пр. № 2/759/2419/14
ун. № 759/3164/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого -судді - Коваль О.А.

при секретарі - Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні клопотання представника
відповідача про призначення судової
комплексної психологічної та
почеркознавчої експертизи у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по договору позики,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
договору позики, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 28.07.2013 року між ними було
укладеного договір позики, який
оформлено у вигляді відповідної
письмової розписки, відповідно до якої
він позичив ОСОБА_2, а той в свою чергу
зобов»язувався повернути йому гроші у
розмірі 14 325 доларів США, чого досі не
зробив, у зв»язку з чим просить їх
стягнути в судовому порядку разом із
моральною шкодою у розмірі 3 000 грн.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, зазначаючи, що ОСОБА_2
28.07.2013 року дійсно писав та підписував
розписку на отримання та повернення
грошей у розмірі 14 325 доларів США
ОСОБА_1, проте кошти по ній реально не
отримував, ті були фактично
використані, але в меншому розмірі
самим ОСОБА_1 за усною домовленісттю
із ОСОБА_2 в рахунок спроби
започаткувати їх спільний бізнес, яка
потім виявилася невдалою. Зазначила і
те, що така розписка була написана
ОСОБА_2 28.07.2013 року в одному із кафе в
м.Києві під впливом фізичного та
психологічного тиску з боку ОСОБА_1

У судовому засіданні 03.09.2014 року при
наданні доповнень до раніше наданих
нею пояснень, представник відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заявила клопотання про
призначення у вказаній справі судової
комплексної психологічної та
почеркознавчої експертизи на
вирішення якої просить поставити
питання належності рукопису в розписці
від 28.07.2013 року ОСОБА_2 та питання чи
виконано рукопис в незвичних умовах? та
чи не знаходилася особа, яка виконувала
рукопис в незвичайному стані? які
психологічні особливості та провідні
мотиваційні чинники поведінки має
ОСОБА_2? у якому вони зв»язку з
обставинами, що досліджуються у
справі?, зазначаючи, що така має
значення для вирішення цієї справи, з
огляду на її заперечення щодо
вказаного позову.

Позивач у судове засідання не з»явився,
про розгляд спарви повідомлений
належним чином, письмово просив
розглядати справу без його участі, із
зазначенням, що в повному обсязі
підтримує свої вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заявлене
клопотання, надані докази, суд дійшов
наступного висновку.

Так, відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України
сторони зобов'язані подати свої докази
суду до або під час попереднього
судового засідання у справі, а якщо
попереднє судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. До клопотання про
забезпечення доказів додається
документ про сплату судового збору (ч.1
ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Клопотання про
витребування доказів має бути подано
до або під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті із
долученням відомостей про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною або іншою особою, яка
бере участь у справі.

25.03.2014 року по вказаній справі відкрито
провадження та призначено справу до
розгляду у відкритому судовому
засіданні, представник відповідача
будучи неодноразово в судовому
засіданні та надаючи пояснення по суті
заперечень проти позову, клопочучи
перед судом про перенесення розгляду
справи задля вирішення питання мирним
шляхом та подальшої відмови в такому
вирішенні, жодного разу не заявляла про
необхідність проведення експертизи та
лише при наданні уточнюючих заперечень
проти позову заявила про таку
необхідність, чому суд надає свою
відповідну оцінку.

Крім того, у вказаному клопотанні
представник відповідача ставить
питання призначення почеркознавчої
експертизи задля вирішення питання чи
було виконано написання розписки від
28.07.2013 року та підпис у ній ОСОБА_2, тоді
як сама у судовому засіданні надаючи
пояснення зазначила, що саме ОСОБА_2 її
писав та підписав, необхідність
встановлювати повторно вказану
обставину не вказала та не
обґрунтувала.

Щодо призначення психологічної
експертизи в рамках розгляду цієї
справи, суд також не вбачає
необхідності з огляду на межі
заявлених позовних вимог, предмету
позову та предмету доказування.

Так, згідно роз'яснень, які містяться в
п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» судам відповідно до
статті 215 ЦК необхідно розмежовувати
види недійсності правочинів: нікчемні
правочини - якщо їх недійсність
встановлена законом (частина перша
статті 219, частина перша статті 220,
частина перша статті 224 тощо), та
оспорювані - якщо їх недійсність прямо
не встановлена законом, але одна із
сторін або інша заінтересована особа
заперечує їх дійсність на підставах,
встановлених законом (частина друга
статті 222, частина друга статті 223,
частина перша статті 225 ЦК тощо).

Нікчемний правочин є недійсним через
невідповідність його вимогам закону та
не потребує визнання його таким судом.
Оспорюваний правочин може бути
визнаний недійсним лише за рішенням
суду.

Статтею 204 ЦПК України встановлено, що
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

А згідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними
є докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування, у забезпеченні
чи витребуванні яких суд яких і має
сприяти стороні провадження.

Тоді як, предметом розгляду вказаної
справи є питання заборгованості по
договору позики, а не питання
недійсності вказаного договору позики,
яке не заявлялося, а ні в порядку
зустрічного позову, а ні в загальному,
хоча є таким, що може бути оспореним в
судовому порядку.

Отже, з огляду на вище викладене,
клопотання представника відповідача
задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 58, 131, 133, 137, 293 ЦПК України,
постановою Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними»,

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання представника
відповідача про призначення судової
комплексної психологічної та
почеркознавчої експертизи, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: