У х в а л а

20 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Закропивного О.В.,
Лесько А.О.,

Мазур Л.М.,
Савченко В.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Чернігівської
міської ради, треті особи: ОСОБА_4,
Комунальне шляхо-будівельне
підприємство Чернігівської міської
ради, про відшкодування майнової шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Чернігівської міської ради, треті
особи: ОСОБА_4, Комунальне
шляхо-будівельне підприємство
Чернігівської міської ради, про
відшкодування майнової шкоди,
посилаючись на те, що 24 квітня 2013 року
під час керування належним ОСОБА_4
автомобілем Toyota Karina, державний
номерний знак НОМЕР_1, проїжджаючи по
вул. Незалежності у м. Чернігові, він
в'їхав у яму, внаслідок чого автомобіль
отримав механічні пошкодження.

Згідно з чинним законодавством за стан
дорожнього покриття у місці скоєння
даної дорожньо-транспортної пригоди
відповідає Чернігівська міська рада,
тому остання має відшкодувати збитки
йому як особі, яка правомірно володіє
та розпоряджається пошкодженим
автомобілем.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3
просив стягнути з Чернігівської
міської ради 11 775 грн 70 коп. вартості
відновлювального ремонту належного
ОСОБА_4 автомобіля Toyota Karina, державний
номерний знак НОМЕР_1, витрати на
проведення автотоварознавчого
дослідження і судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 12 березня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 25 квітня
2014 року зазначене судове рішення
скасовано. Ухвалено нове рішення, яким
позов задоволено.

Стягнуто з Чернігівської міської ради
на користь ОСОБА_3 11 775 грн 70
коп. на відшкодування майнової шкоди, 350
грн на відшкодування вартості
автотоварознавчого дослідження, 365 грн
40 коп. судового збору, всього 12 491 грн 10
коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 липня 2014 року
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 25 квітня 2014
року скасовано, рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 12
березня 2014 року залишено в силі.

У поданій заяві ОСОБА_3 просить
переглянути ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм закону, що потягло ухвалення
різних за змістом рішень у подібних
правовідносинах. Так, заявник зазначає,
що судами касаційної інстанції
неоднаково застосовані норми
п.1 ч.1 ст. 395, 396 ЦК України.

Згідно із ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви копії ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року та від 22
січня 2014 року.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

При постановленні ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року, суд,
погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, виходив з того, що позивач не
надав суду допустимих і належних
доказів про те, що саме з вини
відповідача під час руху автомобіль
отримав механічні пошкодження. Також
зазначив, що суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення районного суду не
врахував, що наявність у особи, яка не є
власником майна, права вимагати
відшкодування шкоди, не звільняє особу,
що вимагає відшкодування завданої
шкоди, довести не тільки факт
пошкодження майна, а й факт спричинення
шкоди саме цій особі, доказів надання
позивачу будь-яких повноважень щодо
автомобіля, окрім права керування, що
випливає з факту передачі позивачу
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, матеріали справи
не містять.

Зі змісту копії ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 грудня 2013 року, на яку
заявник посилається як на підставу
перегляду судового рішення, вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, яке полягає в тому, що
положення щодо захисту права власності
поширюються також на осіб, які хоч і не
є власниками, але володіють майном на
праві господарського відання,
оперативного управління або на іншій
підставі, передбаченій законом чи
договором (речове право), такі особи
також мають право вимагати
відшкодування шкоди, завданої майну.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що наведені у заяві
доводи вказують на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах, що
згідно вимог ст. 355 ЦПК
України є підставою для перегляду
судових рішень.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що вказана справа підлягає
допуску до провадження.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за заявою ОСОБА_3
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Чернігівської міської ради, треті
особи: ОСОБА_4, Комунальне
шляхо-будівельне підприємство
Чернігівської міської ради, про
відшкодування майнової шкоди.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України, а копію ухвали
разом із копіями заяв - особам, які
беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

судді:
О.В. Закропивний

А.О.
Лесько

Л.М. Мазур

В.О.
Савченко