РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3124/14-ц

провадження у справі № 2/0285/1126/14

09 вересня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний
суд Житомирської області у складі
судді Романюк Юлії Геннадіївни, за
участі секретаря судового засідання
Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у
справі:

позивач: не прибула,

відповідач: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовною до
відповідача про розірвання шлюбу, в
якій просить розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2, зареєстрований 27 жовтня 1990 року
відділом РАГСу Новоград-Волинського
міськвиконкому, актовий запис № 464.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що перебувають з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають повнолітніх дітей -
ОСОБА_3, 1991 року народження та ОСОБА_4, 1994
року народження. Однак, спільне життя
не склалось, однією сім'єю не
проживають на протязі останніх
чотирьох років, перебування в шлюбі та
примирення є неможливим і суперечить
їх інтересам, оскільки давно втратили
один до одного почуття любові та
поваги, а тому виникла необхідність
розірвання шлюбу в судовому порядку.

Позивач у судове засідання не прибула.
В позовній заяві просила розглядати
справу у її відсутність.

Відповідач у судове засідання не
прибув, подав письмову заяву в якій,
зазначив, що заявлені позовні вимоги
визнає та, оскільки примирення
неможливе, просить їх задовольнити,
розглядати справу у його відсутність.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін на підставі наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні
матеріали справи та подані докази,
з'ясувавши всі обставини справи в їх
сукупності, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
27 жовтня 1990 року (а.с.4). Від даного шлюбу
мають повнолітніх дітей: ОСОБА_3, 1991
року народження та ОСОБА_4, 1994 року
народження.

Різниця в поглядах на права та
обов'язки подружжя, відсутність
взаєморозуміння призвели до
поступового погіршення взаємовідносин
і до фактичного припинення шлюбних
стосунків між позивачем та
відповідачем.

Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли
створити міцної сім'ї, про що свідчить
той факт, що вони не підтримують
шлюбних відносин та поновлювати наміру
їх не мають.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права, а також права їхніх
дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу
України, шлюб може бути розірвано, якщо
буде встановлено, що подальше сумісне
проживання сторін і збереження сім'ї
неможливе.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених фізичними або юридичними
особами вимог і на підставі наданих
ними доказів. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін виникає
спір.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

При розгляді даної справи суд виходив з
того, що шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка.
Добровільність шлюбу - одна з основних
його засад.

В своїх письмових заявах, поданих до
суду, позивач та відповідач зазначивши,
що примирення між ними неможливе,
наполягали на розірванні шлюбу. А тому,
враховуючи вищевикладене, у суду є
підстави вважати, що сім'я розпалася
остаточно, шлюб існує лише формально і
його збереження суперечило б інтересам
сторін, а відтак, існують підстави для
розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позов обґрунтований та підлягає до
задоволення.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 174, 208, 209,
212-215, Цивільного процесуального
кодексу України, статтями 104, 105, 109, 110, 112,
113 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянами
України, зареєстрований 16 листопада 1999
року відділом реєстрації актів
громадянського стану
Новоград-Волинського міськвиконкому
Житомирської області, актовий запис №
464.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги до апеляційного
суду Житомирської області через
Новоград-Волинський міськрайонний суд
протягом 10 (десяти) днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 (десяти)
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Ю.Г. Романюк