Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"03" грудня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Литвиненко Н. В., при секретарі
Ксєломєнос О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради
про встановлення юридичних фактів та
визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

В січні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Маріупольської
міської ради про встановлення
юридичних фактів та визнання права
власності, в обґрунтування якого
вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його
батько ОСОБА_2, після смерті якого
залишилося спадкове майно у вигляді 13/20
частин житлового будинку АДРЕСА_1.
Право на інші 7/20 частин зазначеного
домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_3,
яка доводилася рідною тіткою його
батьку. Вона померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Позивач є внучатим племінником ОСОБА_3.
Ані після ОСОБА_2, ані після ОСОБА_3,
окрім позивача, інших спадкоємців
немає. Батько позивача, ОСОБА_2 постійно
проживав в зазначеному будинку. Після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 його рідного брата -
ОСОБА_4, позивач оселився в будинку по
АДРЕСА_1, де продовжив проживати разом
із батьком. Вважає, що фактично прийняв
у спадщину 7/20 частин будинку по
АДРЕСА_1, вступивши в управління
спадковим майном. Але, через відмову
нотаріуса, позивач не може отримати
свідоцтво про право на спадщину за
законом. Свою відмову, нотаріус
вмотивував тим, що через недостатність
документів, він не може встановити факт
наявності родинного зв'язку між
позивачем та спадкодавцем ОСОБА_3. У
зв'язку з цим, позивач змушений
звернутися до суду. Просив встановити
юридичний факт того, що він є внучатим
племінником по лінії батька ОСОБА_3,
встановити юридичний факт прийняття
спадщини у вигляді 7/20 частин будинку по
АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та визнати
за ним право власності на зазначене
майно.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності, підтримав вимоги, просив
позов задовольнити, проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився з невідомих
підстав, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином.

У цьому випадку суд вважає доцільним
ухвалити заочне рішення, оскільки
відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі
неявки у судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право особистої
власності на будівлю № 553 від 02 липня 1990
року, ОСОБА_3 належить 7/20 частин
домоволодіння, що розташоване в
АДРЕСА_1. Це свідоцтво зареєстроване
Маріупольським бюро технічної
інвентаризації 02 липня 1990 року за
реєстраційним номером 5231.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1 від 16 січня 1989 року, ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Отже, до складу спадщини, що відкрилася
зі смертю ОСОБА_3 увійшло 7/20 частин
домоволодіння, що розташоване в
АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_3 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та
ОСОБА_5.

З наявних у справі доказів, судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 дійсно є
внучатим племінником ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Заповіту
спадкодавець не залишила. За
відсутності інших спадкоємців за
законом, більш ранніх черг, які
прийняли б спадщину, позивач є
спадкоємцем п'ятої черги спадкування
за законом, згідно статті 1265 Цивільного
кодексу України.

Згідно постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 11 грудня
2014 року, приватним нотаріусом
Маріупольського міського
нотаріального округу ОСОБА_6
відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом після
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до частини 1 статті 3
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Суд може захистити
цивільне право або інтерес шляхом
визнання права.

Виходячи із положень пунктів 4, 5
прикінцевих та перехідних положень
Цивільного кодексу України, до
спадкових правовідносин, що виникли зі
смертю ОСОБА_3 повинні застосовуватися
норми Цивільного кодексу УРСР, що діяв
на момент відкриття спадщини, з
відповідними змінами та доповненнями.

Згідно частини 1 статті 548 Цивільного
кодексу Української РСР, в редакції, що
діяла на час відкриття спадщини, для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв.

Статтею 549 Цивільного кодексу
Української РСР, в редакції, що діяла на
час відкриття спадщини, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини, він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

З часу смерті спадкодавця ОСОБА_3,
позивач самостійно несе необхідні
витрати на утримання домоволодіння, за
адресою: АДРЕСА_1 по оплаті комунальних
послуг та підтриманню будинку, а також
надвірних господарських будівель і
споруд в належному технічному стані,
веде в домоволодінні господарство. Це
свідчить про те, що позивач вступив у
володіння та управління спадковим
майном.

Враховуючи наведені обставини, судом
встановлено, що після ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року спадщину у
вигляді 7/20 частин домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
прийняв її внучатий племінник - позивач
ОСОБА_1.

Згідно частини 2 статті 548 Цивільного
кодексу Української РСР, в редакції, що
діяла на час відкриття та прийняття
спадщини, прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини.

Отже, спадкове майно у вигляді 7/20
частин домоволодіння, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 з
ІНФОРМАЦІЯ_3 року - часу смерті
спадкодавця ОСОБА_3.

Відповідно до частини 1 статті 328
Цивільного кодексу України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

За таких обставин, суд вважає можливим
задовольнити вимоги позивача, визнавши
право власності за ним, після ОСОБА_3 в
порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 130, 174, 209, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 548, 549 Цивільного кодексу
Української РСР, ст. 328, пунктами 4, 5
прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської
ради про встановлення юридичних фактів
та визнання права власності -
задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 доводиться
внучатим племінником ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Встановити юридичний факт прийняття
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини у вигляді
7/20 частин домоволодіння, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 після ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на 7/20 частин домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуто судом,
який його прийняв, за письмовою заявою
відповідача.

Заява про перегляд рішення може бути
подана відповідачем протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя Донецької області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко