АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8473/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипченко Д. М. Доповідач - Романюк
М.М. Категорія 50
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі :

головуючого
Романюк М.М.

суддів
Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі
Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
рішення Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 27 серпня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з
зазначеним вище позовом 04 серпня 2014
року. В обґрунтування заявлених вимог
посилалася на те, що з 15 червня 2013 року
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі, від якого, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них
народився син ОСОБА_4. З 01 вересня 2013
року сторони у справі припинили
сімейні стосунки і стали проживати
окремо. З липня 2014 року відповідач
перестав надавати позивачу
матеріальну допомогу на утримання
дитини та на її утримання до досягнення
дитиною трирічного віку. З урахуванням
того, що позивач перебуває у відпустці
по догляду за дитиною до трьох років,
отримує тільки матеріальну допомогу на
утримання дитини, син проживає разом з
нею, відповідач офіційно ніде не
працює, але має господарство, з якого
отримує прибуток та може і зобов'язаний
надавати матеріальну допомогу на
утримання їхньої з позивачем дитини до
досягнення повноліття і на утримання
позивача до досягнення дитиною
трирічного віку, просить стягнути з
відповідача на її користь щомісячно
аліменти у твердій грошовій сумі 800 грн.
на утримання сина до досягнення
дитиною 18 років, а також щомісячно
стягувати з відповідача на її
утримання, аліменти у твердій грошовій
сумі 500 грн. щомісячно, і до досягнення
дитиною трьох років.

Рішенням Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 27 серпня
2014 року заявлені вимоги задоволено
частково: стягнуто з відповідача
аліменти на утримання малолітнього
сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі 500 гривень щомісячно,
починаючи стягнення з 04 серпня 2014 року
і до досягнення сином ОСОБА_4
повноліття, та на утримання позивача, у
твердій грошовій сумі 300 грн. щомісячно,
починаючи стягнення з 04 серпня 2014 р. і
до досягнення сином ОСОБА_4 3-х річного
віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі позивач
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду змінити та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду просить його змінити, зменшивши
суму стягнутих аліментів на утримання
сина до 320 грн. та на утримання позивача
до 150 грн.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
приймаючи матеріальний стан
відповідача та інші обставини по
справі, відповідач може сплачувати
аліменти на утримання дитини та
позивача, до досягнення дитиною 3-х
років, саме в таких розмірах.

З даним висновком судова колегія
погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
15 червня 2013 року, від якого, ІНФОРМАЦІЯ_1
у них народився син ОСОБА_4.

На даний час сторони проживають окремо,
дитина проживає та знаходиться на
утриманні позивача.

Згідно ст.ст.180-183 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття. На
утримання дитини стягуються аліменти в
частині від доходів й/або у твердій
грошовій сумі. Відповідач зобов'язаний
утримувати дитину до її повноліття. За
рішенням суду кошти на утримання дітей
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу їх батька, або у твердій
грошовій сумі. При визначенні розміру
аліментів суд враховує: стан здоров'я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

З огляду на наведене та приймаючи до
уваги, що відповідач не має постійного
місця роботи, має дитину від іншого
шлюбу, якій надає матеріальну допомогу,
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі 500 грн.

Згідно ч.2 ст.75 СК України право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, хто є непрацездатним, таким,
що потребує матеріальної допомоги, за
умови, що інший із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 ст.84 СК України передбачено,
що дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення дитиною
трьох років.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України
аліменти присуджуються одному з
подружжя у частці від заробітку
(доходу) другого з подружжя і (або) у
твердій грошовій сумі.

З урахуванням зазначеного, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про можливість відповідача сплачувати
аліменти на утримання позивача до
досягнення дитиною 3-х років у розмірі
300 грн.

Приведені в апеляційній скарзі доводи
апелянтів не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Томаківського районного суду
Дніпропетровської області від 27 серпня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.М.Романюк

Судді:
С.П.Котушенко

І.О.Петренко