Справа № 346/5191/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі:

Головуючого судді Обідняк В.Д.

секретаря Горох Г.М.

представника позивача Удудяк І.Б.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Коломия
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
звернення стягнення,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з даним
позовом, який представник підтримав в
судовому засіданні та пояснив, що
відповідно до укладеного договору №
IFSWGK00000017 від 09.10.2006 року ОСОБА_2 отримав
кредит у розмірі 23 100 [Долар США] зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму
щалишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 09.10.2026
року.

Згідно умов кредитного догвору
відповідач зобов'язався щомісячно в
період сплати надавати банку грошові
кошти для погашення заборгованості,
яка складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договром ПАТ КБ
"Приватбанк" з відповідачем укладено
договір іпотеки №IFSWGK00000017, згідно якого
відповідач надав в іпотеку квартиру
загальною площею 62.50кв.с., житлового
площею 37.40 кв.м., в АДРЕСА_1, обумовлена
сторонами договору вартість квартири
126 250 грн.

У порушення норм закону та умов
кредитного договору відповідач
належним чином зобов'язання за
кредитнгим догвором не виконує, що
призвело до збитків позивача.

У зв'язку із даними порушеннями
зобов'язань за відповідачем виникла
заборгованість, яка станом на 02.06.2014
року становить 20466,89 [Долар США] та
складається із: 17085,71 [Долар США] -
заборгованість за кредитом; 2 940,94 [Долар
США] - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 440,24 [Долар США] -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Просить в рахунок погашення
заборгованості за кредитним догвором
звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач в судовому засіданні щодо
позову заперечив та пояснив, що
останнім часом у зв"язку з матеріальним
становищем та значно високим курсом
долара США до гривні у нього виникла
заборгованість по сплаті кредиту, який
він постійно сплачує, але не у тому
розмірі, який передбачено договором.
Вважає, що шкоди банку не заподіяв, в
подальшому не відмовляється від сплати
кредиту, а тому просить суд у позові
відмовити.

Суд вважає, що позов безпідставний і не
підлягає до задоволення виходячи з
наступних підстав.

Згідно укладеного кредитного договору
№ IFSWGK00000017 від 09.10.2006 року ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 23 100 [Долар США]
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 09.10.2026
року.

09.10.2006 року в забезпечення виконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором між сторонами укладено
договір іпотеки №IFSWGK00000017, згідно якого
відповідач надав в іпотеку квартиру
загальною площею 62.50кв.с., жтлового
площею 37.40 кв.м., в АДРЕСА_1, обумовлена
сторонами договору вартість квартири
126 250 грн.

Відповідач під час повернення кредиту
порушив умови кредитного договору так
як сума кредиту та відсотки
систематично не сплачуються в повному
розмірі. Згідно розрахунку банку,
заборгованость станом на 02.06.2014 року
становить 20466,89 [Долар США] та
складається із: 17085,71 [Долар США] -
заборгованість за кредитом; 2 940,94 [Долар
США] - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 440,24 [Долар США] -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору і у встановлений законом
строк.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша кредитна
установа зобов"язується надати грошові
кошти (кредит) у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України,
за договором позики одна сторона
передає у власність (оперативне
управління) гроші або речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошей або
рівну кількість речей такого ж роду і
якості.

У відповідності до п.22 підписаного між
сторонами договору іпотеки від 14.02.2008
року, звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється у випадках,
передбачених п.п.16.7.1,16.7.2.,16.9 цього
договору відповідно до розділу V ЗУ
«Про іпотеку» на підставі рішення суду
або на підставі виконавчого надпису
нотаріуса.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України "Про
іпотеку" у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України
"Про іпотеку" одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд за заявою іпотекодержателя
виносить рішення про виселення
мешканців за наявності підстав,
передбачених законом, якщо предметом
іпотеки є житловий будинок або житлове
приміщення.

Однак, у відповідності до п.1 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» 1304-VI від 3.06.2014р.,який набрав
чинності 7 червня 2014 року, зазначено, що
протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що: таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно;загальна площа
такого нерухомого житлового майна
(об'єкта незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна) не
перевищує 140 кв. метрів для квартири та
250 кв. метрів для житлового будинку;

Згідно з п.3 цього ж закону цей Закон
набирає чинності з дня його
опублікування та втрачає чинність з
дня набрання чинності законом, який
врегульовує питання особливостей
погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення (урахування)
курсової різниці, що виникає у
бухгалтерському та/або податковому
обліку кредиторів та позичальників, а
також порядок списання пені та штрафів,
які нараховуються (були нараховані) на
таку основну суму заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи,
квартира відповідача, яка знаходиться
в іпотеці у позивача, є місцем
постійного проживання відповідача,
кредит було оформлено в іноземній
валюті та укладено належним чином
договір іпотеки у відповідності до ЗУ
«Про іпотеку», у відповідача відсутнє
інше нерухоме житлове майно для
проживання, а площа квартири, що є в
іпотеці становить : загальна площа
62.50кв.м., житлова - 37.40 кв.м. Станом на
день прийняття даного рішення
Верховною Радою України не прийнято
закону, який врегульовує питання
особливостей погашення основної суми
заборгованості, вираженої у іноземній
валюті, порядок погашення - урахування
курсової різниці, а також порядок
списання пені та штрафів.

Наведене підтверджується
представленими суду матеріалами -
розрахунком заборгованості за
кредитним договором, копією письмової
вимоги, копією кредитного договору,
копією договору іпотеки, копією
довідки №241170, копією банківської
ліцензії, копією свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи,
копією паспорта, довідкою КП
"Житлоінфоцентр" з якої вбачається, що
ОСОБА_2 є власником квартири, яка
знаходиться під іпотекою та іншими
перевіреними в судовому засіданні
доказами.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.12,33,39 Закону України "Про іпотеку",
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» 1304-VI від 3.06.2014р ,
ст.ст. 526, 625, 1046, 1054 ЦК України, ст.ст. 169
ч.4, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене через
Коломийський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Обідняк В. Д.