УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,

Суддів:Ізмайлової Т. Л., Мартинюка
В.І., Мостової Г.І., Наумчука
М.І.,розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 до
ОСОБА_6, про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Подільського районного суду м.
Києва від 25 липня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року,-

в с т а н о в и л а :

ФОП ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що
18 березня 2010 року між ним та ОСОБА_6 були
укладені договори про відступлення
права вимоги, відповідно до яких він
відступив ОСОБА_6 право вимоги до ТОВ
«Кузьминецьке» та ТОВ «Ситковецьке» на
підставі ухвали Господасрького суду
Вінницької області від 24 квітня 2009
року, а ОСОБА_6 прийняв право вимоги.

19 березня 2010 року було укладено
додаткову угоду до вищезгаданих
договорів, відповідно до якої ОСОБА_6
прийняв право вимоги, що належить
позивачу в сумі 6 636 115,46 грн, та ОСОБА_6 за
передане право вимоги до боржників
зобов'язаний сплатити позивачу 4 500 000,00
грн до кінця 2010 року.

Оскільки ОСОБА_6 свої зобов'язання не
виконав, позивач звернувся до суду з
вказаним позовом.

Рішенням Подільського районного суду
м. Києва від 25 липня 2013 року, яке
залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ФОП ОСОБА_5
грошову суму в розмірі 4 500 000,00 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У грудні 2013 року до Вищого
спеціалізовано суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
надійшла касаційна скарга
ОСОБА_6, в якій скаржник мотивуючи свої
доводи неправильним застосуванням
судами попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції, з
яким погодився й апеляційний суд,
виходив із того, що позовні вимоги є
обґрунтованими, оскільки відповідач не
виконав свої зобов'язання за
договорами про відступлення права
вимоги, які у встановленому законом
порядку не були визнані недійсними.

Висновки судів відповідають вимогам
матеріального і процесуального права.
Фактичні обставини встановлені судом
повно та об'єктивно, підтверджуються
матеріалами справи, які містять
належні докази, щодо невиконання
ОСОБА_6 умов договору. Вказаним
обставинам та наданих позивачем
доказам судами першої та апеляційної
інстанцій наданий належний правовий
аналіз, що обґрунтовано відображено в
мотивувальних частинах оскаржуваних
заявником судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 18 березня 2010 року між
сторонами було укладено договір
відступлення права вимоги №18/03-10,
відповідно до якого ОСОБА_5 передав
належне йому право вимоги до ТОВ
«Кузьминецьке» на підставі ухвали
Господарського суду Вінницької
області від 24 квітня 2009 року, а ОСОБА_6
прийняв право вимоги. Сума боргу
становить 4 708 323 грн. Договір підписаний
також представником боржника ТОВ
«Кузьминецьке».

Цього ж дня було укладено договір про
відступлення права вимоги №18/03,
відповідно до якого ОСОБА_5 передав
належне йому право вимоги до ТОВ
«Ситковецьке» на підставі ухвали
Господарського суду Вінницької
області від 24 квітня 2009 року), а ОСОБА_6
прийняв право вимоги. Сума боргу
становить 1 927,46 грн. Договір підписаний
також представником боржника ТОВ
«Ситковецьке».

19 березня 2010 року між сторонами
укладено додаткову угоду до договорів
відступлення права вимоги №18/03-10 та
№18/03 від 18 березня 2010 року, відповідно
до якого за передане право вимоги до
боржників ТОВ «Кузьминецьке» та
ТОВ «Ситковецьке» ОСОБА_6 зобов'язаний
сплатити ФОП ОСОБА_5 4 500 000 грн до кінця
2010 року.

Згідно актів приймання-передачі від 19
березня 2010 року вимоги були передані.

Судами також було встановлено, що
згідно ухвал Господарського суду
Вінницької області, що набрали
законної сили, ТОВ «Ситковєцьке» та
«Кузьминецьке» сплатили борг ОСОБА_6 в
повному обсязі.

Проте, відповідач за договором про
відступлення права вимоги відповідно
до додаткової угоди від 19 березня 2010
року на суму в розмірі 4 500 000
гривень ФОП ОСОБА_5 не сплатив.

За таких обставин суд першої інстанції,
з яким погодився й апеляційний суд, з
врахуванням встановлених під час
розгляду справи обставин, а також того,
що ОСОБА_6 своїх зобов'язань щодо сплати
позивачу за передане право вимоги до
боржників ТОВ «Кузьминецьке» та
ТОВ «Ситковецьке» на загальну суму
в розмірі 4 500 000,00 грн не виконав,
обгрунтовано прийшов до висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Таким чином, рішення судів ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
касаційної скарги висновків суду не
спростовують, що відповідно до ст. 337
ЦПК України є підставою для відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
без змін.

Керуючись ст.ст. 336, 337, 344 ЦПК України,
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.
Києва від 25 липня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 13
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

судді:

Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук