У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Апеляційного суду Львівської
області від 18 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» про визнання
кредитної угоди, договору про видачу
траншу недійсним та відшкодування
моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області з позовом до ПАТ КБ
«ПриватБанк» про визнання кредитної
угоди, договору про видачу траншу
недійсним та відшкодування моральної
шкоди, посилаючись на те, що у жовтні 2009
року його повісткою викликано у
Дрогобицький міськрайонний суд як
відповідача у цивільній справі, де він
дізнався, що Дрогобицьким
міськрайонним судом відкрито
провадження у справі за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до нього і про накладення
арешту на належне йому майно у зв'язку з
невиконанням ним кредитних
зобов'язань, зокрема по кредитному
договору від 22 серпня 2008 року на суму 45
000,00 доларів США.

Позивач зазначав, що вищевказаного
кредитного договору не підписував,
грошових коштів у банку не отримував.
Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська, який 04 грудня 2009
року відкрив провадження у справі за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2
щодо стягнення заборгованості по цих
самих кредитних договорах. На
виконання позовних вимог банку суд
Жовтневого району м. Дніпропетровська
своєю ухвалою наклав арешт на все його
рухоме і нерухоме майно.

ОСОБА_2 звертався до Служби безпеки
України та у територіальний відділ
міліції з відповідними заявами про
фальсифікацію кредитних договорів і
викрадення банківських коштів
посадовими особами банку. Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 14 квітня 2010 року скасовано
ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 04 грудня 2009 року.
На початку квітня 2010 року до
Дрогобицького міськрайонного суду
надійшла заява від представника ПАТ КБ
«Приватбанк» про залишення поданої ним
у травні 2009 року позовної заяви до
ОСОБА_2 про забезпечення позову, без
розгляду. Ухвалою Дрогобицького
міськрайонного суду від 09 квітня 2010
року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_2 про звернення стягнення на
майно залишено без розгляду.

Позивач також зазначав, що відповідач
ПАТ КБ «Приватбанк» суттєво порушив
його майнові права, завівши відносно
нього кредитну справу, про яку він не
знав і не міг знати, так як з ним
відповідач згадане питання не
узгоджував, жодних кредитних угод та
інших документів по згаданій угоді він
не підписував, зазначеної у кредитній
угоді суми у 45 000,00 доларів США не
отримував і не знав про існування такої
кредитної угоди до виклику його в
судове засідання Дрогобицького
міськрайонного суду. Внаслідок
протиправних, умисних дій відповідача
йому також заподіяно моральну шкоду.

Крім того, ОСОБА_2 зазначав, що
незаконне заведення кредитної справи
відносно нього на таку значну суму
завдало позивачу моральної шкоди, яку
він оцінює у 50 000,00 грн.

Просив суд визнати недійсною кредитну
угоду № E/V 3875 від 22 серпня 2008 року та
договір про видачу траншу № E/V 3875/1 від 26
серпня 2008 року недійсними та стягнути з
відповідача на відшкодування
моральної шкоди 50 000,00 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 11
листопада 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 18 вересня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено з інших
правових підстав.

У листопаді 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла вищевказана касаційна
скарга, яка подана з пропущенням
установленого ст. 325 ЦПК України
процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено
клопотання про поновлення строку на
касаційне оскарження вищевказаного
рішення апеляційного суду.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
(ухвалою) апеляційного суду. У разі
пропущення зазначеного строку з
причин, визнаних поважними, суддя
касаційної інстанції за заявою особи,
яка подала скаргу, може поновити цей
строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне
оскарження пропущено з поважних
причин, він підлягає поновленню.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеним рішенням апеляційного
суду подав касаційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
апеляційного суду Львівської області
від 18 вересня 2014 року, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
процесуального права, та залишити в
силі рішення Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 11 листопада 2013 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даного судового
рішення. Викладені заявником обставини
не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи апеляційним
судом, не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне
оскарження рішення апеляційного суду
Львівської області від 18 вересня 2014
року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» про визнання
кредитної угоди, договору про видачу
траншу недійсним та відшкодування
моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.