Справа № 433/1583/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року, Троїцький районний суд
Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

при секретарі - Яковлєвій В.А.,

розглянувши у судовому засіданні в
смт.Троїцьке цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про визнання права власності на
спадкове майно, -

В С Т А Н ОВ И В :

До Троїцького районного суду
Луганської області надійшов
вищезазначений позов, в обґрунтування
якого зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_5, який є власником
земельної ділянки площею 6,90 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території Яменської
сільської ради Троїцького району
Луганської області, право власності на
яку посвідчено державним актом на
право приватної власності на землю
серії І-ЛГ № 090957, виданим на ім'я
останнього 07 листопада 2001 року. За
життя, ОСОБА_5, 09 лютого 2004 року, вчинив
заповіт, яким вищезазначену земельну
ділянку заповів позивачу. Оригінал
правовстановлюючого документу, а саме
вищезазначеного державного акту на
право приватної власності на землю, на
даний час втрачено, залишилася тільки
його копія. Вказані обставини
позбавляють позивача можливості
оформити спадщину на вищевказане
спадкове майно згідно зазначеного
заповіту в нотаріальному порядку.
Відповідачі на спадщину не
претендують, відмовилися від
спадкового майна на користь позивача.
Позивач просить суд визнати за ним
право власності на вищезазначене
спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав до суду заяву про розгляд справи
без його участі, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить їх
задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, надали до суду аналогічні
заяви про визнання позовних вимог та
розгляд справи без їх участі.

Суд, вивчивши матеріали цивільної
справи, встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 5 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду» у разі визнання
відповідачем (або його представником
за відсутності у дорученні відповідних
обмежень) позову можливе лише
ухвалення рішення про задоволення
позову, а не про задоволення позову
частково чи про відмову в його
задоволенні.

Ухвалюючи рішення по суті спору чи
постановляючи ухвали в попередньому
судовому засіданні, суд у
мотивувальній частині судового
рішення зазначає лише про дії сторін
щодо розпорядження своїми
процесуальними і матеріальними
правами та здійснені судом заходи з
перевірки таких дій.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, - ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_5 залишилося
спадкове майно у вигляді земельної
ділянки площею 6,90 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, яка розташована на
території Яменської сільської ради
Троїцького району Луганської області,
право власності на яку посвідчено
державним актом на право приватної
власності на землю серії І-ЛГ № 090957,
виданим на ім'я останнього 07 листопада
2001 року.

За життя, ОСОБА_5, 09 лютого 2004 року,
вчинив заповіт, яким вищезазначену
земельну ділянку заповів позивачу.

Оригінал правовстановлюючого
документу, а саме вищезазначеного
державного акту на право приватної
власності на землю, на даний час
втрачено, залишилася тільки його копія,
у наслідок чого було подано об'яву до
місцевої газети «Сельськая Новь» № 91-92.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті, а у разі відсутності заповіту
- спадкоємці за законом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням їх цільового
призначення.

Відповідно до ст. 131 ЗК України,
громадяни та юридичні особи України, а
також територіальні громади та держава
мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі міни,
ренти, дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 п. «г» ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ч.1 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав та обов'язків ( спадщини )
від фізичної особи, яка померла (
спадкодавця ), до інших осіб (
спадкоємців ).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Таким чином, судом було встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, який є
власником відповідної земельної
ділянки. За життя, ОСОБА_5, 09 лютого 2004
року, вчинив заповіт, яким
вищезазначену земельну ділянку
заповів позивачу. Оригінал
правовстановлюючого документу, а саме
вищезазначеного державного акту на
право приватної власності на землю, на
даний час втрачено, залишилася тільки
його копія. Вказані обставини
позбавляють позивача можливості
оформити спадщину на вищевказане
спадкове майно згідно зазначеного
заповіту в нотаріальному порядку.
Відповідачі на спадщину не
претендують, відмовилися від
спадкового майна на користь позивача.

З оглядом на вищезазначене, вивчивши
надані докази, враховуючи те, що
позивач по справі є спадкоємцем майна
померлого за заповітом, оскільки
позивач за вказаних вище обставин на
даний момент не має належних підстав
для оформлення спадщини у
нотаріальному порядку, враховуючи, що
померлий на підставі наданих доказів є
власником зазначеного спадкового
майна, судом вбачаються усі законні
підстави згідно норм діючого
законодавства, за яких позивачка має
право на спадкове майно, але із-за
незалежних від нього обставин не може
скористатися таким правом у
нотаріальному порядку, тому суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 328, 1216,
1218,1223,1225,11268,1270,1272 ЦК України, ст. 81 ч. 1 п.
«г», 131 ЗК України , керуючись ст.ст.
10,11,60,212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно за заповітом після
смерті ОСОБА_5, а саме земельну ділянку
площею 6,90 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована на території Яменської
сільської ради Троїцького району
Луганської області, право власності на
яку посвідчено державним актом на
право приватної власності на землю
серії І-ЛГ № 090957, виданим на ім'я
останнього 07 листопада 2001 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається згідно розпорядження ВССУ №
2710/38-14 від 02.09.2014 року «Про визначення
територіальної підсудності справ» в
апеляційному суді Харківської області
через районний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя