У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2014 року
м. КиївСуддя Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ситнік О.М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 10 вересня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
05 листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Ліквідаційної комісії
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нива-1» про визнання
права власності, визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що 14
вересня 1999 року засновано Товариство з
обмеженою відповідальністю «Нива-1»
(далі - ТОВ «Нива-1»), одним з чотирьох
засновників якого є позивач. 16 вересня
1999 року за усною домовленістю з іншими
засновниками товариства, позивачем
прийнято рішення про передачу належної
йому автозаправної станції,
розташованої по АДРЕСА_1 у користування
ТОВ «Нива-1».

Оскільки ТОВ «Нива-1» не є власником
автозаправної станції, просив визнати
за ним право власності на 66 %
автозаправної станції на 150 заправок на
добу, розташованої по АДРЕСА_1, та
визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право власності на
автозаправну станцію, виданого ТОВ
«Нива-1».

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 10 вересня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
05 листопада 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Суди обґрунтовано відмовили у позові,
оскільки позивачем не надано належних
та допустимих доказів у силу вимог ст.
ст. 10, 60 ЦПК України на підтвердження
наявності у нього права власності або
будь-яких інших майнових прав на
частину спірної автозаправної станції.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновків судів вони не впливають та їх
не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5
ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до Ліквідаційної
комісії Товариства з обмеженою
відповідальністю «Нива-1» про визнання
права власності, визнання недійсним та
скасування свідоцтва про право
власності.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути особі, яка подала касаційну
скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.М. Ситнік