Провадження №4-с/761/168/2014
У Х В А Л А

іменем України

24 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Пономаренко Н.В.,

при секретарі
Клим Т.О.

з участю представника скаржника
ОСОБА_1

представника заінтересованої особи
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
скаргу ОСОБА_3, особа, дії якого
оскаржують ся: Головний державний
виконавець ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
Руденко Юрій Олексійович,
заінтересована особа: ОСОБА_5 на дії
державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

представник скаржника звернувся до
суду з вищевказаною скаргою та просив
визнати вимогу державного виконавця
ВДВС Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві від 11.06.2014
року щодо виконання судового рішення у
цивільній справі № 2-4620 від 21.09.2011 року
згідно зведеного виконавчого
провадження № 33830228, як неправомірну та
скасувати її; зобов'язати Головного
державного виконавця ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві від 11.06.2014 року
Руденка Ю.О. не вчиняти дії щодо опису
та арешту квартири АДРЕСА_1, яка є
власністю ОСОБА_3 згідно виконавчого
листа № 2-4620 від 21.09.2011 року до
остаточного вирішення вказаного
спірного питання у Вищому
спеціалізованому суді України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Представник скаржника в судовому
засіданні підтримав вимоги даної
скарги та просив їх задовольнити,
пояснивши це тим, що 16.08.2012 року згідно
заочного рішення Шевченківського
районного суду м.Києва, було видано
виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_5 коштів в розмірі 181
139,00 грн., внаслідок чого було відкрито
виконавче провадження № 33830228 та 14.06.2014
року представник скаржника отримав від
державного виконавця вимогу про те, що
ОСОБА_3 нібито не виконала в повному
обсязі розрахунки по заборгованості
згідно виконавчого листа № 2-4620 від
21.09.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_5 коштів в розмірі 181 139,00
грн. тому вимогою державного виконавця
незаконно було назначено на 01.07.2014 року
опис та арешт квартири АДРЕСА_1, яка є
власністю ОСОБА_3, що є неправомірним
так як ОСОБА_3 повернула ОСОБА_5 борг
встановлений вищевказаним рішенням.

Головний державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського РУЮ у м.Києві Руденко
Ю.О. в судове засідання не з'явився, про
день та час розгляду справи
повідомлявся належним чином, причини
неявки не повідомив, заяви про розгляд
справи за своєї відсутності не подавав.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_5
в судовому засіданні проти задоволення
вказаної скарги заперечив.

Суд, дослідивши надані письмові докази,
дійшов висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 21.09.2011 року стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 борг в сумі 181
139,00 грн..

Відповідно до копії вимоги державного
виконавця від 11.06.2014 року, вбачається,
що на виконанні у відділі ДВС
Шевченківського РУЮ м.Києва
перебувають виконавчий лист № 2-4620 від
21.09.2011 року Шевченківського районного
суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_3,
боргу в сумі 181139,00 грн. на користь
ОСОБА_5 та виконавчий лист № 2-16889/10 від
22.04.2011 року Шевченківського районного
суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_3
боргу в сумі 402296,06 грн. на користь
ОСОБА_6. Станом на 11.06.2014 року виконавчі
листи в повному обсязі не виконані. Для
належного виконання документа,
керуючись ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», вбачається
зобов'язання ОСОБА_3 бути присутньою
для здійснення державним виконавцем
опису та арешту квартири за адресою:
АДРЕСА_1, а саме 01 липня 2014 року в 12-00 год.
(а.с.9-10).

Встановлено, що виконавчий документ
винесений відповідно до вищевказаного
рішення Шевченківського районного
суду м.Києва від 21.09.2011 року фактично не
виконаний та виконавчі дії зазначені в
вищевказаній вимозі державного
виконавця від 01.07.214 року не відбулися,
що було визнано та не заперечувалося в
судовому засіданні стороною скаржника.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець: здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.
Державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема: накладати арешт на
майно боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку; у процесі
виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у
якої знаходиться майно боржника чи
майно та кошти, належні боржникові від
інших осіб, проводити в них огляд, у
разі необхідності примусово
відкривати їх в установленому порядку
із залученням працівників органів
внутрішніх справ, опечатувати такі
приміщення, арештовувати,
опечатувати та вилучати належне
боржникові майно, яке там перебуває та
на яке за законом можливо звернути
стягнення.

Враховуючи викладене, суд не вбачає
підстав для задоволення вказаної
скарги так як вище вказані дії
державного виконавця передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження» є правомірними, оскільки
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, що включає в себе надіслання
боржнику вимоги щодо виконання
судового рішення.

Що стосується заявленої вимоги про
зобов'язання Головного державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в
м.Києві, в подальшому не вчиняти дій
щодо опису та арешту квартири АДРЕСА_1,
то вони, на думку суду, задоволенню не
підлягають, оскільки суд вважає, що
дані вимоги не відповідають змісту
законодавства, адже, судове рішення
повинно бути наслідком чинного
правового регулювання та не може
обмежувати виконання службових
обов'язків державного виконавця при
здійсненні виконавчих дій,
передбачених чинним законодавством
спрямованих на виконання рішення суду.
Судовому захисту підлягають лише
порушені права, а не можливість їх
порушення в майбутньому, суд не може
розглядати вимоги щодо зобов'язання в
майбутньому не вчиняти дії пов'язані з
виконанням рішення суду у зв'язку із
вірогідністю настання певних
наслідків, оскільки у суда на час
розгляду даної скарги відсутні
підстави для прийняття рішення
стосовно законності таких дій.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволення вимоги щодо обмеження
суб'єкта державної виконавчої служби
не вчиняти дії у майбутньому пов'язаних
із вживанням заходів до примусового
виконання рішеня, оскільки у суда на
час розгляду справи відсутні підстави
для прийняття рішення стосовно
незаконності таких дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Таким чином, доводи скаржника не
знайшли свого підтвердження при
розгляді скарги, а отже дії державного
виконавця являються правомірними і
законними, а представником заявника не
надано доказів того, що вище вказані
дії (вимоги) державного виконавця у
виконавчому провадженні за № 33830228 не
відповідали вимогам чинного
законодавства, тому суд вважає скаргу
такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
11, 22, 49, Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 383-387 ЦПК України,
суд -

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_3, особа,
дії якого оскаржують ся: Головний
державний виконавець ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві Руденко Юрій
Олексійович, заінтересована особа:
ОСОБА_5 на дії державного виконавця -
відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги,
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: