У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,

Савченко В.О., Парінової І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Київської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа -
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
про знесення, за касаційною скаргою
Київської районної адміністрації
Одеської міської ради на рішення
апеляційного суду Одеської області від
17 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року Київська районна
адміністрація Одеської міської ради
звернулась до суду з указаним позовом,
із урахуванням уточнених позовних
вимог просила зобов'язати ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за їх рахунок знести
добудовану частину балкону самовільно
реконструйованої квартири АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачі без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт здійснили
самовільну реконструкцію належної їм
квартири, шляхом збільшення площі
балкону. Реконструкція квартири
становить загрозу завдання шкоди
мешканцям будинку АДРЕСА_1, а тому вона
підлягає знесенню.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Одеси від 5 липня 2011 року позов
задоволено. Знесено добудовану частину
балкону самочинно реконструйованої
квартири АДРЕСА_1 за рахунок
відповідачів.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 17 лютого 2014 року заочне
рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в позові.

У касаційній скарзі Київська районна
адміністрація Одеської міської ради
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, посилаючись на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що відповідачами
здійснено самочинну реконструкцію
квартири АДРЕСА_1, шляхом збільшення
площі балкону.

Перед початком самочинної
реконструкції квартири відповідачі не
отримали дозволу на проведення
будівельних робіт, не узгодили
проектну документації із органами
санітарно-епідеміологічної служби,
архітектурного та пожежного нагляду.

Задовольняючи позов та зобов'язуючи
відповідачів знести добудовану
частину балкону за їх рахунок, суд
першої інстанції виходив із того, що
проведена відповідачами самочинна
реконструкція балкону квартири
АДРЕСА_1 здійснена з порушенням
будівельних норм і правил. Водночас суд
дійшов висновку, що для усунення
зазначеного порушення обов'язковою
умовою є проведення перебудови.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд дійшов
висновку, що реконструкція
відповідачами балкону є самочинним
будівництвом. Оскільки позивач не
надав доказів відмови відповідачів від
здійснення перебудови, то таке
самочинне будівництво не підлягає
знесенню відповідно до ст. 376 ЦК
України.

Із висновками судів погодитись не
можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України, у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Як роз'яснено у п. 13 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)», вирішуючи позови про
знесення самовільно збудованих
(прибудованих, надбудованих) балконів,
мансард, горищ тощо у багатоповерхових
багатоквартирних будинках, суди
повинні враховувати, що положення
статті 376 ЦК до цих правовідносин не
застосовуються.

Проте у випадку, коли квартира в такому
будинку розташована на першому
(цокольному) поверсі й власник здійснив
прибудову до неї з одночасним
зайняттям частини прибудинкової
земельної ділянки, спір повинен
вирішуватися відповідно до правил
статті 376 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 самовільно без проектної
документації та дозволу інспекції
архітектурно-будівельного контролю
провів роботи щодо збільшення площі
балкону у квартирі АДРЕСА_1, яка
розташована на третьому поверсі
п'ятиповерхового житлового будинку
(а.с. 8).

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення,
апеляційний суд належним чином не
перевірив доводи та заперечення
сторін, не з'ясував обставини справи,
неправильно застосував до відносин між
сторонами положення ст. 376 ЦК України та
дійшов передчасного висновку про
відмову в позові.

Із рішенням суду першої інстанції
також не можна погодитися із таких
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України
власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, - за умови, що ці зміни
не призведуть до порушень прав
власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції у
порушення ст. ст. 213, 214 ЦПК України не
визначив норму матеріального права,
яка підлягає застосуванню до спірних
правовідносин; не з'ясував обставини
справи, не мотивував, чи порушує
санітарно-технічні вимоги чи правила
експлуатації будинку самочинне
збільшення площі балкону та чи
порушуються цим права власників інших
квартир.

З огляду на допущені порушення норм
матеріального та процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, ухвалені у
справі судові рішення підлягають
скасуванню із направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції
відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного
суду м. Одеси від 5 липня 2011 року та
рішення апеляційного суду Одеської
області від 17 лютого 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
А.С.
Олійник

Судді:
В.І. Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко

І.К. Парінова