печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2014 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г. ,

при секретарі - Федотова Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
заяву Генеральної прокуратури України
про перегляд заочного рішення по
цивільній справі № 757/20277/14-ц за позовом
ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури
України, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_2 про
визнання інформації недостовірної та
такою, що принижує честь, гідність,
ділову репутацію та її спростування,

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача ОСОБА_3
звернувся до суду із заявою про
перегляд заочного рішення Печерського
районного суду міста Києва від 09 жовтня
2014 року, яким позовом ОСОБА_1 до
Генеральної прокуратури України, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача: ОСОБА_2 про визнання
інформації недостовірної та такої, що
принижує честь, гідність, ділову
репутацію та її спростування було
задоволено. У заяві посилається на
поважність неявки в судове засідання
та на докази, які мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

В обґрунтування заяви зазначає, що
рішення суду ґрунтується лише на
доводах позивача, письмової позиції
відповідача щодо позовних вимог у
матеріалах справи немає, у зв'язку з чим
суд не мав можливості повно, всебічно і
об'єктивно дослідити усі наявні докази
та поважність причини неявки у судове
засідання його представника.

Представник відповідача - Семененко
В.І. в судовому засіданні заяву
підтримав, просив її задовольнити.

Представники позивача - ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили
проти заяви про перегляд заочного
рішення, посилаючись на
необґрунтованість та безпідставність
обставин, викладених в ній.

Суд, заслухавши думку учасників
процесу, вивчивши заяву, матеріали
цивільної справи, приходить до
наступних висновків

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне
рішення підлягає скасуванню, якщо
судом буде встановлено, що відповідач
не з'явився в судове засідання та не
повідомив про причини неявки з
поважних причин і докази, на які він
посилається, мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Пунктом 30 Постанови №2 Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
р. встановлює, що заочний розгляд судом
цивільної справи відповідно до ст. 224
ЦПК України допускається лише у тому
разі, коли відповідач або всі
відповідачі у справі, якщо їх було
кілька, повідомлені належним чином про
час і місце судового розгляду, не
з'явилися в судове засідання при
відсутності в ньому їх представників і
від них не надійшло повідомлення про
причини неявки чи зазначені ними
причини визнані неповажними.... і проти
такого розгляду справи не заперечує
позивач та ним не було змінено предмета
або підстави позову чи розміру
позовних вимог.

Тобто, однією з необхідних умов для
заочного провадження є неявка
відповідача в судове засідання.
Неявкою відповідача є його фактична
відсутність в залі судового засідання
при розгляді справи по суті. При цьому
необхідно враховувати, що неявкою
відповідача є його особиста
відсутність, а також відсутність його
представника.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалите заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Тобто, проведення заочного розгляду
справи можливе лише у разі наявності
умов, визначених у ст. 224 ЦПК України
(неявка відповідача в судове засідання;
належне повідомлення відповідача про
час та місце судового засідання;
відсутність поважних причин неявки
відповідача; відсутність клопотання
відповідача про розгляд справи за його
відсутністю; відсутність заперечень
позивача проти заочного розгляду
справи), які були дотримані судом при
розгляді справи в заочному порядку та
ухвалені заочного рішення.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
причини неявки в судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з'явилися у судове засідання без
поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи
розгляд справи призначався
неодноразово, а саме: 14.08.2014 р., про яке
представник відповідача був
повідомленим належним чином, про що
свідчить розписка (а. с. 34), разом з тим
на адресу суду відповідачем було
направлено повідомлення, за підписом
заступника Генерального прокурора
України Бачуна О., про те, що
представник відповідача перебуватиме
у відпустці.

В судове засідання, яке було призначено
на 09.10.2014 р., представник відповідача
повторно не з'явився, про місце та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином (а.с.51), але клопотань про
відкладення розгляду справи чи
визнання поважними причин неявки до
суду відповідачем надано не було.

Крім того, відповідачем не надано суду
і доказів, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Частина 2 статті 11 ЦПК України
передбачає, що особа, яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд.

А тому, суд вважає, що докази і
обставини, на які посилається
відповідач у своїй заяві, не мають
істотного значення для правильного
вирішення справи, в зв'язку з чим і
відсутні підстави для перегляду
заочного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
231, 232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву Генеральної прокуратури України
про перегляд заочного рішення по
цивільній справі № 757/20277/14-ц за позовом
ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури
України, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: ОСОБА_2 про
визнання інформації недостовірної та
такою, що принижує честь, гідність,
ділову репутацію та її спростування -
залишити без задоволення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 231 ЦПК
України у разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Ільєва Т.Г.