Справа № 367/5029/14-ц Головуючий у І
інстанції Линник В.Я.Провадження №
22-ц/780/6820/14 Доповідач у 2
інстанції КашперськаКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді
Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва
В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 21 жовтня 2014 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестмент Проперті Протектед» до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в
порядку регресу,

заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року позивач ТОВ
«Інвестмент Проперті Протектед»
звернувся до суду із позовом про
відшкодування шкоди в порядку регресу.
Заявлені вимоги мотивував тим, що 22
липня 2010 року між АТ СК «Нова» та ОСОБА_1
укладено Поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/2736676, за яким
було застраховано відповідальність в
частині заподіяння шкоди майну
внаслідок експлуатації автомобіля
НОМЕР_1. 04 березня 2011 року в м. Києві
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
«Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 та «ЗАЗ» д.н.з.
НОМЕР_2. Постановою Шевченківського
районного суду м. Києва від 11 квітня 2011
року встановлено, що
дорожньо-транспортна пригода
відбулась в результаті порушення
водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху
України. Згідно звіту про оцінку
вартості матеріального збитку на
підставі страхового акту здійснено
зобов'язання по виплаті страхового
відшкодування в розмірі 5303,61 грн.;
оскільки страхувальником не було
повідомлено страховика про
дорожньо-транспортну пригоду,
страховик мав право подати регресний
позов до ОСОБА_1 02 січня 2014 року між АТ
СК «Нова» та ТОВ «Інвестмент Проперті
Протектед» було укладено договір про
купівлю-продаж боргових зобов'язань.
Просив стягнути із ОСОБА_1 на користь
ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед»
5303,61 грн. та судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 21 жовтня 2014 року
позов ТОВ «Інвестмент Проперті
Протектед» задоволено, стягнуто із
ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестмент
Проперті Протектед» 5303,61 грн. та судові
витрати в розмірі 243,60 грн.

Відповідач ОСОБА_1, не погоджуючись із
рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 21 жовтня 2014 року,
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, просила скасувати рішення суду
першої інстанції та постановити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до відхилення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов ТОВ «Інвестмент
Проперті Протектед», суд першої
інстанції виходив із того, що СК «Нова»
виплатила страхове відшкодування за
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідач не повідомила
страхову компанію в триденний строк з
дня настання дорожньо-транспортної
пригоди, у страхової компанії виникло
право регресної вимоги до відповідача,
яке згідно договору про купівлю-продаж
боргових зобов'язань перейшло до
позивача, а тому на його користь із
відповідача має бути стягнута сума
виплаченого страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується із
вказаними висновками суду першої
інстанції, так як вони є
обґрунтованими, відповідають
обставинам справи і вимогам закону.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що між АТ СК «Нова» та ОСОБА_1
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, поліс від 22 липня
2010 року № ВЕ/2736676, за умовами якого було
застраховано відповідальність в
частині заподіяння шкоди майну
внаслідок експлуатації автомобіля
НОМЕР_1, термін дії із 23 липня 2010 року по
22 липня 2011 року включно.

04 березня 2011 року в м. Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Мазда» д.н.з.
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та
транспортного засобу «ЗАЗ» д.н.з.
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Постановою Шевченківського районного
суду м. Києва від 11 квітня 2011 року по
справі № 3-3611/11 встановлено вину ОСОБА_1
в скоєнні даної дорожньо-транспортної
пригоди.

Згідно Звіту з оцінки транспортного
засобу від 29 березня 2011 року № 14659,
вартість матеріального збитку,
завданого власнику автомобіля «ЗАЗ»
д.н.з. НОМЕР_2, становить 5884,33 грн.,
вартість самої оцінки складає 400 грн. На
підставі заяви ОСОБА_2 від 26 квітня 2011
року та страхового акту від 01 липня 2011
року № 1386, платіжним дорученням від 14
липня 2011 року № 6278 ОСОБА_2 було
перераховано страхове відшкодування в
розмірі 5303,61 грн.

02 січня 2014 року між АТ СК «Нова» та ТОВ
«Інвестмент Проперті Протектед» було
укладено договір про купівлю-продаж
боргових зобов'язань, згідно якого
стягнення коштів по зазначеному
випадку перейшли до ТОВ «Інвестмент
Проперті Протектед».

Вказані обставини підтверджуються
наявними в справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. ст. 6, 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором. При настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у редакції, чинній на день
настання страхового випадку, учасники
дорожньо-транспортної пригоди
зобов'язані вжити заходів для
невідкладного, але не пізніше трьох
робочих днів, повідомлення страховика,
з яким було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
або, у випадках, передбачених цим
Законом, МТСБУ про настання
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до абзацу "ґ" п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст.
38 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у редакції,
чинній на день настання страхового
випадку, страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

В судовому засіданні беззаперечно
встановлено і в апеляційній скарзі не
заперечується, що ОСОБА_1 в
установленому законом порядку не
повідомила страховика АТ «СК «Нова»
про настання страхового випадку та
доказів поважності причин такого
неповідомлення протягом трьох робочих
днів під час розгляду справи не надала.

Таким чином, суд першої інстанції
обгрунтовано стягнув із
страхувальника ОСОБА_1, яка не
повідомила страховика про настання
страхового випадку, суму виплаченого
страхового відшкодування 5303,61 грн. на
користь позивача, до якого перейшло від
страховика право регресної вимоги за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортрних
засобів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
рішення суду є незаконним, оскільки
ухвалено на підставі копій документів,
висновків суду першої інстанції не
спростовують,

Встановлені судом першої інстанції
обставини щодо виплати страхового
відшкодування за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, відсутності
повідомлення страхової компанії,
виникнення права регресної вимоги до
відповідача, яке згідно договору про
купівлю-продаж боргових зобов'язань
перейшло до позивача, апелянтом не
спростовано.

Висновки суду першої інстанції щодо
розміру проведеного страхового
відшкодування відповідачем не
спростовані.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги про суперечливість
висновків в звіті з оцінки
транспортних засобів та калькуляції, а
саме різницю в сумах 5506,87 грн. та 5884,33
грн., оскільки така різниця пояснюється
зазначенням суб'єктом оціночної
діяльності вартості вартості
відновлювального ремонту без ПДВ та з
ПДВ відповідно.

Правомірним також є стягнення із
відповідача на користь позивача
вартості проведення оцінки завданого
збитку, оскільки ст. 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено перелік витрат,
які відшкодовуються страховою
компанією, до яких, поміж іншого,
належать витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу.

Надуманими є доводи апелянта щодо
недоведеності розрахунку, із якого
сплачено суму страхового
відшкодування, оскільки такий
розрахунок наведено в страховому акті
№ 1386 від 01 липня 2011 року і зазначено, що
розмір страхового відшкодування
визначений рішенням страховика, при
цьому загальний розмір страхового
відшкодування 5303,61 грн. не перевищує
суми матеріального збитку, заподіяного
потерпілому ОСОБА_2 - 5884,33 грн.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги
щодо необхідності застосування
суброгації до даних правовідносин,
колегія суддів виходить із наступного.

Як було зазначено вище, право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту
33.1 статті 33 цього Закону, передбачене
ст. 38 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Пунктом 27 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що
при вирішенні спорів про право
зворотної вимоги страховика суди
повинні розрізняти поняття «регрес» та
«суброгація». Наприклад, у випадку
суброгації відбувається лише заміна
осіб у вже наявному зобов'язанні
(заміна активного суб'єкта) зі
збереженням самого зобов'язання. У
такому разі страхувальник передає свої
права страховикові на підставі
договору і сприяє реалізації останнім
прийнятих суброгаційних прав. У
випадку регресу одне зобов'язання
замінює собою інше, але переходу прав
від одного кредитора до іншого не
відбувається. При цьому регрес
регулюється загальними нормами
цивільного права (зокрема, статтею 1191
ЦК), а також статтею 38 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а для суброгації відповідно
до статті 993 і статті 27 Закону України
«Про страхування» встановлено
особливий правовий режим. При
суброгації перебіг строку позовної
давності починає обчислюватися з
моменту виникнення страхового випадку,
а при регресі - з того моменту, коли
страховик виплатив страхове
відшкодування.

Таким чином, оскільки ст. 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» безпосередньо передбачає
захист прав страховика шляхом
звернення в порядку регресу, доводи
апелянта висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Із цих же підстав колегія суддів
відхиляє позицію апеляційної скарги
щодо застосування наслідків спливу
строку позовної давності, який, на
думку апелянта, закінчився 04 березня 2014
року, рахуючи від дати скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 6 ст. 261 ЦК України, за
регресними зобов'язаннями перебіг
позовної давності починається від дня
виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 264 ЦК України, позовна
давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново.

Враховуючи, що АТ «СК «Нова» виплачено
страхове відшкодування 14 липня 2011 року,
а 04 липня 2014 року позивач ТОВ
«Інвестмент Проперті Протектед»,
набувши право вимоги до відповідача за
договором купівлі-продажу боргових
зобов'язань, звернувся із позовом про
виплату страхового відшкодування в
порядку регресу до Оболонського
районного суду м. Києва в межах
трирічного строку, що підтверджено
належними доказами у вигляді
повідомлення про вручення позовної
заяви, реєстру поштових відправлень та
фіскального чеку про відправку
позовної заяви до суду, ухвали
Оболонського районного суду Київської
області від 23 липня 2014 року, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції, що строк позовної
давності перервався із цього часу і
його перебіг розпочався знову, отже
позивачем строк позовної давності
пропущено не було.

Інші доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на доказах та законі і не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 21 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Кашперська Т.Ц.

Судді :
Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.