АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №688/1178/14-ц
Провадження №22-ц/792/1952/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.

при секретарі Бондар О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Шепетівського
міськрайонного суду від 18 серпня 2014
року цивільну справу за позовом ОСОБА_5
до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Заслухавши доповідь судді,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом
ОСОБА_5 вказував, що 23 вересня 2003 року
він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, дітей
від цього шлюбу немає. Спільне життя з
відповідачкою не склалося, фактично
останніх два роки подружні стосунки не
підтримуються, спільне господарство не
ведеться, а тому позивач просив
розірвати шлюб між ними.

Рішенням Шепетівського
міськрайонного суду від 18 серпня 2014
року позов задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований 23 вересня 2003 року
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Шепетівського міськрайонного
управління юстиції Хмельницької
області, актовий запис № 304-розірвано.

Після розірвання шлюбу присвоєно
прізвище дружині - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі на рішення
Шепетівського міськрайонного суду
від 18 серпня 2014 року ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

На підтвердження незаконності
рішення зазначається, що судом не
правильно та не повно з'ясовані всі
обставини справи. Зокрема, позивач у
своєму позові вказував, що їхнє спільне
життя не склалося, у них різні погляди
на життя, інтереси, уподобання, звички.
Але ОСОБА_4 з такими доводами не
погоджується та вказує, що з самого
початку їхнього шлюбу і до цього часу
вона завжди готує їжу своєму
чоловікові, ходить в магазин за
продуктами, здійснює квартплату,
слідкує за порядком у домоволодінні,
веде з чоловіком спільний бюджет.
Апелянт вважає, що її чоловік звернувся
в суд з позовом про розірвання шлюбу не
з власної волі, оскільки його дочка від
попереднього шлюбу примушує
останнього до оформлення на неї
договору дарування будинковолодіння.

В засідання апеляційного суду
сторони не з'явилися, про день, час та
місце слухання справи повідомлені у
встановленому законом порядку, про що
свідчать рекомендовані повідомлення
про вручення поштових відправлень.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції
встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4
перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23
вересня 2003 р. відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Шепетівського
міськрайонного управління юстиції
Хмельницької області, про що в книзі
реєстрації актів про одруження
зроблено актовий запис № 304. Від шлюбу у
сторін спільних дітей немає. Шлюбні
відносини між сторонами фактично
припинені, внаслідок чого почуття
любові та поваги між ними зникли, а тому
збереження шлюбу суперечило б їх
інтересам.

Враховуючи наведене, суд прийшов
до переконання, що подальше спільне
життя подружжя та збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін, являється
порушенням їх права на повагу до
сімейного життя, що розцінюється судом
як таке, що має істотне значення.

Оскільки судом встановлено, що
сім'я фактично розпалась, і враховуючи
особливий характер сімейних відносин
подружжя, суд правильно вважав
примирення сторін неможливим, а шлюб
між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 таким, що підлягає
розірванню.

Норми матеріального права
застосовані судом правильно, порушень
процесуального закону, які б були
підставою для скасування рішення,
судом не допущено. Тому наявні підстави
для відхилення апеляційної скарги на
підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються наступними
обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду
відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що з 23.09.2003 р. сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від вказаного шлюбу у сторін спільних
дітей немає.

Під час розгляду справи суд
вживав заходів щодо примирення
подружжя, як це вимагає ст. 111 СК
України, проте позивач не виявив
бажання до примирення.

Оскільки згоди подружжя на
продовження шлюбу не було, а сім'я
фактично розпалася, суд не мав підстав
для відмови у задоволенні позову
ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги про те,
що ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом про
розірвання шлюбу не з власної волі
будь-якими об'єктивними доказами не
підтверджуються.

Інші підстави в межах доводів
апеляційної скарги для скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Шепетівського
міськрайонного суду від 18 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду М.М.
Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Березок О.Г.

Доповідач - Пастощук М.М.

Категорія № 49