомості по
ремонтно-будівельних роботах в
АДРЕСА_2, складеного ТОВ «ЛИЛО ЛТД»
27.10.2006р. вбачається, що вартість таких
робіт складає 10106 грн. (т. 1 а.с.192).

Приморська райадміністрація Одеської
міської ради своїм розпорядженням № 3298
від 25.12.2006р. зобов'язала відповідача
ОСОБА_4 до 20.01.2007р. привести самовільно
реконструйовану квартиру АДРЕСА_3
згідно з проектом забудови (а.с.6).

Однак Постановою Приморського
районного суду м. Одеси від 08.12.2011р
позов ОСОБА_4 до Приморської
райадміністрації Одеської міської
ради було задоволено та скасовано
розпорядження Приморської районної
адміністрація Одеської міської ради
від 25.12.2006р. №3298 «Про приведення
самовільно реконструйованої квартири
АДРЕСА_1 згідно з проектом забудови»
(а.с. 110-112).

Вказаним рішенням суду встановлено, що
з технічних паспортів за 10.02.2006р. і
04.08.2009р. вбачається, що по внутрішньому
обміру квартири № 5 яка належить
ОСОБА_4, її житлова та підсобні площі не
змінилися. При цьому в розпорядженні не
вказано, який саме проект забудови має
бути відновлений та в порівнянні з яким
станом будівлі.

З пояснень представника судом
встановлено, що ніхто не перевіряв
виконані позивачем ремонтні роботи, ні
які комісії або експерти квартиру не
обстежували, висновки він не
підписував. За межі квартири згідно
технічного паспорту позивач не
виходив, а здійснив ремонт лише в межах
квартири, без зміни несучої
конструкції і функціонального
призначення приміщення.

Згідно ухвали Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2012р.
постанова Приморського районного суду
м. Одеси від 08.12.2011р. залишена без змін.
(а.с.113-115).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 09.07.2013р. постанову Приморського
районного суду м. Одеси від 08.12.2011р. і
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.03.2012р.
скасовано та справу направлено на
новий розгляд. (а.с.172).

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 17.04.2014р. адміністративний
позов ОСОБА_4 залишений без розгляду.

Ухвалою суду від 22.11.2012р. по справі було
призначено за клопотанням
представника позивача судову
будівельно-технічну експертизу.

З висновків заключения судового
експерта № 034/13 від 14.09.2013р. вбачається,
що: Технічний стан обробних покриттів
стін кухні, санвузла і
коридора-незадовільне-шар фарби
розтріскався, потемнів і забруднився,
місцями відшарувався та роздувся,
витяжна труба над газовою плитою в
кухні не працює, стіни закопчені. Також
потемніла і керамічна плитка,
забруднена і частково відшарувалась.
Причина незадовільного
стану-довготривала відсутність
ремонту обробного покриття. Шпалери в
кімнаті забруднені з деякими
відставаннями від довготривалого
використання.

Стелі в кімнатах деформовані ,
забруднені місцями, причина - прогин
дерев'яних балок перекриття при
довготривалій експлуатації-природний
ізнос.

В приміщенні кухні також прогин стелі
до 5-ти см.,та багато тріщин і плям.
Підлога в кімнатах, коридорі і кухні
дощата, пофарбована, частково покрита
лінолеумом, яка потерта, забруднена,
місцями відшарувалась від доски.

Віконні блоки, підвіконники та дверні
полотна-дерев'яні. В деяких місцях
примикання коробки до стін з'явились
тріщини. Причина всіх пошкоджень
квартири-експлуатація квартири без
проведення поточного та капітального
ремонту більш ніж 30 років та
довготривале замочування перекриття
над кухнею і санвузлом побутовими
водами з 2-го поверху у зв'язку з
несправністю водо несучих комунікацій.
Знос конструкцій складає -57 %.

Причинно-наслідковий зв'язок між
виявленими пошкодженнями в квартирі
ОСОБА_3 та проведеними ОСОБА_4 роботами
з переплануванням квартири №5 в цьому ж
будинку відсутня.

Ремонтні роботи виконані ОСОБА_4
відповідають вимогам діючих державних
норм та правил та вони не спричинили
шкоду квартирі ОСОБА_3. У зв'язку з цим
відсутня необхідність проведення
ремонтно-будівельних робіт з усунення
пошкоджень в квартирі №?1-ОСОБА_3 та
визначення їх вартості. .(а.с.117-163)

В судовому засіданні також на вимогу
представника позивача судовим
експертом надавались пояснення,
відповідно до яких повністю
підтверджений наданий висновок за
проведеною нею судовою експертизою №
034/13 від 14.09.2013р. , при цьому також
експерт зазначила, що оглядала
квартири обох сторін і що
незадовільний стан квартири ОСОБА_3
пов'язаний з тривалим користуванням
квартири без проведення будь-якого
ремонту та не пов'язаний з проведеними
ОСОБА_4 ремонтними роботами, які не є
капітальними і самовільними і не
можуть відноситися до реконструкції.
Заміна відповідачем старої
перегородки з каміння, і яка не
спиралась на несучу стіну, на нову із
кнауфа тільки значно знизило
навантаження на перекриття, тому
тріщини від цього не могли з'явитися та
вплинути на незадовільний стан стелі.
Також судовий експерт пояснив, що
роботи які провів ОСОБА_4 в кв. № 5 не
відносяться до реконструкції, не є
самовільними і відповідно не
потребують дозволу на виконання робіт,
тобто ремонтні роботи, які здійснює
відповідач відповідають вимогам
діючих державних норм і правил.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
чи юридичної особи, а також майнова
шкода, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції обгрунтовано
зазначив, що саме на позивача
покладається обов'язок довести
наявність шкоди та її розмір,
протиправність поведінки заподіювана
шкоди та причинний зв'язок такої
поведінки із заподіяною шкодою.

Оскільки позивачем не надано суду
переконливих доказів відносно вини та
протиправної поведінки ОСОБА_4 в
спричиненні шкоди ОСОБА_3, відсутністю
причинно-наслідкового зв'язку між
виявленими пошкодженнями в квартирі
ОСОБА_3. та проведеними ОСОБА_4 роботами,
то суд першої інстанції обгрунтовано
вважав, що позов є необґрунтованим та
не підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог про
відшкодування моральної немайнової
шкоди.

Відповідно до т. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, дією
або бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявністю її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Згідно п. З постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 25.05.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної(немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

П. 5 постанови Пленуму Верховного суду
України № 4 від 25.05.1995 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»,
передбачає, що при вирішенні спору
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди з'ясуванню підлягають: наявність
такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні, чим підтверджується
факт заподіяння моральних чи фізичних
страждань, або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні , а
також інші обставини, що мають значення
для вирішення спору.

В матеріалах справи відсутні докази,
які підтверджують протиправність дій
та вину відповідача, а також не має
причинного зв'язку між діями
відповідача та моральною шкодою.

У зв'язку з тим, що вимога про стягнення
моральної шкоди є похідної від вимоги
про стягнення матеріальної шкоди, а
вина відповідача в заподіянні шкоди не
доведена, то суд першої інстанції
обґрунтовано вважав, що відсутні
підстави для їх задоволення.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги
переконливими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5
(діючої в інтересах ОСОБА_3) - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 24 червня 2014року по справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , за участю
третьої особи на боці відповідача -
Приморська районна адміністрація
Одеської міської ради про
відшкодування майнової шкоди -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.А.
Станкевич

Судді :
А.П. Бабій

О.Д.
Варикаша