Справа № 350/892/14-ц
Номер провадження 2/350/497/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2014 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді
Пулика М.В.,

секретаря судового засідання
Стадник О.С.,

адвоката
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Рожнятів цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Ясенської
сільської ради Рожнятівського
району, треті особи, які не заявляють
вимог на предмет спору ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним, за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про
визнання права власності на
спадкове майно, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовом, в якому просила суд ухвалити
рішення, яким визнати нікчемним
заповіт ОСОБА_10 від 10 квітня 2006 року,
посвідчений секретарем Ясенської
сільської ради Рожнятівського району
ОСОБА_14 за реєстровим № 118 щодо
спадкування житлового будинку з
господарськими будівлями, що
знаходяться в АДРЕСА_1, городу біля цих
будівель розміром 0,03 га та всього
майна, з чого б воно не складалась.

Свою позовну заяву обґрунтувала тим, що
10 квітня 2006 року секретарем Ясенської
сільської ради Рожнятівського району
ОСОБА_14 за реєстровим № 118 посвідчено
заповіт від імені її матері ОСОБА_10,
згідно якого, своє майно остання
заповіла своєму синові ОСОБА_11. Однак
вона, позивачка, вважає, що заповіт,
складений секретарем сільської ради з
недотриманням процедури посвідчення,
тому є нікчемним.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_2
свій позов підтримала з підстав,
викладених в позовній заяві, крім того
доповнила, що її мати була при пам'яті
до часу смерті, тобто вона самостійно
підписувала документи, тому секретар
сільської ради повинна була надати
можливість їй особисто підписати
складений заповіт. Крім того, особою, що
посвідчила заповіт, не дотримано
порядку його посвідчення, оскільки зі
змісту заповіту вбачається, що він
підписаний сторонньою особою, однак
без свідків. Не заперечила, що після
смерті ОСОБА_10 не прийняла спадщину в
порядку, визначеному ч.3 ст.1268 або ч.1
ст.1269 ЦК України. Стверджує, що інші
спадкоємці ОСОБА_10 також не прийняли
спадщину у встановленому законом
порядку.

Представник ОСОБА_2 по довіреності
ОСОБА_12 вважає позов своєї
довірительки обгрунтованим з мотивів
наведених в позовній заяві (а.с.3-5), а
позов ОСОБА_4 таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

-в позовній заяві ОСОБА_4 не правильно
вказана адреса її проживання АДРЕСА_1
хоч фактично вона проживає у
Закарпатській області;

- ОСОБА_4 будь-якого ремонту в будинку,
що по АДРЕСА_1 не проводила;

- ОСОБА_13, який доводився батьком
позивачці ОСОБА_4 вчасно звернувся в
нотарільну контору із заявою про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_10, однак не оформив її;

-21.02.2007 року ОСОБА_10 видано Свідоцтво
про право власності на домоволодіння,
що по АДРЕСА_1, а заповіт стосовно цього
майна складено 10.04.2006 року, тобто
ОСОБА_10 не маючи Свідоцтва про право
власності на домоволодіння не мала
права розпоряджатися майном шляхом
складання заповіту.

Всі діти спадкодавця ОСОБА_10, повинні
спадкувати за законом. ОСОБА_13 дійсно
може належати якась частина в будинку,
однак його не можна вважати
спадкоємцем всього майна. ОСОБА_2
також здійснювала догляд за матір'ю,
тому має право на спадщину.

Представник Ясенської сільської ради
в судове засідання не прибув, подав
заяву про розгляд справи у його
відсутності, однак будучи допитаною в
судовому засіданні секретар Ясенської
сільради ОСОБА_14 позов ОСОБА_2
вважала безпідставним. Крім цього
суду пояснила про те, що 10 квітня 2006
року ОСОБА_10 прийшла в сільську раду з
паспортом і сказала, що бажає скласти
заповіт. Вона, будучи секретарем
Ясенської сільської ради заповнила
бланк заповіту в якому ОСОБА_10
розпорядилася своїм домоволодінням,
що знаходиться в АДРЕСА_1, городом біля
цих будівель, та іншим майна на користь
свого сина ОСОБА_13

Оскільки заповідачка була неграмотною,
вона, як секретар запропонувала їй
запросити особу, яка б розписалася за
неї. ОСОБА_10 запросила ОСОБА_15, яка,
після прочитання нею, секретарем,
заповіту вголос , розписалася в
заповіті за неграмотну. Після цього
заповіт був посвідчений нею, як
секретарем та зареєстрований в реєстрі
за № 118.

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в
якому просила суд визнати за нею
право власності на спадкове майно, яке
знаходиться в АДРЕСА_1 Рожнятівського
району. В основу своїх позовних вимог
зіслалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла
її бабуся ОСОБА_10, після смерті
якої відкрилася спадщина на спірний
будинок. За життя бабуся зробила
заповідальне розпорядження на користь
ОСОБА_13, який доводився їй, позивачці,
батьком, який прийнявши спадщину, не
встиг оформити свої спадкові права на
спадкове майно, яке знаходиться в
АДРЕСА_1, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_4.
Вона, та її сестра є спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_13, а
оскільки сестра на спадкове майно не
претендує, тому за нею слід визнати
право власності на це майно.

Представник ОСОБА_4 позов ОСОБА_2
вважає безпідставним, а своєї
довірительки обгрунтованим з підстав,
викладених в позовній заяві (а.с. 73-74).

Відповідачка ОСОБА_5, позовні вимоги
ОСОБА_4 не визнала, вважає, що всі діти
ОСОБА_10 мають право на спадщину,
оскільки це батьківський будинок.

Відповідачка ОСОБА_3, в судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_2, не
визнала, з позовом ОСОБА_4 згідна. Суду
пояснила, що ОСОБА_10 за життя завжди
говорила, що її будинок після смерті
буде належати батькові. ЇЇ батько,
ОСОБА_13, прийняв спадщину, як цього
вимагав закон. До дня його смерті ніхто
не пред'являв на спадкове майно
будь-яких претензій. Вважає, що за
ОСОБА_4, слід визнати право власності на
спірний будинок.

Інші відповідачі в судове засідання не
прибули, подали заяви про розгляд
справи у їхній відсутності, при
вирішенні спору покладаються на
рішення суду.

Свідок ОСОБА_15 суду дала показання про
те, що вона проживає поблизу сільської
ради. Пригадує, що ОСОБА_10 прийшла до
неї додому і запросила в сільську раду
підписати заповіт, який вона робила на
користь свого сина ОСОБА_13 Оскільки
заповідачка була неграмотна і через
свій похилий вік небачила добре, вона,
свідок, після його прочитання вголос
секретарем підписала заповіт за
ОСОБА_10

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків та дослідивши матеріали справи
суд вважає, що обидва позови підлягають
до задоволення виходячи з наступного.

За змістом ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.Сторони та
інші особи,які беруть участь у справі,
мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед
судом їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини,на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з"ясуванню
обставин справи, сприяє здійсненню
прав сторін.

Згідно з ст.11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко-і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

З пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_5 судом
встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є дітьми ОСОБА_10, а
тому є її спадкоємцями першої черги.

Зазначена обставина не заперечується і
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно копії Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, ОСОБА_10
була власником домоволодіння, що в
АДРЕСА_1 ( а.с.76) .

10 квітня 2006 року секретарем Ясенської
сільської ради Рожнятівського району
ОСОБА_14, посвідчено заповіт ОСОБА_10,
згідно якого остання заповіла житловий
будинок з господарськими будівлями, що
знаходяться в АДРЕСА_1 город біля цих
будівель розміром 0,03 га та все майно, з
чого б воно не складалась та де б не
воно не знаходилось своєму синові
ОСОБА_13 Заповіт зареєстрований у
реєстрі за № 118 (а.с.101).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 померла (а.с.7).

Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК
України, заповітом є особисте
розпорядження фізичної особи на
випадок своєї смерті. Право на заповіт
має фізична особа з повною цивільною
дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто. Вчинення
заповіту через представника не
допускається. Заповідач може
призначити своїми спадкоємцями одну
або кілька фізичних осіб, незалежно від
наявності у нього з цими особами
сімейних, родинних відносин, а також
інших учасників цивільних відносин.
Заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому. Заповідач має
право скласти заповіт щодо усієї
спадщини або її частини. Чинність
заповіту щодо складу спадщини
встановлюється на момент відкриття
спадщини.

Згідно статті 1247 ЦК України, заповіт
складається у письмовій формі, із
зазначенням місця та часу його
складення. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1248 ЦК України,
нотаріус посвідчує заповіт, який
написаний заповідачем власноручно або
за допомогою загальноприйнятих
технічних засобів. Нотаріус може на
прохання особи записати заповіт з її
слів власноручно або за допомогою
загальноприйнятих технічних засобів. У
цьому разі заповіт має бути вголос
прочитаний заповідачем і підписаний
ним. Якщо заповідач через фізичні вади
не може сам прочитати заповіт,
посвідчення заповіту має відбуватися
при свідках.

