АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7447/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Мороз В.П. Доповідач - Черненкова
Л.А. Категорія 81
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Черненкової Л.А.

суддів -
Петешенкової М.Ю., Дерев`янка О.Г.

при секретарі - Бойко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» на оскарження ухвали
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 21 лютого 2014 року
про відмову у задоволенні заяви
публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк», заінтересовані
особи: ОСОБА_2, Індустріальний відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про видачу
дублікату судового наказу та
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення його до виконання у
цивільній справі за заявою
акціонерного банку «Брокбізнесбанк»
до ОСОБА_2 про видачу судового наказу
щодо стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н
О В И Л А

11 лютого 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк»,
який є правонаступником АБ
«Брокбізнесбанк», звернулися до суду
із зазначеною заявою, за якою просили
видати дублікат судового наказу від
16.11.2005 року; визнати поважною причиною
пропуску строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання та
поновити строк судового наказу від
16.11.2005 року виданого Індустріальним
районним судом м. Дніпропетровська про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 1153/504К від 13.10.2004 року з
боржника ОСОБА_2, посилаючись на те, що
судовим наказом Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
16.11.2005 року по цивільній справі №
2-н-100/2005 було стягнуто з ОСОБА_2 на
користь АБ «Брокбізнесбанк» суму боргу
за кредитним договором № 1153/504К від
13.10.2004 року в розмірі 6564,93 грн. і
судового збору в сумі 25,50 грн. Судовий
наказ набрав чинності 12.12.2005 року.
Отримавши судовий наказ, банк 18.04.2006
року звернувся до Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ із заявою про
відкриття виконавчого провадження.
25.04.2006 року постановою Індустріального
ВДВС Дніпропетровського МУЮ відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання судового наказу. 09.01.2007 року
постановою Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ виконавчий
документ повернуто стягувачу у зв'язку
з відсутністю майна на яке можливо
звернути стягнення у боржника,
місцезнаходження боржника невідоме.
Оригінал судового наказу банку не
повертався. У зв'язку з втратою
оригіналу судового наказу при
пересилці з Індустріального ВДВС до
банку, останній пропустив строк
пред'явлення судового наказу до
виконання.

Ухвалою Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 21 лютого
2014 року у задоволенні заяви ПАТ
«Брокбізнесбанк» - відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою
суду, ПАТ «Брокбізнесбанк» звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу суду скасувати та передати
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає за необхідне її відхилити з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ
«Брокбізнесбанк», суд першої інстанції
виходив з того, що судовим наказом №
2-н-100/2005 Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 16.11.2005 року було
стягнуто з ОСОБА_2 на користь АБ
«Брокбізнесбанк» суму боргу за
кредитним договором № 1153/504К від 13.10.2004
року в розмірі 6564,93 грн. і судового
збору в сумі 25,50 грн. Судовий наказ
набрав чинності 12.12.2005 року та
отриманий представником стягувача 27
лютого 2006 року. Постановою державного
виконавця Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 24 квітня 2006
року відкрито виконавче провадження з
виконання судового наказу № 2-н-100/2005 та
постановою державного виконавця
Індустріального ВДВС
Дніпропетровського МУЮ від 09 січня 2007
року виконавчий документ повернуто
стягувачу на підставі ст. 40 Закону
України «Про виконавче провадження» у
зв'язку з відсутністю майна боржника,
на яке може бути звернуто стягнення.
Разом з тим, будь-яких доказів про
відсутність оригіналу судового наказу
в ПАТ «Брокбізнесбанк», недоставляння
відправлення з ВДВС стягувачу
підприємством поштового зв'язку,
втрату за інших обставин державним
виконавцем або іншою особою судового
наказу, жодного документу на
підтвердження втрати оригінала
судового наказу, зокрема, відповідний
акт про відсутність під час реєстрації
вхідної кореспонденції як додатку
судового наказу при надходженні
постанови ВДВС від 09 січня 2007 року про
повернення виконавчого документу
стягувачу, інші акти перевірки
документів банку, заявником на
підтвердження своїх вимог у
відповідності зі своїм обов'язком за
ст.ст. 10,60 ЦПК України, - суду не надано, а
сама по собі постанова ВДВС від 09 січня
2007 року про повернення оригіналу
виконавчого документу стягувачу не
свідчить про втрату цього виконавчого
документу, в тому числі з вини іншої,
окрім стягувача, особи. Заявником не
доведені обставини поважності
пропуску строку пред'явлення до
виконання судового наказу, а наведені
підстави щодо відсутності у заявника
оригіналу судового наказу, на
переконання суду не є поважними
причинами непред'явлення з 2007 року
виконавчого документу до виконання.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України
"Про виконавче провадження", згідно
якої стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Згідно статті 22 Закону України «Про
виконавче провадження»,ч.1 - виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки: 2) інші
виконавчі документи - протягом року,
якщо інше не передбачено законом; ч.2 -
строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для: 1) виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення; ч.4 - строки пред'явлення
виконавчих документів до виконання
встановлюються для кожного платежу
окремо.

Згідно статті 23 Закону України «Про
виконавче провадження» ч.1 - державний
виконавець відмовляє у прийнятті до
провадження виконавчого документа,
строк пред'явлення для примусового
виконання якого закінчився, про що
виносить відповідну постанову; ч.2 -
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом; ч.3 - для інших
виконавчих документів пропущений
строк поновленню не підлягає.

За вимогами п.1 ч.1 ст. 21 Закону України
«Про виконавче провадження», в
редакції на час видачі судового наказу
№ 2-н-100/2005, строк пред'явлення
виконавчих документів до виконання був
встановлений в три роки.

Виходячи з аналізу зазначених норм
права, суд при вирішенні відповідно до
ст. 371 ЦПК України питання про
поновлення строку для пред'явлення до
виконання виконавчого документа,
виданого на підставі судового рішення,
повинен з'ясувати питання щодо причин
пропуску цього строку та залежно від
характеру цих причин зробити висновок
про їх поважність чи неповажність, а
відтак дійти висновку про наявність чи
відсутність підстав для поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Перевіряючи зазначені обставини,
судова колегія встановила, що з
матеріалів справи не вбачається, що у
стягувача наявні поважні причини
непред'явлення виконавчого документу
до виконання після отримання постанови
державного виконавця від 09 січня 2007
року, з урахуванням того, що строк
пред'явлення виконавчого документу до
виконання сплив 12 грудня 2008 року (три
роки: з 12.12.2005 року по 12.12.2008 року) і до
вказаного часу стягувач не заявляв про
втрату виконавчого документу.

Не надано суду доказів про поважність
причин пропуску стягувачем строку
пред'явлення виконавчих документів до
виконання та в заяві заявника відсутнє
належне обґрунтування цього.

Суд першої інстанції повно з'ясував
питання щодо причин пропуску цього
строку та залежно від характеру
вказаних заявником причин зробив
вірний висновок про їх неповажність, а
відтак дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для поновлення
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання, а також про
відсутність підстав для видачі
дубліката виконавчого документу,
оскільки недоведено втрата
виконавчого документу.

Доводи в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду,
стосуються переоцінки доказів у
справі, що не є підставою для
скасування судового рішення.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що ухвала суду
постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстав для скасування
або зміни судового рішення не
вбачається.

Керуючись ст.ст.304,307, п.1 ч.1 ст.312, ч.1 ст.218
ЦПК України, судова колегія судової
палати, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» - відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду
м. Дніпропетровська від 21 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя
Черненкова Л.А.

Судді
Петешенкова М.Ю.

Дерев’янко О.Г.