АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №683/3926/13-ц
Провадження №22-ц/792/1617/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Грох Л.М., Заїки В.М.

при секретарі Кошельнику В.М.

з участю: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на рішення
Староконстянтинівського районного
суду від 10 червня 2014 року цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
розірвання договору найму житлового
приміщення та виселення із житлового
приміщення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_5
вказував, що йому на праві приватної
власності належить трикімнатна
квартира АДРЕСА_1. В даній квартирі
зареєстрована і проживає колишня
невістка позивача ОСОБА_7 У зв'язку з
тим, що вказане житло необхідне
позивачу та членам його сім`ї для
проживання, він запропонував
відповідачці звільнити його шляхом її
виселення. Ця пропозиція ОСОБА_7 була
проігнорована, а тому ОСОБА_5 просив
договір найму вищевказаної квартири
між ним та відповідачкою розірвати та
виселити її.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 10 червня 2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_5 - ОСОБА_4 просить скасувати
вказане рішення і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити їхні
позовні вимоги. Апелянт не
погоджується з тим, що суд в рішенні
послався на ч.1 ст. 810, ч.1 ст. 811 ЦК
України, за приписами яких за договором
найму (оренди) житла одна
сторона-власник житла(наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання в ньому на певний строк за
плату. Також вказує, що відповідно до
ст. 316 ЦК України правом власності є
право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю
волею, незалежно від волі інших осіб. А
відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. На зміст права власності не
впливають місце проживання власника та
місцезнаходження майна. Отже, суд
фактично позбавив ОСОБА_5 права
власності на його майно, оскільки він
не може виселити відповідачку, яка не
була і не є членом його сім`ї. Також
апелянт зазначає, що суд помилково
дійшов висновку, що ОСОБА_7 повністю
сплачує комунальні послуги, оскільки
вона це робить епізодично.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 апеляційну
скаргу підтримав з викладених у ній
мотивів.

ОСОБА_5, ОСОБА_7 в судове засідання
не з'явилися, про день, час та місце
слухання справи повідомлені у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції
встановлено, що згідно договору
купівлі- продажу від 25.06.1992 року
квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5

Згідно довідки Старокостянтинівської
ЖЕК № 100912 від 19.07.2013 року у вказаній
квартирі зареєстрована ОСОБА_7 та її
двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та
ОСОБА_9

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу
від 26.07.2013 року шлюб між ОСОБА_7 та
ОСОБА_10 розірваний.

Заборгованість за комунальні послуги
по обслуговуванню квартири АДРЕСА_1
частково сплачував ОСОБА_5, а також
вказані послуги частково оплачувала і
ОСОБА_7

06.08.2013 р. ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_7 із
заявою про її виселення протягом трьох
місяців з квартири АДРЕСА_1.

Вказані обставини підтверджуються
копією договору купівлі-продажу від
25.06.1992 р.; копією витягу реєстру речових
прав на нерухоме майно від 29.07.2013 р.;
довідкою Старокостянтинівської ЖЕК
№100912 від 19.07.2013 р. про склад сім'ї;
копією свідоцтва про розірвання шлюбу
від 26.07.2013 р.; заявою від 06.08.2013 року про
виселення з квартири; квитанціями про
сплату комунальних послуг ОСОБА_5 та
ОСОБА_7

Згідно зі ст. 168 ЖК Української РСР
дострокове розірвання договору найму
жилого приміщення з ініціативи
наймодавця можливе лише за згодою
наймача. Договір найму жилого
приміщення, укладений як на визначений,
так і на невизначений строк, може бути
розірвано за вимогою наймодавця, якщо
жиле приміщення, займане наймачем,
необхідне для проживання йому та
членам його сім`ї. У цьому випадку
власник будинку (квартири) повинен
попередити наймача про наступне
розірвання договору за три місяці.

Договір найму жилого приміщення,
укладений як на визначений, так і на
невизначений строк, може бути
розірвано за вимогою наймодавця, якщо
наймач або особи, які проживають разом
з ним, систематично руйнують чи псують
жиле приміщення, або використовують
його не за призначенням, або
систематичним порушенням правил
соціалістичного співжиття роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі чи одному будинку
(квартирі), а також у разі
систематичного невнесення наймачем
квартирної плати і плати за комунальні
послуги.

Відповідно до ст. 169 ЖК Української РСР
у разі припинення договору найму
жилого приміщення в будинку (квартирі),
що належить громадянинові на праві
приватної власності, наймач і особи,
які проживають разом з ним, зобов'язані
звільнити жиле приміщення, а в разі
відмовлення-підлягають виселенню в
судовому порядку без надання іншого
житлового приміщення.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 договір
найму жилого приміщення не укладався.

Враховуючи, що під час розгляду справи
позивач, як того вимагають ст. ст. 10, 60
ЦПК України, не довів факту укладення
між сторонами договору найму жилового
приміщення, суд першої інстанції не мав
правових підстав для розірвання
договору найму та у зв'язку з цим і
виселення з квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд неправомірно послався на ч.1 ст. 810,
ч.1 ст. 811 ЦК України, безпідставні.
Оскільки позивач ставив питання про
розірвання договору найму, суд першої
інстанції і дав в рішенні
характеристику такого договору з
посиланням на норми права.

Не можна погодитися із доводами
апеляційної скарги про те, що суд
фактично позбавив ОСОБА_5 права
власності на його майно, оскільки він
не може виселити відповідачку, яка не є
членом його сім`ї.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК Української
РСР ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.

Відмова у виселенні ОСОБА_7 з квартири
із заявлених ОСОБА_5 в даному позові
підстав права власності на квартиру
його не позбавляє.

В апеляційній скарзі також
зазначається про помилковість
висновку суду, що ОСОБА_7 повністю
сплачує комунальні послуги, оскільки
вона це робить епізодично, а не як того
вимагає закон.

Такі доводи також на законність
рішення суду не впливають, оскільки
позивач не позбавлений можливості
ставити питання про стягнення
необхідних платежів з відповідачки.

Інші підстави в межах доводів
апеляційної скарги для скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Староконстянтинівського
районного суду від 10 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду М.М.
Пастощук

_____________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції:
Цішковський В.А.
Провадження №
22-ц/792/1617/14

Доповідач:Пастощук М.М.

Категорія: 23