В силу ч. 4 ст. 207 ЦК України якщо фізична
особа у зв'язку з хворобою або фізичною
вадою не може підписатися власноручно,
за її дорученням текст правочину у її
присутності підписує інша особа.
Підпис іншої особи на тексті правочину,
що посвідчується нотаріально,
засвідчується нотаріусом або
посадовою особою, яка має право на
вчинення такої нотаріальної дії, із
зазначенням причин, з яких текст
правочину не може бути підписаний
особою, яка його вчиняє.

Названі вимоги є мінімально необхідні
для посвідчення заповіту, а їх
недотримання є підставою для визнання
заповіту нікчемним.

Як видно із тексту оспорюваного
заповіту, у графі підпис заповідача
замість спадкодавця ОСОБА_10,
підписалась ОСОБА_15, по причині хвороби
і неграмотності, а також по проханні
ОСОБА_10, після прочитання заповіту.

Секретар Ясенської сільської ради при
посвідченні спірного заповіту,
порушила вимоги ст.45 Закону України
"Про нотаріат" та ч.1 ст.1248 ЦК
України , за змістом яких, якщо
заповідач через фізичні вади не може
сам прочитати заповіт, посвідчення
заповіту має відбуватися при свідках.
Тобто, в даному випадку заповіт
складений з порушенням щодо його форми
та посвідчення.

Оскільки заповіт від 10 квітня 2006 року
складний з порушенням вимог чинного
законодавства його слід вважати
нікчемним.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі. Недійсність
окремого розпорядження, що міститься у
заповіті, не має наслідком недійсності
іншої його частини. У разі недійсності
заповіту спадкоємець, який за цим
заповітом був позбавлений права на
спадкування, одержує право на
спадкування за законом на загальних
підставах.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі
визнання заповіту недійсним право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 цього
Кодексу. Право на спадкування виникає у
день відкриття спадщини.

Оскільки оспорюваний заповіт є
нікчемним, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_10 відкрилася спадщина на
спадкове майно за законом.

ОСОБА_2 та ОСОБА_5не заперечили, що ніхто
з відповідачів, як спадкоємців першої
черги після смерті ОСОБА_10, до 2014 року
не претендували на спадкове
домоволодіння і не прийняли її у
відповідності до вимог спадкового
законодавства.

Вказане домоволодіння у відповідності
до вимог ч.1 ст.1269 ЦК України
успадкував ОСОБА_13, який доводився
померлій сином, що підтверджено його
заявою від 29 листопада 2011 року ( а.с.48) та
відмовою нотаріуса № 260/02-14 від 23
вересня 2014 року (а.с.47), однак не встиг
отримати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини та згідно із ч. 3
ст.1296 ЦК України відсутність
свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ( а.с.39).

За змістом ст. 1276 ЦК України якщо
спадкоємець за законом помер після
відкриття спадщини і не встиг її
прийняти, право на прийняття належної
йому частки спадщини, крім права на
прийняття обов'язкової частки у
спадщині, переходить до його
спадкоємців (спадкова трансмісія).

Свідоцтвом про право власності на
спадщину за законом (а.с.45)
підтверджено, що після смерті ОСОБА_13,
спадщину прийняла його дочка ОСОБА_4,
яка звернулася з відповідною заявою в
установлені терміни до нотаріальної
контори (а.с.37).

Аналізуючи надані сторонами на
підтвердження та заперечення позовних
вимог ОСОБА_4 докази, суд приходить до
переконання про те, що після смерті
ОСОБА_10 її домоволодіння успадкував
ОСОБА_13, а після смерті останнього -
його дочка ОСОБА_4, а тому за нею слід
визнати право власності на спірне
домоволодіння АДРЕСА_1.

На підставі ст.ст.16, 207, 1248, 1253, 1261, 1257,
1258, 1268, 1270, 1272, 1276 ЦК
України, керуючись ст. ст.209, 213-215, 218, 223,
294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Ясенської сільської
ради Рожнятівського району, треті
особи, які не заявляють вимог на
предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання заповіту недійсним
задовольнити.

Визнати нікчемним заповіт, складений
ОСОБА_10 на користь ОСОБА_13,
посвідчений секретарем Ясенської
сільської ради Рожнятівського району 10
квітня 2006 року та скасувати його.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про визнання права
власності на спадкове майно
задоволити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на домоволодіння, яке
знаходиться в АДРЕСА_1

На рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення може бути подана
апеляційна скарга,яка подається до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Рожнятівський районний
суд.

Головуючий: