Справа № 357/5314/14-ц Головуючий у І
інстанції Бондаренко О.В.Провадження №
22-ц/780/5526/14 Доповідач у 2
інстанції КоцюрбаКатегорія 56
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О.,
Сержанюка А.С.,

При секретарі - Франюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на здійснення тимчасової
адміністрації в Публічному
акціонерному товаристві
«Автокразбанк» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 05 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Автокразбанк» про захист прав
споживачів та стягнення грошових
коштів, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о
в и л а:

Позивач звернувся до
Білоцерківського міскрайонного суду
Київської області з даним позовом, який
мотивував тим, що 11.10.2013 року між ПАТ
«Автокразбанк» в особі
Білоцерківського відділення ПАТ
«Автокразбанк» та ним, було укладено
договір банківського вкладу (депозиту)
№ 157849.

В порядку, та на умовах, визначених
договором, ПАТ «Автокразбанк» в особі
Білоцерківського відділення ПАТ
«Автокразбанк» відкрив депозитний
рахунок № НОМЕР_1 та прийняв від нього
грошові кошти в сумі 20 000 гривень,
строком на 180 днів, з 11.10.2013 року до 09.04.2014
року, зі сплатою 19% річних.

Строк дії договору на сьогоднішній
день закінчився, а умови договору
відповідачем невиконанні.

11.04.2014 року він звернувся до Банку з
заявою про повернення вкладу з
урахуванням вимог договору та чинного
законодавства. 14.04.2014 року відповідач
відмовив у поверненні вкладу та
процентів в загальній сумі 21 871 грн.

Так як в добровільному порядку
вирішити спір виявилось неможливим,
позивач просить стягнути з відповідача
на свою користь суму вкладу, відсотки
згідно умов договору та в порядку ст.625
ЦК України, відсотки за прострочення
виконання зобов'язання з 10.04.2014 року по
23.04.2014 рік, всього в розмірі 22 030, 32 грн.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 05.08.2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, Уповноважена особа Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
здійснення тимчасової адміністрації в
ПАТ «Автокразбанк» оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просила рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову. Зазначила, що рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 05.08.2014 року
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 05.08.2014 року суду в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга Уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на здійснення тимчасової
адміністрації в ПАТ «Автокразбанк» не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 11.10.2013 року між
ПАТ «Автокразбанк» в особі
Білоцерківського відділення ПАТ
«Автокразбанк» та ОСОБА_1 було укладено
договір банківського вкладу (депозиту)
№ 157849. В порядку та на умовах,
визначених договором ПАТ
«Автокразбанк» відкрив депозитний
рахунок № НОМЕР_1 та прийняв від
позивача грошові кошти в сумі 20000
гривень, строком на 180 днів, з 11.10.2013 року
до 09.04.2014 року, зі сплатою 19% річних.

Згідно з п. 3 Договору банк зобов'язався
прийняти грошові кошти від вкладника,
нарахувати та сплатити проценти
вкладнику у строки, в розмірі та
порядку, передбаченого договором,
повернути вклад та нараховані проценти
вкладнику у дату повернення, тобто - 09
квітня 2014 року.

Відповідно до п.п. 3.4.1, 3.4.2 п. 3 Договору,
вкладник має право отримувати
проценти, нараховані на суму вкладу, та
отримати суму вкладу в дату повернення,
зазначену в п. 1.1 Договору.

В п.п. 4.1 п. 4 Договору вказано, що у
випадку невиконання або неналежного
виконання зобов'язань за Договором,
сторони несуть відповідальність,
передбачену чинним законодавством
України.

11.04.2014 року позивач звернувся до ПАТ
«Автокразбанк» з заявою про повернення
вкладу з урахуванням вимог договору та
чинного законодавства. Проте, 14.04.2014
року відповідач відмовив позивачу у
поверненні вкладу та процентів з
пропозицією продовжити розміщення
його коштів на вигідних для нього
умовах.

За правилами ст. 526 ЦК України
передбачено, що зобов'язання повинно
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору, та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

В ст. 530 ЦК України вказано, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до п. 2. ст. 1060 ЦК України, за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду, банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
невиконання зобов'язання є порушенням
зобов'язання. Боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

В ч.1 ст. 612 ЦК України вказано, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно розрахунку, заборгованість ПАТ
«Автокразбанк» перед позивачем, за
договором банківського вкладу
(депозиту) № 157849, станом на 09.04.2014 року
становить 21871 грн. та складається з суми
вкладу та не виплачених відсотків, що
не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 ЦК України
договір банківського вкладу, в якому
вкладником є фізична особа, є публічним
договором.

Публічним є договір, в якому одна
сторона - підприємець взяла на себе
обов'язок здійснювати продаж товарів,
виконання робіт або надання послуг
кожному, хто до неї звернеться
(роздрібна торгівля, перевезення
транспортом загального користування,
послуги зв'язку, медичне, готельне,
банківське обслуговування тощо). Умови
публічного договору встановлюються
однаковими для всіх споживачів, крім
тих, кому за законом надані відповідні
пільги. ( ст. 633 ЦК України).

З умов зазначеного вище договору, а
також п. п. 3, 19 ст. 1 Закону України «Про
захист прав споживачів», вбачається, що
відповідач ПАТ «Автокразбанк» є
виконавцем обумовлених ними послуг, а
позивач споживачем, тому захист його
прав як споживача регламентовано
Законом України №1023 від 12.05.1991 року
«Про захист прав споживачів», та
відповідними нормам ЦК України.

Згідно ст. 21 Закону України «Про захист
прав споживачів» крім інших випадків
порушень прав споживачів, які можуть
бути встановлені та доведені виходячи
з відповідних положень законодавства у
сфері захисту прав споживачів,
вважається, що для цілей застосування
цього Закону та пов'язаного з ним
законодавства про захист прав
споживачів права споживача вважаються
в будь-якому разі порушеними, якщо: при
реалізації продукції будь-яким чином
порушується право споживача на свободу
вибору продукції, при реалізації
продукції будь-яким чином порушується
свобода волевиявлення споживача та/або
висловлене ним волевиявлення, при
наданні послуги, від якої споживач не
може відмовитись, а одержати може лише
в одного виконавця, виконавець нав'язує
такі умови одержання послуги, які
ставлять споживача у нерівне становище
порівняно з іншими споживачами та/або
виконавцями, не надають споживачеві
однакових гарантій відшкодування
шкоди, завданої невиконанням
(неналежним виконанням) сторонами умов
договору, порушується принцип рівності
сторін договору, учасником якого є
споживач, будь-яким чином (крім
випадків, передбачених законом)
обмежується право споживача на
одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про відповідну продукцію.

В ст. 12 Закону України «Про захист прав
споживачів» вказано, що споживач має
право вимагати від виконавця, щоб
якість наданої послуги відповідала
вимогам нормативно-правових актів та
нормативних документів, умовам
договорів.

Пунктом 2 ст. 1060 ЦК України передбачено,
що за договором банківського вкладу,
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Стаття 1073 ЦК України визначає, що в разі
порушення банком розпорядження
клієнта про перерахування грошових
коштів з його рахунку, банк повинен
негайно після виявлення порушення
зарахувати відповідну суму на рахунок
клієнта або належного отримувача,
сплатити проценти та відшкодувати
завдані збитки, якщо інше не
встановлено законом.

В ч. 2 ст. 625 ЦК України вказано, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індекс інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом першої інстанції вірно
встановлено те, що ПАТ «Автокразбанк»
умови договору належним чином не
виконало, порушило зобов'язання за
договором та прострочило його
виконання, тому прийшов до правильного
висновку, з яким погоджується і колегія
суддів про задоволення позовних вимог
позивача.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області
розглядаючи спір, повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
порушень норм процесуального
законодавства при розгляді справи не
допустив, тому, апеляційну скаргу
Уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
здійснення тимчасової адміністрації в
ПАТ «Автокразбанк» необхідно
відхилити, а рішення Білоцерківського
міськрайоннного суду Київської
області від 05.08.2014 року залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на здійснення тимчасової
адміністрації в Публічному
акціонерному товаристві
«Автокразбанк» відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 05 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: