Справа № 296/3969/12-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"21" жовтня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський
районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Галасюка Р.А.,

при
секретарі Могилевець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 327 цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради, ТОВ «Керуюча компанія
«КомЕнерго-Житомир» про визнання права
на користування житлом, зобов'язання
укласти договір, визнання протиправним
та скасування рішення, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом в якому зазначив, що
згідно листа Виконкому Житомирської
міськради № 18/3612 від 20.12.2001 року він, у
кінці грудня 2001 року, вселився в
кімнату АДРЕСА_1. В подальшому з ним у
вказану кімнату вселилась також
неповнолітня ОСОБА_3, яка є дочкою
позивача, та його дружина ОСОБА_4. Сім'я
позивача постійно проживає у вказаній
кімнаті, сплачують квартирну плату,
несуть витрати по оплаті комунальних
послуг, на ім'я позивача відкрито
особовий рахунок, здійснюють ремонт
кімнати, тобто позивач вважає, що між
ним та відповідачем фактично укладений
договір найму жилого приміщення
державного житлового фонду і він разом
зі своєю сім'єю має право на житло.
Позивач також просив зобов'язати ТОВ
«КомЕнерго-Житомир» укласти з ним
довгостроковий договір найму кімнати
АДРЕСА_1 та визнати незаконним і
скасувати рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
23.07.2008 року № 537 «Про формування фонду
житла для тимчасового проживання
громадян» в частині включення вказаної
кімнати до фонду житла для тимчасового
проживання громадян, оскільки на
момент винесення рішення кімната не
була вільна.

Позивач до суду не з'явився, його
представника в судовому засіданні
підтримала заявлені вимоги з підстав
зазначених в позові та письмових
поясненнях.

Представник відповідача Виконавчого
комітету Житомирської міської ради
позов не визнала з тих підстав, що
кімната АДРЕСА_1, відповідно до рішення
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради №537 від 23.07.2008 року,
включена до переліку будинків, квартир,
кімнат віднесених для тимчасового
проживання громадян, тому позивач не
має право на постійне проживання у
вказаній кімнаті.

Представник відповідача ТОВ «Керуюча
компанія «КомЕнерго-Житомир» в судове
засідання не з'явився, в матеріалах
справи міститься заява про розгляд
справи у відсутність представника
(а.с.69).

Заслухавши пояснення учасників
процесу та покази свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що даний позов
підлягає до задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно листа
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради № 18/3612 від 20.12.2001 року
(а.с.8) ОСОБА_1 в кінці грудня 2001 року
вселився в кімнату АДРЕСА_1. Разом з ним
також вселилася його дружина ОСОБА_4 та
дочка ОСОБА_3. З 08.11.2007 року позивач та
його дружина мають постійну реєстрацію
за вищевказаною адресою.

До цього часу постійного житла
позивачі не отримали, а іншого
постійного житла позивачу та його
родині Виконавчий комітет
Житомирської міської ради не надає.

Відповідно до ст.ст.4-6 ЖК України
державний житловий фонд включає жилі
будинки та жилі приміщення в інших
будівлях, що належать державі та
призначені для постійного проживання
громадян.

Укладання договору найму на певний
строк суперечить вимогам ст. 61 ЖК
України. Позивач та його сім'я
перебувають на квартирному обліку, що
підтверджується довідкою Виконавчого
комітету Житомирської міської ради від
06.08.2012 року за № 260 (а.с.15).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили ті
обставини, що позивач та його сім'я
постійно проживають в кімнаті АДРЕСА_1
з 2002 року по сьогоднішній день,
сплачують комунальні платежі,
здійснили в кімнаті ремонт.

Рішення Виконавчого комітету
Житомирської міської ради №537 від 23
липня 2008 року «Про формування фонду
житла для тимчасового проживання
громадян» є протиправним та підлягає
скасуванню в частині включення кімнати
АДРЕСА_1 до фонду житла для тимчасового
проживання громадян виходячи з
наступного.

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.ст.4-6 ЖК України
державний житловий фонд включає жилі
будинки та жилі приміщення в інших
будівлях, що належать державі та
призначені для постійного проживання
громадян.

Житловий Кодекс України лише в червні
2003 року доповнений статтями 132-1 та 132-2 ,
які визначають порядок, умови надання
і користування жилим приміщенням з
фондів житла для тимчасового
проживання. Порядок формування фондів
житла для тимчасового проживання і
Порядок надання, користування
житловими приміщеннями з фондів житла
для тимчасового проживання,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України № 422 від 31.03.2004 року.

Пунктом 4 Порядку формування фондів
житла для тимчасового проживання,
затвердженого вищевказаною постановою
Кабінету Міністрів України, міститься
вичерпний перелік шляхів формування
фондів житла для тимчасового
проживання органами місцевого
самоврядування: будівництвом нового
житла, реконструкція існуючих житлових
будинків та гуртожитків,
переобладнання нежитлових будинків у
житлові, передачею житла у комунальну
власність , придбання житла. В цьому ж
пункті Порядку вказано, що до фондів
житла для тимчасового проживання
можуть бути включені тільки вільні
житлові приміщення.

Прийняте виконавчим комітетом
Житомирської міської ради рішення № 537
від 23.07.2008 року «Про формування фонду
житла для тимчасового проживання
громадян» може стосуватись лише
вільних житлових приміщень.

Однак, як встановлено, на час створення
фонду житла для тимчасового проживання
на підставі рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради №
537 від 23 липня 2008 року «Про формування
фонду житла для тимчасового
проживання громадян» кімната АДРЕСА_1
не була вільною, тому підстав для її
віднесення до житлових приміщень, з
яких формується фонд житла для
тимчасового проживання, відсутні.

Згідно ст.47 Конституції України , ніхто
не може бути примусово позбавлений
житла інакше як на підставі закону за
рішенням суду.

Будь-яких претензій зі сторони
відповідача щодо вселення позивача у
вказану кімнату не було.

Вимогами ст.22 Конституції України
закріплено, що при прийнятті нових
законів або внесення змін до чинних
законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Також ст.58 Конституції України
закріплено, що Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії у часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

З урахуванням викладеного, прийняте
виконавчим комітетом Житомирської
міської ради рішення № 537 від 23.07.2008
року «Про формування фонду житла для
тимчасового проживання громадян»
(а.с.11) в частині віднесення кімнати
позивача до тимчасового житлового
фонду, суперечить вимогам діючого
законодавства, а тому є недійсним.

Відповідно до Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
рішення органу виконавчої влади
повинні відповідати нормам закону та
не порушувати прав громадян.

За вимог ст. 21 ЦПК України, суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси.

Відтак, передбачені діючим
законодавством підстави для включення
оспорюваним рішенням виконкому
Житомирської міськради від 23.07.2008 року
№ 537 до фонду житла для тимчасового
проживання кімнати АДРЕСА_1, були
відсутні.

З огляду на наведене, суд погоджується
з доводами позивача стосовно того, що
рішенням виконкому Житомирської
міськради від 23.07.2008 року № 537
порушуються його житлові права.

Вирішуючи дану справу, суд також бере
до уваги, що оспорюване рішення не було
опубліковане в офіційному друкованому
виданні Житомирської міськради в
порушення ст.57 Конституції України, а
позивач довідався про існування цього
рішенням виконкому лише в 2012 році, що
підтверджується листом Житомирської
міської ради, отже позивач не пропустив
встановлений законом строк звернення
до суду з даним позовом.

Суд не бере до уваги розпорядження
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 28.02.1990 року за № 53 та
рішення Виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 13.03.1986
року № 174 (а.с.40,41), оскільки це не
стосується предмету спору, відсутні
посилання на житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не
може бути обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
Законом. Виходячи з аналізу змісту
Закону у поєднанні з нормами ст.ст. 1,6,9,61
ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем
постійного проживання особи є жиле
приміщення, в якому особа постійно
проживає, має передбачені ст. 64 ЖК
України права користування цим
приміщенням і на яке за особою
зберігається це право. Дана правова
позиція висловлена Верховним судом
України в постанові від 30.01.2013 року в
справі № 6-125цс12.

В судовому засіданні представник
Виконавчого комітету Житомирської
міської ради пояснив, що
законодавством не передбачено строків
тимчасового та постійного проживання.
З врахуванням періоду проживання
позивача та його сім'ї за вищевказаною
адресою з 2002 року, суд стверджує що
позивач проживає постійно, оскільки не
змінював місця проживання останніх 13
років.

Оскільки позивач постійно проживає в
кімнаті останніх 13 років,
зареєстрований за даною адресою з 2007
року, а тому можна стверджувати з
врахуванням вимог ст. 47 Конституції
України, що позивач має право на
користування житлом за адресою:
АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.9,10, 64-68 ЖК України, ст.ст.10, 11, 30, 60,
209, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на
користування кімнатою АДРЕСА_1.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «КомЕнерго-Житомир»
укласти з ОСОБА_1 довгостроковий
договір найму щодо кімнати АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 23.07.2008
року № 537 «Про формування фонду житла
для тимчасового проживання громадян» в
частині включення кімнати АДРЕСА_1 до
фонду житла для тимчасового проживання
громадян.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня
його проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Головуючий суддя
Р.
А. Галасюк