Справа № 367/6433/14-ц Головуючий у І
інстанції Чернов Д.Є.Провадження №
22-ц/780/7241/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

22 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Березовенко Р.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 20 листопада 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Ірпінської
міської ради Київської області про
розірвання договору та стягнення
грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, який мотивував
тим, що 22 червня 2011 року він звернувся
до виконавчого комітету Ірпінської
міської ради Київської області з
заявою, в якій просив доручити КП КОР
«Ірпінське БТІ» виготовити документи
щодо оформлення права власності на
будинок по АДРЕСА_1 Київської області.
Зазначав, що 12 грудня 2011 року він з
виконавчим комітетом Ірпінської
міської ради уклав договір №112 про
участь замовника будівництва об'єктів
архітектури на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь щодо
житлового будинку індивідуального
житлового фонду загальною площею 361,4
кв.м., розташованого по АДРЕСА_1
Київської області. На виконання умов
даного договору він сплатив кошти
(пайовий внесок) на користь відповідача
у розмірі 21 247 грн. 71 коп., однак
відповідач не видав йому свідоцтво про
право власності на об'єкт нерухомості,
чим порушив умови вказаного договору.

З наведених підстав позивач просив
розірвати договір №112 про участь
замовника будівництва об'єктів
архітектури на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь від 12 грудня
2011 року та стягнути з відповідача на
свою користь грошові кошти у сумі 21 247
грн. 71 коп.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 20 листопада 2014
року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким його позов задовольнити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Сторони у судове засідання не
з`явилися, про час і місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.305 ЦПК України,
колегія суддів визнала неявку сторін
такою, що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові,
суд першої інстанції виходив із того,
що з боку відповідача відсутнє істотне
порушення умов оспорюваного договору.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними, оскільки вони ґрунтуються
на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до частин 2 і 3 статті 27-1
Закону України «Про планування і
забудову територій» замовник, який має
намір здійснити будівництво об'єкта
містобудування у населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті. Пайова
участь (внесок) замовника у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту полягає у відрахуванні
замовником після прийняття об'єкта в
експлуатацію до відповідного
місцевого бюджету коштів для
забезпечення створення і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що 22 червня 2011 року
ОСОБА_2 звернувся до Ірпінської міської
ради Київської області із письмовою
заявою, в якій просив доручити КП КОР
«Ірпінське БТІ» виготовити документи
щодо оформлення права власності на
будинок по АДРЕСА_1 Київської області
(а.с. 6).

12 грудня 2011 року між виконавчим
комітетом Ірпінської міської ради та
ОСОБА_2 укладено договір №112 про участь
замовника будівництва об'єктів
архітектури на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь, згідно з
умовами якого ОСОБА_2 приймає участь у
розвитку інженерно - транспортної і
соціальної інфраструктури м. Ірпінь
щодо житлового будинку
індивідуального житлового фонду
загальною площею 361,4 кв.м., який
розташований по АДРЕСА_1 Київської
області (а.с.7).

Пунктами 2.2, 2.3 вказаного договору
передбачено, що величина пайового
внеску для даної забудови складає 16 219
грн. 63 коп., сплата яких здійснюється
замовником шляхом безготівкового
перерахування на розрахунковий
рахунок місцевого бюджету м. Ірпінь до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію за графіком згідно
додатку 1 до цього договору.

За порушення строків сплати пайового
внеску стягується пеня у розмірі 0,1% від
нарахованої суми за кожний день
прострочення, а за прострочення понад
тридцять днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної суми (пункт 2.4. договору).

По справі встановлено, що на виконання
умов цього договору ОСОБА_2 сплатив
пайовий внесок у розмірі 16 219 грн. 63 коп.,
а також пеню за прострочення його
сплати у розмірі 2 028 грн. 08 коп., а всього
21 247 грн. 71 коп. (а.с. 9,11).

Відповідно до пункту 3.2.1 договору
виконавчий комітет Ірпінської міської
ради зобов'язався використати кошти, що
надійшли від замовника на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури міста, виключно за
цільовим призначенням.

Пунктом 5 цього ж договору передбачено,
що видача свідоцтва про право
власності на об'єкт здійснюється після
сплати повної суми пайового внеску на
розвиток інженерно-транспортної і
соціальної інфраструктури міста.

Обґрунтовуючи вимоги позову, ОСОБА_2
послався на те, що на виконання умов
договору він сплатив пайовий внесок та
пеню за прострочення сплати на користь
відповідача у розмірі 21 247 грн. 71 коп.,
однак відповідач не видав йому
свідоцтво про право власності на об'єкт
нерухомості, чим порушив умови
договору.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 3
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень»державна
реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом. Державна
реєстрація права власності та інших
речових прав проводиться за місцем
розташування об'єкта нерухомого майна
в межах території, на якій діє
відповідний орган державної
реєстрації прав, крім випадків,
установлених абзацами другим і третім
частини п'ятої цієї статті.

Згідно з ч 1. ст. 6 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» систему
органів державної реєстрації прав
становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку.

Відповідно до п.1 ст. 18 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх
обтяжень»свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
видається фізичним та юридичним особам
на новозбудовані, реконструйовані
об'єкти нерухомого майна.

Пунктом 6 ч.2. ст. 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх
обтяжень»державний реєстратор видає
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст. 651 ЦК України договір
може бути розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Оскільки умовами договору №112 про
участь замовника будівництва об'єктів
архітектури на розвиток
інженерно-транспортної і соціальної
інфраструктури м. Ірпінь на
відповідача не покладений обов'язок
щодо видачі свідоцтва про право
власності на об'єкт нерухомості, видачу
яких здійснюють органи державної
реєстрації відповідно до вимог Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», то колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
позові, так як відповідач не допустив
істотного порушення умов вказаного
вище договору.

Таким чином рішення суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, передбачених
законом підстав для його скасування
при апеляційному розгляді не
встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
позивач в апеляційній скарзі,
спростовуються матеріалами справи та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів та
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив обставини справи, надані
сторонами докази, вірно послався на
закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про відмову в позові і ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 20 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді