22-ц/772/3742/2014Головуючий в суді першої
інстанції ОСОБА_1Категорія 27 Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Марчук В.С., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

За участю: представника відповідача
ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4

на рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 15 січня 2014 року
у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_5 і
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про визнання кредитного
договору недійсним, -

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ПАТ КБ «Надра»
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_5 і
ОСОБА_4 про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором,
мотивуючи свої вимоги тим, що 13 лютого
2008 року між ВАТ «Комерційний банк»,
назву якого змінено на ПАТ
«Комерційний банк «Надра», та
відповідачем ОСОБА_5 укладено
кредитний договір «Автопакет» №
54/РП/39/2008-840, згідно якого банк надав
позичальнику ОСОБА_5 кредит в сумі 39 029,00
доларів США на придбання
автотранспортного засобу - автомобіля
Skoda SuperB Classik 1.8, 2007 року випуску, строком
до 20 лютого 2015 року зі сплатою
процентної ставки за використання
кредитних коштів в розмірі 13,3% річних.

Виконання зобов'язання забезпечено
заставою (пункт 3.1 договору) придбаного
автотранспортного засобу, вартість
якого за домовленістю сторін склала 219
000 гр. та порукою (пункт 3.2 договору),
згідно з яким поручитель безвідзивно
та безспірно зобов'язується
відповідати перед банком за належне
виконання позичальником взятих на себе
зобов'язань, що витікають з цього
договору (пункт 3.2.1 договору). За
умовами договору поручитель
відповідає перед банком у тому ж об'ємі,
що і позичальник; позичальник і
поручить відповідають перед банком як
солідарні боржники. Договір підписав
поручитель ОСОБА_4

Позичальник ОСОБА_5 належним чином не
виконувала свої зобов'язання за
кредитним договором, в зв'язку з чим
станом на 19.08.2013 року склалася
заборгованість в сумі 73 471,41 долар США,
що за курсом Національного Банку
України 799,30 гр. за 100 доларів США
становить 587256,99 грн., із яких:
непогашений кредит - 37 595,66 доларів США,
що еквівалентно 300 502,11 грн.; несплачені
відсотки - 26 039,42 доларів США, що
еквівалентно 208 133,12 грн.; пеня за
прострочення строків виконання
зобов'язань - 5 933,43 долари США, що
еквівалентно 47 425,88 грн.; штраф за
прострочення строків сплати
мінімально необхідного платежу - 3 902,90
доларів США, що еквівалентно 31 195,88 гр.

Суму заборгованості позивач просив
стягнути солідарно з відповідачів на
користь банку у розмірі 587 256,99 грн. і
судові витрати.

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернулася
в суд із зустрічною позовною заявою до
ПАТ «КБ «Надра» про визнання
кредитного договору недійсним.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 15 січня 2014 року
позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено в
повному обсязі.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 на
користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість
за кредитним договором № 54/РП/39/2008-840
від 13.02.2008 року в розмірі 587 256,99 гр., а
також 3 555,70 гр. в рахунок понесених
позивачем судових витрат по сплаті
судового збору при подачі позову та
заяви про забезпечення позову.

Зустрічний позов ОСОБА_5 залишено без
задоволення.

Подана ОСОБА_5 24.01.2014 року апеляційна
скарга визнана неподаною і повернута
відповідачу згідно ухвали
апеляційного суду Вінницької області
від 14 лютого 2014 року.

26.11.2014 року відповідач ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу на рішення суду і
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в позові ПАТ «КБ
«Надра» про стягнення боргу солідарно
з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 відмовити повністю в
частині стягнення заборгованості із
поручителя ОСОБА_4

Зазначив, що рішення суду ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при цьому суд не
повно з'ясував усі фактичні обставини
справи та не дослідив і не надав
належної оцінки наявним в матеріалах
справи доказам, не сприяв повному,
об'єктивному та неупередженому їх
розгляду, а тому рішення суду не
відповідає фактичним обставинам
справи, є незаконним та
необґрунтованим.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 підтримав
подану відповідачем апеляційну скаргу,
просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5, будучи належним
чином повідомленою про час і місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явилася і не надала письмових
заперечень на апеляційну скаргу.

Представник позивача, будучи належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи, у судове засідання не
з'явився, не надіслав своїх заперечень
на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення,
дослідивши матеріали цивільної справи,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення за
таких підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд під час розгляду справи в
апеляційному порядку перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Рішення суду оскаржується лише в
частині солідарного стягнення з
поручителя ОСОБА_4. Відповідач по
справі - позичальник ОСОБА_5 рішення
суду не оскаржила, оскільки її
апеляційна скарга визнана судом такою,
що не відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що 13 лютого 2008 року
між ВАТ КБ «Надра», що перейменований в
ПАТ «Комерційний банк «Надра», та
ОСОБА_5 укладено кредитний договір
«Автопакет» № 54/РП/39/2008-840, згідно умов
якого банк надає позичальнику у
тимчасове користування на умовах
забезпечення, повернення, строковості
та платності грошові кошти (кредит) у
сумі 39 020,00 доларів США в порядку і на
умовах, визначених цим договором, на
придбання автотранспортного засобу
(пункти 1.1., 1.1.2). Відсотки за
користування кредитом розраховуються
банком на підставі відсоткової ставки
у розмірі 13,3 % (пункт 1.1.3.1.). Банк надав
позичальнику кредит з терміном
погашення до 20 лютого 2015 року (пункт
1.1.4., а. с. 7-12).

Сторонами погоджено порядок і графік
погашення кредиту, що занотовано у
договорі.

Пунктом 2.2.1. визначено, що позичальник
повертає кредит та сплачує банку
передбачені п. 1.1.3.1. цього договору
відсотки безготівковим перерахуванням
або внесенням готівкових коштів на
поточний рахунок у порядку
передбаченому п.2.2.3. цього договору
шляхом сплати суми мінімально
необхідного платежу, розмір якого
складає 722,28 доларів США.

Пунктом 2.2.2. обумовлено, що позичальник
вносить чергові мінімальні платежі по
кредиту, визначені у п.п. 2.2.1, 2.2.2 цього
договору, щомісячно до 18 числа
поточного місяця, а банк здійснює
списання з поточного рахунку на
рахунок погашення заборгованості до 20
числа поточного місяця.

Згідно з п. 4.2.5. банк має право вимагати
від позичальника дострокового
виконання зобов'язань щодо повернення
кредиту, сплати нарахованих відсотків
та інших платежів, передбачених цим
договором, можливих штрафних санкцій,
якщо позичальник несвоєчасно чи не в
повному обсязі сплатив черговий
платіж.

Пунктом 5 договору визначена
відповідальність сторін. У разі
прострочення позичальником строку
сплати мінімальних необхідних
платежів по погашенню кредиту,
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на час виникнення заборгованості, за
кожен день прострочення (пункт 5.1). У
разі порушення позичальником вимог п.п.
4.3.1., 4.3.2., 4.3.7., 4.3.9., 4.3.10 цього договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 10 % від суми
кредиту, визначеної у п. 1.1 цього
договору, за кожен випадок.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України (параграф 1
глава 71) позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.

Позичальник згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК
України зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Згідно частини 2 статті 1050 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідач ОСОБА_5 взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконує належним чином, в зв'язку з чим
допустила заборгованість за кредитним
договором, яка згідно розрахунку
позивача станом на 19.08.2013 року складає 73
471,41 долар США, що еквівалентно 587 256,99
грн., із яких: непогашений кредит - 37 595,66
доларів США, що еквівалентно 300 502,11 грн.,
несплачені відсотки - 26 039,42 долари США,
що еквівалентно 208 133,12 грн., пеня за
прострочення строків виконання
зобов'язань - 5 933,43 долари США, що
еквівалентно 47 425,88 гр., штраф за
прострочення строків сплати
мінімального необхідного платежу - 3
902,90 доларів США, що еквівалентно 31 195,88
гр. (а. с. 13-14).

Також по справі встановлено, що цим же
договором «Автопакет» №54/РП/39/2008-840 від
13 лютого 2008 року пунктом 3 визначено
способи забезпечення виконання
зобов'язань: п.3.1. - застава (а. с. 8); п. 3.2. -
порука (а. с. 9). Поручителем, який
підписав даний кредитний договір
являється відповідач по справі - ОСОБА_4
(а. с. 12).

Згідно з договором поручитель
безвідзивно та безспірно
зобов'язується відповідати перед
банком за належне виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань, що витікають з цього
договору (пункт 3.2.1.)

Поручитель відповідає перед банком у
тому ж об'ємі, що і позичальник.
Позичальник і поручитель відповідають
перед банком як солідарні боржники, що
означає нічим не обумовлене і
абсолютне право банку вимагати
виконання зобов'язань, вказаних у цьому
договорі, повністю (чи у будь-якій його
частині) як від позичальника та
поручителя разом, так і від кожного
окремо (пункт 3.2.2).

Відповідальність поручителя виникає
як у випадку невиконання позичальником
будь-якої частини зобов'язань, так і при
невиконанні позичальником зобов'язань
в цілому (пункт 3.2.3.).

Поручитель відповідає перед банком за
виконання зобов'язань у повному об'ємі
всім належним йому на праві власності
майном та грошовими коштами (пункт 3.2.4.).

Пунктом 3.2.5. договору передбачено, що
банк набуває право вимагати від
поручителя виконання зобов'язання, що
витікає із цього договору, при умові,
якщо в установлений договором строк
виконання позичальником зобов'язання в
цілому чи в будь-якій його частині, вони
не будуть виконані, а також при умові
обов'язкового направлення поручителю
повідомлення з вимогою виконати
зобов'язання позичальника в цілому (або
в тій чи іншій його частині). У
повідомленні повинно бути визначено
розмір невиконаних позичальником
зобов'язань, а також розрахунок суми
штрафних санкцій, що необхідно
сплатити (пункт 3.2.7.). Поручитель
зобов'язаний виконати взяті на себе
зобов'язання по цьому договору не
пізніше 3 (трьох) банківських днів з
моменту отримання повідомлення банку
(пункт 3.2.6.).

У пункті 3.2.8. договору зазначено, що
повідомлення, яке направляється
банком поручителю, повинно бути
здійснено у письмовій формі і буде
вважатися поданим належним чином, якщо
воно надіслано рекомендованим чи
цінним листом (за адресою, вказаною у
договорі) чи надано особисто
поручителю.

За правилами статті 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 541 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом,
зокрема у разі неподільності предмета
зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-якого з них окремо.

Правові наслідки порушення
зобов'язання забезпеченого порукою,
передбачені ст. 554 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Із таких вимог матеріального закону
слідує, що поручитель ОСОБА_4 має нести
солідарну відповідальність разом із
боржником ОСОБА_5 щодо виконання нею
зобов'язань за кредитним договором.

Проте, слід врахувати наступне.

Підставою для поруки є договір, яким
визначаються зобов'язальні
правовідносини між особою, яка
забезпечує виконання зобов'язання
боржника (у даному випадку -
поручитель), та кредитором боржника.

Статтею 6 ЦК України передбачено, що
сторони мають право укласти договір,
який не передбачений актами цивільного
законодавства, але відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства. Сторони мають право
врегулювати у договорі, який
передбачений актами цивільного
законодавства, свої відносини, які не
врегульовані цими актами. Сторони в
договорі можуть відступити від
положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.

По справі встановлено, що сторони: ПАТ
«КБ «Надра», ОСОБА_5 і ОСОБА_4 уклали 13
лютого 2008 року договір «Автопакет», що
містить в собі договір кредитний і
договір поруки, та відповідає
загальним засадам цивільного
законодавства.

Порука є способом забезпечення
зобов'язання і має зобов'язальний,
договірний характер, тому на
правовідносини поруки поширюють свою
дію загальні положення про
зобов'язання та про договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно вимог статті 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Сторони мають право
укласти договір, в якому містяться
елементи різних договорів (змішаний
договір).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній Фомі
досягли згоди з усіх істотних умов
договору. Істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

За умовами укладеного 13 лютого 2008 року
договору «Автопакет», який містить у
собі і договір поруки, відповідач
ОСОБА_4 - поручитель, зобов'язався перед
банком відповідати у тому ж об'ємі, що і
позичальник, за належне виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань по цьому договору, який
містить і договір кредитний.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Умовами договору поруки від 13 лютого 2008
року передбачено, що поручитель має
відповідати перед кредитором за
боржника за наявності певно визначених
умов, а саме: у випадку не виконання
позичальником свого зобов'язання і при
умові обов'язкового направлення
поручителю повідомлення з вимогою
виконати зобов'язання позичальника в
цілому або в тій чи іншій частині (пункт
3.2.5. договору) і таке повідомлення
повинно бути здійснено у письмовій
формі і буде вважатися поданим
належним чином, якщо воно буде
надіслано поручителю рекомендованим
чи цінним листом або вручено особисто
поручителю під підпис (пункт 3.2.8.
договору).

Матеріали справи не містять доказів на
підтвердження наявності виконання
банком таких умов, які згідно з
договором поруки зобов'язався
виконати саме банк.

ПАТ «КБ «Надра», являючись позивачем по
справі, звернувшись до суду із позовом,
не зазначив у своїй заяві таких
обставин, які б свідчили про виконання
ним саме таких умов договору поруки та
не зазначив доказів, на підтвердження
таких обставин.

І в ході розгляду цивільної справи
судом першої інстанції позивачем не
було ні зазначено таких обставин, ні
надано доказів на їх підтвердження.

Враховуючи те, що справа була
розглянута у відсутності відповідача -
поручителя ОСОБА_4 і позивачу не було
відомо його відношення до заявленого
позову, у тому числі доводи в
заперечення позовних вимог, які в
послідуючому він виклав у своїй
апеляційній скарзі, позивач, отримавши
копію апеляційної скарги, не
спростував її доводів належними й
допустимими доказами і не подав у
встановлений для цього строк своїх
заперечень, що передбачено статтею 298
ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

За правилами частин 1 і 2 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін, які
розпоряджаються своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну
сторону довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін виникає спір.

Позивач по справі - ПАТ «КБ «Надра»,
добросовісно користуючись своїми
правами, на виконання вимог статей 10, 11,
60 ЦПК України не надав суду належних і
допустимих доказів, визначених
статтями 57-64 ЦПК України, які б
підтвердили факт виконання кредитором
умов договору поруки, а саме:
направлення у письмовій формі
рекомендованим чи цінним листом за
адресою поручителя ОСОБА_4 чи вручення
йому особисто, повідомлення з вимогою
виконати зобов'язання позичальника
ОСОБА_5 в цілому або в частині із
зазначенням розміру не виконаних нею
зобов'язань, та розрахунок суми
штрафних санкцій, що необхідно
сплатити.

За таких обставин заявлені позивачем
вимоги до відповідача ОСОБА_4 не
ґрунтуються на законі, а тому не можуть
бути задоволені.

Стаття 309 ЦПК України визначає підстави
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення.

Такими підставами являються: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню (ч. 2).
Порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи (ч. 3).

Крім вищезазначеного, судом першої
інстанції не застосовано матеріальний
закон, який підлягав застосуванню до
правовідносин сторін - позивача і
відповідача ОСОБА_4, які виникли між
ними із договору поруки від 13 лютого 2008
року.

З урахування вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду першої
інстанції в частині солідарного
стягнення кредитної заборгованості із
відповідача - поручителя ОСОБА_4 із
ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» до
поручителя ОСОБА_4 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 587 256,99 гр. і судових
витрат 3 555,70 гр.

В частині стягнення заборгованості за
кредитним договором і судових витрат з
відповідача - боржника ОСОБА_5 рішення
суду залишається без змін, оскільки
сторонами не оскаржувалося в
апеляційному порядку і відповідно до
вимог ст. 303 ЦПК України апеляційною
інстанцією не переглядалося.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 6, 526, 541, 543, 553, 554, 627, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1050,
1054 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 88, 303, 307, 309, 313-314,
316 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 15 січня 2014 року
скасувати в частині солідарного
стягнення заборгованості за кредитним
договором та судових витрат з ОСОБА_4.

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_4 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором і судових витрат, відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий: /підпис/
М.В. Матківська

Судді: /підпис/
В.С. Марчук

/підпис/
В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом:

Суддя:
М.В. Матківська