справа № 165/2342/14-ц
провадження №2/165/614/14
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд
Волинської області в складі:

головуючого судді
Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі
Харук Ю.І.,

з участю позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Нововолинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу по оплаті житлово-комунальних
послуг за утримання спільної квартири,
-

встановив:

22 вересня 2014 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3
про стягнення понесених витрат на
утримання майна, що є спільною сумісною
власністю подружжя.

Свої вимоги обґрунтовує тим,
що в період шлюбу з ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 21.10.1992
року ним була придбана трьохкімнатна
житлова квартира АДРЕСА_1. 29 січня 2003
року сторони зареєстрували розірвання
шлюбу в відділі РАЦС Нововолинського
міського управління юстиції. В
квартирі в даний час зареєстровані та
проживають позивач, його син ОСОБА_4, 1980
року народження, дочка ОСОБА_5, 1978 року
народження, онук ОСОБА_6, 1999 року
народження. В квартирі також
зареєстрована, однак не проживає з 2004
року його колишня дружина ОСОБА_3
Вказує, що після розірвання шлюбу
відповідач виселилась з квартири і в
даний час проживає в будинку по АДРЕСА_2
без реєстрації місця проживання. З 2003
року відповідач квартирою не
цікавиться, участі у витратах по
утриманню майна не приймає. Зазначає,
що вказана квартира є спільною
сумісною власністю сторін, що набута
ними в період шлюбу. Набуття майна за
час шлюбу створює презумпцію
виникнення права спільної сумісної
власності. Реєстрація права на
квартиру на ім'я позивача не спростовує
презумпції належності її до спільної
власності подружжя. Зазначає, що
відповідач ОСОБА_3, являючись
співвласником квартири та будучи
зареєстрованою в квартирі, не сплачує
за комунальні послуги, які
нараховуються на всіх зареєстрованих в
квартирі осіб. Вказує, що весь тягар по
утриманню квартири несе позивач.
Відповідач не реагує на прохання
позивача знятись з реєстрації з
квартири, не бажає нести обов'язків по
утриманню квартири, що є їх спільною
власністю, набутою під час шлюбу.
Вказує, що співвласник зобов'язаний
брати участь у витратах на утримання
квартири незалежно від проживання в
ній. За період з вересня 2011 року по
серпень 2014 року включно позивачем було
сплачено квартплату, за надання послуг
централізованого опалення,
водопостачання, газопостачання та
вивезення сміття. Оскільки відповідач
є співвласником вищезазначеного
житлового приміщення, тому вона
повинна брати участь у сплаті
комунальних послуг. На неодноразові
прохання відповідач ухиляється від
оплати за комунальні послуги. Просить
стягнути з відповідача на його користь
частину понесених ним витрат по
утриманню спільного майна за період з
вересня 2014 року по серпень 2014 року в
розмірі 5325,20 грн. та судові витрати по
справі

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 заявлений
позов підтримали з підстав наведених у
ньому, просять його задоволити та
стягнути з відповідача на його користь
частину понесених ним витрат по
утриманню спільного майна в розмірі
5325,20 грн. відповідно до поданого
розрахунку в позовній заяві та судові
витрати по справі. Зазначили, що
розрахунок долі відповідача у витратах
на водопостачання, газопостачання
вивезення сміття проведено виходячи із
1/5 частини цих витрат, які
нараховуються щодо кількості
зареєстрованих осіб. Розрахунок витрат
на утримання будинку і прибудинкової
території та витрат за надання послуг з
централізованого опалення здійснено
виходячи із 1/2 частини, так як дана
квартира є спільною власністю
подружжя, і співвласник зобов'язаний
нести всі витрати, пов'язані з
утриманням належного йому майна.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала. Не
заперечила, що є співвласником
квартири АДРЕСА_1, яка є спільною
сумісною власністю подружжя. Однак
вказала, що у спірній квартирі не
проживає більше десяти років, тому не
має нести витрати по утриманню майна.
Також вказує на безпідставність вимог
щодо стягнення з неї половини витрат на
опалення і утримання будинку та
прибудинкової території, оскільки у
спірній квартирі зареєстровані п'ятеро
осіб, в тому числі їх син та дочка, які
користуються нарівні з наймачем всіма
правами і несуть всі обов'язки по
утриманню житла. Тому кожен з них
повинен оплачувати комунальні послуги.
Не заперечила, що протягом останніх
трьох років вона не приймає участі в
оплаті послуг.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази та
проаналізувавши їх в сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення у зв'язку з
наступним.

В судовому засіданні встановлено, і цей
факт не заперечують сторони, що вони
перебували в шлюбі з 04.09.1976 року до
29.01.2003 року. Під час шлюбу ними було
придбано квартиру АДРЕСА_1 згідно
договору купівлі-продажу від 21.10.1992
року(а.с.6.7)

Відповідно до ст. 22 КпШС України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

З зазначеної норми закону слідує, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності позивачу
ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3

Як вбачається з довідки ЖЕК -3 від 18.09.2014
року (а.с.5) у вищевказаній квартирі
зареєстровані позивач ОСОБА_1,
відповідач ОСОБА_3, їх син ОСОБА_4, дочка
ОСОБА_7, онук ОСОБА_6, 1999 року народження.

Відповідно до ст.ст.150-151 ЖК
України громадяни, які мають в
приватній власності жилу квартиру,
користуються нею для особистого
проживання і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд, і зобов'язані забезпечувати її
схоронність, провадити за свій рахунок
поточний і капітальний ремонт,
утримувати в порядку придомову
територію.

Отже, всі співвласники
зобов'язані нести тягар по оплаті за
комунальні послуги, в тому числі за
теплопостачання та утримання будинку і
при будинкової території, незалежно
від факту проживання у належній їм на
праві власності квартирі.

Згідно із ст.319 ЦК України усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Відповідно до вимог ст.322 ЦК
України власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить.

Як встановлено судом, відповідач
ОСОБА_3 є співвласником квартири
АДРЕСА_1, є зареєстрованою в квартирі за
вищевказаною адресою, зберігає право
користування спільним майном подружжя,
тому зобов'язана нести тягар по
утриманню житла, незалежно від факту
проживання у ній.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Як вбачається з статті 257 ЦК
України, загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Дослідивши подані позивачем
квитанції по оплаті комунальних послуг
(а.с.8-19), суд не бере до уваги квитанцію
від 20.09.2011 року (а.с.8) по сплаті
комунальних витрат за серпень 2011 року,
що є поза межами строку позовної
давності.

Так, за період з вересня 2011 року по
серпень 2014 року позивачем було
сплачено за надання послуг з
централізованого опалення 4683,04
гривень, із розрахунку: 36+271+244+278+ 434+ 258+
188+ 49+ 230+ 306+ 260+ 151,68+ 254+ 112+ 158,65+ 286+ 300+ 384+
384+98,71= 4683,04 гривень. Тобто відповідач,
виходячи із 1/2 частки власності,
повинен був сплатити 2341,52 гривень (4683,04
грн. : 2= 2341,52 грн.)

За вказаний період за витрати на
утримання будинку та прибудинкової
території ОСОБА_1 сплатив 2642,50 гривень,
із розрахунку: 720 (120х6 місяців) + 234 (117х2
місяці) + 115 + 110 +71 +70 +70 +71 +210 (70х з міс.) +
63,55+ 71+70+71+ 280(70х4міс.) +64+ 70 +71 +70 +70,29 +70
+70,66+70=2782,50 гривень. Тобто відповідач,
виходячи із 1/2 частки власності,
повинен був сплатити 1391,25 гривень (2782,50
грн. : 2= 1391,25 грн.)

Плата за водопостачання,
газопостачання та вивезення сміття
нараховуються в залежності від
кількості зареєстрованих в квартирі
осіб. Оскільки в спірній квартирі
зареєстровано 5 осіб, частина витрат,
яка підлягала для оплати відповідачем
становить 1/5.

Сума оплати позивачем витрат за
водопостачання за період з вересня 2011
року по серпень 2014 року становить 4195,64
гривень, із розрахунку 158+ 109+ 109+ 108+ 108+ 114+
114+117+115+118+833 ( 119 х 7 місяців) +118,80+ 119+ 118+ 118+
119+ 118+ 118+ 119+ 118,80+ 357(119х3міс.) +118+119+119+118,04+295 =
4195,64 грн. До оплати відповідачем
підлягало 839,13 грн., із розрахунку 4195,64 :
5.

За цей же період позивач сплатив
за газопостачання 2424,18 гривень, із
розрахунку 1095 (73 х 15 міс.)+72+73,02+438 (73 х
6)+24,86+ 365 (73х5міс.)+119+119,30+118=2424,18 грн. Доля
відповідача становить 484,84 грн.(2424,18:5).

За вищевказаний період ОСОБА_1
сплатив за вивезення сміття 769,40
гривень, із розрахунку 30+ 47+40+40+40+228
(19х12)+20,20+280 (20х14) +20,20+24=769,40 гривень.
Відповідач повинен був сплатити 153,88
грн. (769,40 :5)

За всі комунальні послуги
відповідач повинен був сплатити 5210,60
гривень, із розрахунку 2341,52 + 1391,25+ 839,13+
484,84+ 153,88.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 та ч.1 ст.32
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
щомісячно.

Виходячи з того, що позивачем
ОСОБА_1 оплачено всі комунальні
послуги, він має право на повернення
йому відповідачем, як співвласником
5210,60 грн. витрат, понесених на утримання
спільної квартири за період з вересня
2011 року по серпень2014 року.

Твердження відповідача з
посиланням на ст. 64 ЖК України, щодо
безпідставності покладення на неї
обов'язку по оплаті половини понесених
позивачем витрат на опалення і
утримання будинку та прибудинкової
території не заслуговують на увагу
суду, із вищенаведених мотивів.

До стягнення з відповідача в
користь позивача підлягають теж
витрати понесені по сплаті судового
збору в розмірі 243,60 грн., що
підтверджується документально (а.с.1),
та 300 гривень понесених витрат на
правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 210-215 ЦПК
України, на підставі ст. 22 КпШС України,
ст. ст. 66, 67, 150, 156 ЖК України, ст. ст. 322, 369,
541, 544 ЦК України, ст.ст. 1, 20, 32 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992
року № 572, суд-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 5210
(п'ять тисяч двісті десять) грн. 60 коп.
понесених витрат на утримання майна, що
є спільною сумісною власністю
подружжя, а також 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп. понесених витрат по оплаті
судового збору, 300 (триста) гривень
витрат понесених на правову допомогу,
всього 5754 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят
чотири) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Волинської області
через Нововолинський міський суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя
О.Р.
Ференс-Піжук