Провадження №2/761/5553/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

14 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Києва до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Києва (далі по тексту - позивач)
звернулося до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про
відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач перебуває на пенсійному
обліку та отримує пенсію по втраті
годувальника відповідно до ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». За період з 01.10.2010 року по
30.11.2010 року виникла переплата пенсії у
сумі 53,51 грн. у зв'язку з
автоматизованою помилкою. Відповідача
листом було повідомлено про виникнення
переплати пенсії, однак з його боку
ніяких пояснень з цього приводу не
надходило. Враховуючи те, що
безпідставно набуте майно у вигляді
пенсій внаслідок рахункової помилки
передбачає поверненню, що передбачено
ст. 1215 Цивільного кодексу України,
позивач просить суд стягнути з
відповідача шкоду, завдану позивачу в
сумі 53,51 грн.

В судовому засіданні представник
позивача Форкач О.В. позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав,
зазначених в позовній заяві, просив
позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання, яке
відбулося 14.10.2014 року, не з'явився, про
розгляд справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки в суд не
повідомив. Заяв та клопотань від нього
на адресу суду не надходило.

Суд, керуючись ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України № 1618-IV
від 18.03.2004 року (далі по тексту - ЦПК
України), ухвалив провести заочний
розгляд справи на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, отримавши
на це згоду позивача.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши та оцінивши
письмові докази у справі у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

Згідно ст. 15 ЦПК України, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних
сімейних, трудових відносин.

За правилами ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Києва не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
перебуває на обліку в Управлінні
пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва м.
Києва відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

За період з 01.10.2010 року по 30.11.2010 року
виникла переплата пенсії в сумі 53,51 грн.
у зв'язку з автоматизованою помилкою.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачу був надісланий
претензійний лист від 12.05.2014 року із
вимогою добровільної сплати суми
переплати пенсії у розмірі 53,51 грн. (а.с.
4).

Механізм утримання надміру виплачених
сум пенсій встановлено статтею 50
Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", частина перша якої
передбачає, що суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених
за призначеними пенсіями, та списання
органами Пенсійного фонду України сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
визначає Порядок відшкодування коштів,
надміру виплачених за призначеними
пенсіями, та списання сум переплат
пенсій та грошової допомоги, що є
безнадійними до стягнення,
затверджений постановою правління
Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003
року та зареєстрований в Міністерстві
юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року.

Разом з тим, відповідно до ст. 1215 ЦК
України, не підлягає поверненню
безпідставно набуті: заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти та інші грошові
суми, надані фізичній особі як засіб до
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і недобросовісності з
боку набувача.

Суд критично ставиться до листа
Головного управлінням Пенсійного
фонду України від 07.12.2010 року №2620,
відповідно до якого ГУ ПФУ просить
вирішити на комісії по призначенні
пенсій питання про погашення переплати
пенсії в сумі 53,51 грн. з отримувача
пенсії ОСОБА_1 по особовому рахунку
НОМЕР_1 відділення зв'язку №04116 з причин
перерахування за програмною помилкою,
оскільки він не підтверджує обставин,
на які посилається позивач як на
підставу своїх вимог та не відповідає
вимогам належності доказів (а.с. 3).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України,
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
"Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції", виходячи з принципу
процесуального рівноправ'я сторін та
враховуючи обов'язок кожної сторони
довести ті обставини, на які вона
посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України,
безпідставно набуте майно не підлягає
поверненню за відсутності рахункової
помилки при виплаті коштів, а також
добросовісності з боку набувача.
Обов'язок довести недобросовісність
набувача грошових сум, зазначених у ч.1
вказаної статті, покладається на
сторону, яка вимагає повернення цих
коштів.

Позивачем у встановленому законом
порядку не доведено автоматизовану
(програмну) помилку, внаслідок якої
відповідачу виникла переплата пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де
Верховний Суд України зробив висновок,
що безпідставно набуті особою кошти, що
належать до виплат встановлених
абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема,
пенсія), за відсутності рахункової
помилки з боку особи, яка добровільно
провела їх виплату, і факту
недобросовісності набувача, не
підлягають поверненню.

Таким чином, сумлінність поведінки
одержувача коштів ОСОБА_1 презумуються,
та у зв'язку з тим, що позивачем не
доведено, що перерахування пенсії
сталося з причин, пов'язаних з
автоматизованою помилкою, існують
правові підстави для відмови в
задоволенні позову про стягнення з
відповідача переплаченої пенсії в
розмірі 53,51 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223, 224-233 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Києва до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя:
А.І. Саадулаєв