Справа № 379/2752/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 року
Таращанський районний суд Київської
області

в складі:

головуючого: судді Бойка М.Г.

при секретарі: Гюрджієвій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тараща

справу за позовом ОСОБА_1 до
Лісовицької сільської ради
Таращанського району Київської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом і просить суд встановити факт
належності ОСОБА_2 житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1, загальною
площею 69,8 кв. м., вартістю 41684 грн. та
визнати за ним, як спадкоємцем за
заповітом, право власності на спадкове
майно, яке залишилося після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
складається з житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1, загальною
площею 69,8 кв.м., вартістю 41684 грн..

В судове засідання позивач та його
представник не з'явилися, про час, день
та місце розгляду справи повідомлені
належно, причини неявки суд не
повідомили, проте надали до суду заяву
в якій просять розглянути справу без
їхньої участі та без фіксування
судового процесу технічними засобами.
Позовні вимоги підтримують в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час, день та
місце розгляду справи належно
повідомлений, причини неявки не
повідомив, але надав до суду заяву, в
якій просить розглянути справу без
участі представника міської ради та
без фіксування судового процесу
технічними засобами, позов визнає в
повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 15 березня 2000 року
ОСОБА_2 зробила заповідальне
розпорядження, відповідно до якого все
своє майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалося, і взагалі усе те, що
буде належати їй на день її смерті і на
що вона за законом матиме право
заповідає своєму сину ОСОБА_1. Даний
заповіт було посвідчено секретарем
виконавчого комітету Лісовицької
сільської ради Таращанського району
Київської області та зареєстровано в
реєстрі за № 852.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. На момент
її смерті заповіт від 15
березня 2000 року не був скасований.
Після її смерті залишилося спадкове
майно, зокрема і житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований по АДРЕСА_1,
загальною площею 69,8 кв. м., (житловою
площею - 28,7 кв. м.), 1952 року побудови,
загальною вартістю 41684 грн..
Спадкоємцем за заповітом є позивач -
ОСОБА_1. Інших спадкоємців, які
претендують на майно спадкодавця за
законом та заповітом немає.

В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК
України) шестимісячний строк з дня
відкриття спадщини позивач не подав
заяву до нотаріуса про прийняття
спадщини померлої ОСОБА_2, а тому згідно
рішення Таращанського районного суду
від 18.06.2014 року йому було визначено
додатковий строк для подачі ним заяви
нотаріусу про прийняття спадщини після
вказаного спадкодавця.

Також в судовому порядку вирішувалося
питання про встановлення факту
родинних відносин позивача та ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (рішення
Таращанського районного суду від 17.07.2014
року).

07.07.2014 року позивач звернувся до
нотаріальної контори по питанню
прийняття спадщини і 12 жовтня 2014 року
приватним нотаріусом Таращанського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_3 йому було видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на приватизовану земельну
ділянку площею 2,0440 га, цільове
призначення якої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, а
у видачі свідоцтва про право на
спадщину на житловий будинок
спадкодавця, розташованого по АДРЕСА_1
приватним нотаріусом 16 грудня 2014 року
позивачу було відмовлено по тій
причині, що спадкодавець не мала
свідоцтва про право власності на
вищевказаний житловий будинок
(правовстановлюючого документу) та
запропоновано звернутися до суду.

Той факт, що житловий будинок належав
на праві власності померлій ОСОБА_2
стверджується довідкою від 17.12.2014 року
№ 02-26/905, виданою виконавчим комітетом
Лісовицької сільської ради
Таращанського району Київської
області, виписками із погосподарської
книги Лісовицької сільської ради
Таращанського району Київської
області за період 1957-1990 р.р. та за 1991-2014
роки, згідно яких померла була головою
двору, зареєстрована і до дня смерті
проживала в АДРЕСА_1, довідкою від 17.12.2014
року № 02-26/904, виданою виконавчим
комітетом Лісовицької сільської ради
Таращанського району Київської
області, згідно якої ОСОБА_2 була
власником даного будинку, а також
технічним паспортом на садибний
(індивідуальний) житловий будинок, який
20.10.2014 року виготовлений КП КОР
«Південне бюро технічної
інвентаризації».

З цього випливає, що житловий будинок
після смерті ОСОБА_2 переходить у
власність спадкоємця - позивача в
порядку спадкування за заповітом.
Інших спадкоємців за законом та
заповітом, які претендують на майно
спадкодавця немає.

Вказані обставини встановлено з
матеріалів справи, вивчених в судовому
засіданні.

Враховуючи дані обставини та виходячи
з того, що відповідно із ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності, а ст.ст.
1235, 1236 ЦК України передбачено, що
заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб та визначити обсяг спадщини, що
має спадкуватися за заповітом, суд
вважає за необхідне задовольнити даний
позов.

Судові витрати по справі суд залишає за
позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 15, 60, 61, 88, 174, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1223, 1235,
1236, 1268-1270 ЦК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, розташованого
по АДРЕСА_1, загальною площею 69,8 кв.м.,
(житловою площею 28,7 кв. м.), 1952 року
побудови, загальною вартістю 41684 грн..

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований
по АДРЕСА_1, загальною площею 69,8 кв.м.,
(житловою площею 28,7 кв. м.), 1952 року
побудови, загальною вартістю 41684 грн..

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Таращанський районний суд шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення, а особою, що не
була присутня у судовому засіданні з
дня отримання копії цього рішення,
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Київської області.

Головуючий:
М.Г.Бойко