Справа № 510/1186/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2014
Ренійський районний суд Одеської
області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (третя особа -
Ренійський РС ГУ ДМС України в Одеській
області) про припинення сервітуту,
визнання такими, що втратили право
користування житлом та зняття з
реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
будучи належним чином сповіщені в
порядку ч. 5 ст.74 ЦПК України, у судове
засідання не явилися, заперечень щодо
позову не надав.

Третя особа - Ренійський РС ГУДМС
України в Одеській області заперечень
щодо позову не надав, просив про
розгляд справи у відсутності його
представника.

Позивач ОСОБА_1 на задоволенні позовних
вимог наполягав, просив розглянути
справу без його участі.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: копія
договору купівлі - продажу від 08.12.2006р.;
копія свідоцтва про розірвання шлюбу
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; копія технічного
паспорту на нерухомість, вид. ОСОБА_1;
копія домової книги; відповідь третьої
особи на запит суду стосовно
реєстрації відповідача за місцем
мешкання.

Судом в ході судового розгляду
справи встановлено, що позивач
звернувся до суду із позовом та просить
припинити сервітут на користування
житловим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_1, та визнати відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили
право користування вищезазначеним
житловим приміщенням, та зняти їх з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою, зазначивши, що на підставі
договору купівлі - продажу від 08.12.2006р.
він є власником квартири АДРЕСА_1. В цій
квартирі зареєстровані, як такі що
проживають колишня дружина позивача -
ОСОБА_2 та вітчим позивача - ОСОБА_3 Як
вказує позивач, ОСОБА_2 було
зареєстровано у квартирі 07.12.2012р., як
члена його родини, а ОСОБА_3 позивач
зареєстрував за його прохання з метою
працевлаштування. 17.10.2013р. шлюбу між
позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було
розірвано, тому вона пішла з родини, з
того часу мешкає за іншою адресою, отже,
вже досить тривалий час ОСОБА_2 не
мешкає за місцем своєї реєстрації, з
реєстраційного обліку не знялася.
Відповідач ОСОБА_3 припинив шлюбні
відносини з матір'ю позивача і одразу
виїхав з міста. У зв'язку із реєстрацією
відповідачів на житлоплощі позивача
несуть додаткові витрати по сплаті
комунальних послуг, крім того, він, як
власник житла, позбавлений можливості
у вирішенні інших, передбачених чинним
законодавством, питань.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані, знайшли
своє підтвердження у судовому
засіданні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
житлове приміщення протягом 6 місяців.
Положеннями ст. 72 ЖК України
встановлено, що визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок
відсутності її понад встановлені
строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст.401 ЦК України, право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлено щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут
припиняється у разі припинення
обставини, яка була підставою для
встановлення сервітуту.

За ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до положень ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

У відповідності із ст. 317, ст. 319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» від 11.12.2003р. реєстрація - це
внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру про
місце проживання або місце перебування
особи із зазначенням адреси, за якою
з особою може вестися офіційне
листування або вручення офіційної
кореспонденції. Документом, до якого
вносяться відомості про місце
проживання та місце перебування
особи, є у т.ч. паспорт громадянина
України.

Таким чином, правовою підставою для
перебування на реєстраційному обліку є
проживання чи перебування особи за
певною адресою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання особи
здійснюється на підставі судового
рішення, яке набрало законної сили, про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Слід також зазначити, що ч. 2 п. 15
постанови Пленуму ВСУ «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя» від 01.11.1996р.
вбачає, що при розгляді спорів про
право користування жилим приміщенням
необхідно брати до уваги, що ст. 33
Конституції гарантує кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання. Це означає, що

наявність чи відсутність прописки
самі по собі не можуть бути підставою
для визнання права користування жилим
приміщенням за особою, яка там
проживала чи вселилась туди як член
сім'ї наймача (власника) приміщення, або
ж для відмови їй у цьому.

Виходячи із вищевказаного, матеріалів
справи, доводів позивача, викладених у
позові, відповідачі вже тривалий час
не мешкають за спірною адресою, вони не
є власниками житла, у якому прописані, в
даний час фактично мешкають за іншими
адресами, вже будь-якого відношення до
його родини не мають. Згідно наданих
документів, позивач є власником
квартири АДРЕСА_1, на житлоплощі якого
рахуються прописані відповідачі. У
зв'язку із тим, що відповідачі не
проживають у будинку позивача більше
року, яких-небудь витрат по утриманню
житла вони не несуть, їх особистих
речей там також немає. Договором,
законом або рішенням суду не було
встановлено право відповідачів на
користування ними житловим
приміщенням ОСОБА_1 з підстав ст. 401 ЦК
України. У зв'язку із вищевикладеним, є
правові підстави для припинення
сервітут та визнання відповідачів
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням і зняття їх з
реєстраційного обліку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК
України, ст. 41 Конституції України, ст.
317, 319, , 401, 405, 406 ЦК України, ст.ст. 71, 72
Житлового кодексу України, ст. ст. 3, 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11.12.2003р., -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити сервітут, на підставі якого
ОСОБА_2, ОСОБА_3 користувались квартирою
АДРЕСА_1, що належить на праві власності
ОСОБА_1.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнати такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням квартирою АДРЕСА_1 і зняти
їх з реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник