АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6576/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Рибакова В. В. Доповідач - Котушенко
С.П. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 30 травня
2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - орган опіки та піклування
Нікопольської міської ради про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною, визначення способу участі у
вихованні дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у спілкуванні з дитиною та
визначення способу участі у вихованні
дитини. Позивач вказував на те, що
перебував з відповідачем у шлюбі, від
якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
котрий після розірвання шлюбу
залишився проживати з матір'ю. Остання
відмовляє йому у побаченнях та
спілкуванні з сином, тому він вимушений
був звернутися за вирішенням цього
питання до служби у справах дітей
Нікопольської міської ради. 30 січня 2014
року виконавчий комітет Нікопольської
міської ради прийняв рішення, яким
визначив його участь у вихованні сина
три рази на тиждень за домовленістю з
матір'ю.

Посилаючись на те, що відповідач
ухиляється від виконання зазначеного
рішення, продовжує перешкоджати їх з
сином побаченням, чим порушує права
батька та дитини на спілкування та
виховання, позивач просив усунути
перешкоди у спілкуванні з сином,
заборонити відповідачеві вчинення дій,
які будь-яким чином перешкоджають його
з сином спілкуванню; визначити спосіб
його участі у вихованні дитини у
вигляді систематичних побачень за
місцем його проживання та на території
м.Нікополь з 08.00 години неділі до 08.00
години понеділка, з 17.00 години
понеділка до 08.00 години вівторка, з 17.00
години вівторка до 08.00 години середи
кожного тижня без присутності
відповідача та один тиждень кожного
кварталу року для поїздок до моря, гір,
бабусі чи іншого відпочинку на
території України.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 30 травня 2014 року позов в
частині усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною задоволено
повністю, а в частині визначення
способу участі у вихованні дитини -
частково, визначено спосіб участі
позивача у вихованні дитини три рази на
тиждень: з 08.00 до 18.00 години неділі, з 17.00
години понеділка до 08.00 години вівторка
та з 17.00 години вівторка до 08.00 години
середи за місцем проживання батька, або
в іншому місці за домовленістю між
батьками, без присутності матері.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на незаконність та
несправедливість рішення, ставить
питання про його зміну та ухвалення
нового рішення про задоволення позову
у повному обсязі.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
знаходить передбачених законом
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права
дитини, яка набула чинності для України
27 вересня 1991 року, держави-учасниці
поважають право дитини, яка
розлучається з одним чи обома
батьками, підтримувати на регулярній
основі особисті відносини і прямі
контакти з обома батьками, за винятком
випадків, коли це суперечить найкращим
інтересам дитини.

Згідно із ст.11 Закону України
«Про охорону дитинства» батько і мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 Закону України
«Про охорону дитинства» дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному
вихованню дитини.

За змістом ст.141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав щодо
дитини.

Згідно із ст.153 СК України мати, батько
та дитина мають право на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

На батьків, котрі проживають окремо,
покладено обов'язок брати участь у
вихованні дитини і вони мають право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитини, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини (ст.157
СК України).

Згідно із вимогами ст.150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
грунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися усупереч
інтересам дитини (ст.155 СК України).

За змістом ч.ч 1,2 ст.159 СК України якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який рішенням Нікопольського
міськрайонного суду від 21 жовтня 2013
року розірваний. Від шлюбу мають сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий після
розпаду сім'ї сторін залишився з
матір'ю.

Висновком органу опіки та піклування
Нікопольської міської ради від 30 січня
2014 року було визначено спосіб участі
батька ОСОБА_2 у вихованні та
спілкуванні з малолітнім сином три
рази на тиждень за попередньою
домовленістю з матір'ю ОСОБА_3

Встановивши, що вказане рішення не
виконується, оскільки сторони не
можуть досягти домовленості щодо
участі позивача у вихованні дитини, суд
обґрунтованого задовольнив позов в
частині усунення перешкод з боку
відповідача у спілкуванні позивача з
дитиною та визначив спосіб його участі
у вихованні дитини три рази на тиждень:
з 08.00 до 18.00 години неділі, з 17.00 години
понеділка до 08.00 години вівторка та з
17.00 години вівторка до 08.00 години середи
за місцем проживання батька, або в
іншому місці за домовленістю між
батьками, без присутності матері.

З урахуванням віку дитини, якій
виповнилося лише три роки, суд
правильно відмовив позивачеві
визначити часи його спілкування з
сином з 08.00 години неділі до 08.00 години
понеділка кожного тижня та один
тиждень кожного кварталу року для
поїздок до моря, гір, бабусі чи іншого
відпочинку на території України,
оскільки дитина не повинна розлучатися
з матір'ю в ранньому віці, бо між
дитиною та матір'ю існує дуже тісний
зв'язок, розірвання якого може мати
негативний вплив у майбутньому на
психічний та фізичний розвиток дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач не заперечувала проти
спілкування позивача з сином з 08.00
години неділі до 08.00 години понеділка
кожного тижня, а суд безпідставно
відмовив йому у задоволенні даної
частини позову, спростовуються
інформацією з носія, на який
здійснювався технічний запис судових
засідань в суді першої інстанції.

Інформація з носія, на який
здійснювався технічний запис судових
засідань, приєднаного до матеріалів
справи, свідчить про те, що відповідач
не заперечувала проти спілкування
позивача з сином 3-4 рази на тиждень за
певних умов, але не вказувала конкретні
дні спілкування і його тривалість.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, що
регулює зазначені правовідносини,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 30
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
Котушенко С.П.

Судді
Петренко І.О.

Романюк М.М.