Справа № 483/1881/14-ц
Провадження 2/483/588/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 жовтня 2014 року
м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської у складі:

головуючого - судді Шевиріної Т.Д.,

за участю секретаря - Басової Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Південна товарна біржа, про
визнання угоди дійсною

В С Т А Н О В И В :

07 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом, предметом якого є:
визнання дійсним договору
купівлі-продажу №0023 від 20 березня 1998
року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20
березня 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
було укладено договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Ця угода була
зареєстрована Південною Товарною
Біржею за №0023. Обидві сторони виконали
всі умови договору - відповідач передав
позивачці у власність зазначену вище
квартиру, а вона її прийняла та
сплатила відповідачеві ціну,
обумовлену договором. У теперішній час
ОСОБА_1 не може розпорядитися
зазначеним нерухомим майном через
відсутність нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу.

Посилаючись на неможливість
нотаріального посвідчення укладеного
договору купівлі-продажу, позивачка
просила суд визнати його дійсним.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася,
надала заяву про розгляд справи без її
участі, в якій зазначила, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, надав
заяву про розгляд справи за його
відсутності, в якій вказав, що позов
повністю визнає.

Представник третьої особи - Південної
Товарної Біржі - в судове засідання не
з'явився, про причини неявки суду не
повідомив. Про час та місце розгляду
справи третя особа була повідомлена
належним чином.

Дослідивши долучені до матеріалів
справи письмові докази, суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що 20 березня 1998 року
між членами Південної товарної біржі
ОСОБА_2, з одного боку, та ОСОБА_1, з
другого боку, укладено договір №0023
купівлі-продажу нерухомого майна, за
яким позивачка набула право власності
на цілу жилу квартиру АДРЕСА_1. В
підтвердження до матеріалів справи
долучено копію договору купівлі
продажу (а.с. 4).

Під час укладення угоди сторони дійшли
згоди про всі істотні умови цього
договору та виконали всі зобов'язання
одна перед однією за цим договором, а
саме відповідач передав у власність
позивачки продане нерухоме майно, а
остання його прийняла та сплатила
відповідачеві ціну цього майна,
обумовлену договором, що також
підтверджується копією договору.

28 липня 2014 року позивачка звернулася до
приватного нотаріуса ОСОБА_3 з питання
посвідчення зазначеного вище договору
купівлі-продажу. Нотаріусом було
роз'яснено, що у відповідності до ст. 227
ЦК УРСР 1963 року, договір
купівлі-продажу мав бути нотаріально
посвідчений, тому необхідно звернутись
до суду із заявою про визнання цього
договору дійсним (а.с. 5).

Як вбачається з інформаційної довідки
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, від 13 жовтня 2014 року №
28017981 щодо об'єкта нерухомого майна,
квартира АДРЕСА_1 під забороною або
арештом не перебуває (а.с. 25). Окрім того,
право власності на зазначену квартиру
не зареєстровано, що слідує з
інформаційної довідки з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна від 13 жовтня 2014 року
за №28018334 (а.с. 26).

За змістом довідки про належність
квартири АДРЕСА_1, наданої комунальним
підприємством «Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації», право
власності ОСОБА_1 на зазначену квартиру
зареєстровано та записано в реєстрову
книгу №18 за реєстровим №2481 (а.с. 29).

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
товарну біржу» від 10 грудня 1991 року,
членами біржі є прийняті до її складу
вітчизняні та іноземні юридичні і
фізичні особи. Член товарної біржі має
право здійснювати біржові операції на
біржі. Біржовою операцією визнається
угода, якщо вона являє собою
купівлю-продаж товарів, допущених до
обігу на товарній біржі, якщо її
учасники - члени біржі, якщо вона
зареєстрована на біржі не пізніше
наступного за здійсненням угоди дня.
Угода вважається укладеною з моменту
її реєстрації на біржі.

Згідно з п. 49 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом Мін'юсту
від 14 червня 1994 року № 18/5, яка діяла на
час спірних правовідносин,
правовстановлюючим документом на
квартиру міг бути договір
купівлі-продажу, зареєстрований на
біржі.

Зазначена норма закону протирічила
дчинній на той час ст. 227 ЦК УРСР 1963 року,
згідно якої договір купівлі-продажу
повинен бути нотаріально посвідчений
та підлягав реєстрації у виконавчому
комітеті місцевої Ради народних
депутатів.

Згідно зі ст. 224 ЦК УРСР 1963 року, за
договором купівлі-продажу продавець
зобов'язується передати майно у
власність покупцю, а покупець
зобов'язується прийняти майно та
сплатити за нього визначену грошову
суму.

За змістом ст. 225 ЦК УРСР 1963 року, право
продажу майна належить власнику.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо
одна із сторін повністю або частково
виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В такому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про визнання угод недійсними»
№3 від 28.04.1978 року, визначено, що суд на
підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за
вимогою сторони, яка виконала угоду,
вправі визнати угоду дійсною. Це
правило не може бути застосовано, якщо
сторонами не було досягнуто згоди з
усіх істотних умов договору або для
його укладення були наявні передбачені
законом обмеження. Крім того, суд
перевіряє, чи підлягала виконана угода
нотаріальному посвідченню, чому вона
не була нотаріально посвідчена і чи не
містить вона протизаконних умов.

Оскільки угода була зареєстрована на
біржі, фактично виконана, позивачка
отримала реєстраційне посвідчення,
інформації про наявність обтяження
нерухомого майна з часу укладення
угоди та до часу звернення з позовом до
суду немає, суд дійшов висновку про
необхідність захисту прав власника та
задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 79, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Південна товарна біржа, про
визнання угоди дійсною - задовольнити
повністю.

Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 30,8 кв.м, жилою
площею 14,4 кв.м, укладений 20 березня 1998
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, і
зареєстрований Південною Товарною
Біржею за № 0023, - визнати дійсним.

Судові витрати віднести на рахунок
позивачки.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подання протягом десяти
днів з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми під час проголошення
рішення, - у той же строк з дня отримання
ними його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: