Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2014 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі (зала судових
засідань №14) цивільну справі за
позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Суворовської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права користування жилим приміщенням,
-

В С Т А Н
О В И В

Позивачі подали до суду
зазначений вище позов і просить
визнати за ними право користування
жилим приміщенням кімнатами АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних
вимог, позивачі посилалися на те, що
ОСОБА_1, працюючи з 23 липня 1988 року на
Одеському ливарному заводі
«Центроліт», за рішенням адміністрації
та профспілкового комітету заводу №59
від 23 червня 1994 року та ордерів №352 і
№353 від 02 серпня 1994 року, отримала на
склад сім'є чотири чоловіки (вона,
чоловік ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4 та дочка
ОСОБА_2) житлові кімнати АДРЕСА_1, куди
вселилися, зареєструвалися, де
постійно проживали однією сім'єю,
несучи всі належні витрати на
утримання зазначених кімнат
гуртожитку та оплачуючи комунальні
послуги.

В 1997 році ОСОБА_1 була визнана
інвалідом 2-ї групи, у зв'язку з чим
звільнилася з заводу за власним
бажанням, залишаючись проживати із
сім'єю в гуртожитку в кімнатах АДРЕСА_1.

В 2006 році гуртожиток було
передано з заводу «Центроліт» на
баланс Одеської міської ради. У 2014 році
вони вирішили приватизувати надане їм
житло в гуртожитку, відповідно до
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» для чого
необхідно було надати документи про
підтвердження їхньої реєстрації, в
зазначених кімнатах. У зв'язку з тим, що
реєстрацію їхнього проживання
паспортним відділенням було здійснено
тільки по жилій кімнаті АДРЕСА_1, вони
звернулися до Суворовської районної
адміністрації Одеської міської ради з
заявою про укладення з ними договору
найму на кімнату АДРЕСА_1, в якій вони
на законних підставах проживають та
користуються більше двадцяти років. В
задоволені їх заяви відповідачем було
відмовлено з посиланням на те, що строк
дії ордеру на підставі, якого вони
посилилися в кімнату АДРЕСА_1, сплив та
рекомендували звернутися до суду.

Тому, просять захистити їхні
житлові права на кімнату АДРЕСА_1,
передбачені ЖК України та Конституцією
України.

У своїй письмовій заяві, поданій
до загальної канцелярії суду, позивачі
підтримали свої вимоги та просили
розглянути справу за їх відсутності. У
разі неявки в судове засідання
відповідача, просили розглянути справу
в заочному порядку. Наслідки розгляду
справи в заочному порядку, передбачені
ст. 228 ЦПК України, їм відомі.

Відповідач в судове засідання не
прибув. Про день, час та місце розгляди
справи повідомлялися належним чином,
замовною поштою, про що свідчить
поштове повідомлення, приєднане до
справи. Причини неявки суду не
повідомили.

За згодою позивачів, суд на
підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України
розглянув справу в заочному порядку.

Вивчив матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
із наступних підстав.

Відповідно до норм ст. 61 ЖК
України - користування жилим
приміщенням у будинках державного і
громадського житлового фонду
здійснюється відповідно до договору
найму жилого приміщення.

В судовому засіданні встановлено,
що жилі кімнати АДРЕСА_1, площею 18,0 кв./м.
та АДРЕСА_1, який має статус
«гуртожитку», з 2006 року належать
органам місцевого самоврядування, що
підтверджується довідкою Комунального
підприємства Житлово-комунальний
сервіз «Північний» Одеської міської
ради від 20 листопада 2014 року (л.с. №11).

До 2006 року зазначений гуртожиток
знаходився на балансі у Одеського
ливарного заводу «Центроліт», де
позивачка з 23 липня 1988 року по 15 квітня
1997 рік працювала старшим робітником
складу центрального складського
господарства і за станом здоров'я
звільнилася, будучи інвалідом 2-ї групи,
що підтверджується трудовою книжкою
серії НОМЕР_1 від 13 серпня 1982 року
виданої на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (л.с.
№6).

Під час роботи на Одеському ливарному
заводі «Центроліт», на підставі
спільного рішення адміністрації та
профспілкового комітету заводу за №59
від 23 червня 1994 року, позивачці ОСОБА_1
були виділені для проживання її сім'ї у
складі чотирьох чоловік житлові
кімнати АДРЕСА_1, площею18,0 кв./м. та
АДРЕСА_1, площею 12,0 кв./м., куди вона
разом з чоловіком ОСОБА_3, дочкою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочкою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, посилилися на підставі
ордерів №352 та №353, виданих 02 серпня 1994
року в квартирній групі адміністрації
заводу та де постійно проживали.
Позивачі по даній справі по теперішній
час постійно проживають в кімнатах
АДРЕСА_1, правомірними користуючись
ними та утримуючи їх згідно особового
рахунку, відкритого на ОСОБА_1 (л.с.
№№7,8,10,11).

Реєстрація місця проживання позивачів,
відділом громадянства і реєстрації
фізичних осіб Суворовського РВ ОМУ
УМВС України в Одеській області була
проведена по кімнаті АДРЕСА_1 вказаного
гуртожитку, що підтверджується штампом
про реєстрацію в їхніх паспортах
громадян України та в довідці №846 від 05
червня 2014 року КП ЖКС «Північний»
Суворовського району м. Одеси (л.с.
№№9,15,16).

При таких обставинах, суд вважає, що
позивачі отримавши відповідно до
законодавства України в своє
користування жилі кімнати АДРЕСА_1 і
правомірно проживаючи в них більше 20
років, набули право користування
зазначеними жилими приміщеннями на які
відкриті особові рахунку за позивачкою
ОСОБА_1

Все вищевикладене свідчить, що
між позивачами і відповідачем фактично
укладений договір найму жилого
приміщення, а саме на кімнати АДРЕСА_1,
жилою площею 18,0 кв./м., та АДРЕСА_1, жилою
площею 12,0 кв./м., які розташовані у
гуртожитку по АДРЕСА_1.

Таким чином, суд вважає, що
позовні вимоги правомірні, основані на
нормах ст. ст. 61, 63 ЖК України, які
регулюють дані правовідносини та на
підставі ст. 47 Конституції України,
відповідно до якої, - кожен має право на
житло. Держава створює умови, за яких
кожний громадянин матиме змогу
побудувати житло, придбати у власність
або взяти в оренду. Ніхто не може бути
примусово позбавлений житла інакше як
на підставі закону за рішенням суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 61, 63 ЖК України, ст. 47
Конституції України, суд, -

В И Р
І Ш И В

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право
користування житловою площею 12,0 кв./м. в
кімнаті АДРЕСА_1.

Копію рішення направити відповідачу.

Рішення, як заочне, може бути
переглянуте за заявою відповідача, яка
подається до Суворовського районного
суду м. Одеси протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення, воно
може бути оскаржене до апеляційного
суду Одеської області в загальному
порядку.

Суддя: