Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/1191/14-ц

Провадження №2/377/437/14

01 грудня 2014 року Славутицький
міський суд Київської області у складі
судді Орла А.С., при секретарі
Прохоровій О.О., з участю:

представника позивача Колінько А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду в м. Славутичі цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року ПАТ
«Універсал Банк» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 з вимогами про
стягнення заборгованості по
Генеральному договору про надання
кредитних послуг № BL9256 від 18.09.2008 р. та
Додатковій угоді № BL9256/К-1 від 18.09.2008 р. в
сумі 51320,05 дол. США, що за офіційним
курсом НБУ станом на 09.11.2010 р. (курс 791,67
грн. за 100 дол. США) складає 406 292,64 грн.
(справа № 377/1384/13-ц).

Позов обгрунтовувало тим, що на
підставі вказаного договору та
додаткової угоди ОСОБА_2 отримала
кредит у сумі 40000 доларів США строком до
01.09.2028 р. зі сплатою 16,45% річних за
користування кредитом. 12 травня 2010 року
на адресу відповідача було направлено
вимогу-попередження про необхідність
усунути порушення умов кредитного
договору та сплати процентів за
користування кредитом, однак
відповідачем не було вчинено жодних
дій, які б свідчили про намір погасити
заборгованість в добровільному
порядку. У зв'язку з цим у позивача
виникло право вимоги, а у відповідача
обов'язок повністю повернути кредит та
сплатити проценти незалежно від
настання строку виконання
зобов'язання. Загальна сума
заборгованості відповідача станом на
09.11.2010 р. складає 51320,05 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ станом на 09.11.2010 р.
(курс 791,67 грн. за 100 дол. США) складає 406
292,64 грн., а саме: заборгованість по
кредиту - 39167,75 дол. США, еквівалент -
310079,33 грн.; по відсотках - 11215,97 дол. США,
еквівалент - 88793,47 грн.; по підвищених
відсотках - 937,24 дол. США, еквівалент -
7419,85 грн.. Рішенням апеляційного суду
Київської області від 27 лютого 2012 року
було задоволено позов ПАТ «Універсал
Банк» до ОСОБА_2 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, у
задоволенні зустрічного позову про
визнання недійсними кредитного
договору та договору іпотеки
відмовлено. 7 травня 2013 року ПАТ
«Універсал Банк» подало до
апеляційного суду Київської області
заяву про ухвалення додаткового
рішення, оскільки у резолютивній
частині рішення від 27 лютого 2012 року не
було вирішено питання щодо позовної
вимоги про стягнення заборгованості в
сумі 51320,05 дол. США, що за офіційним
курсом НБУ станом на 09.11.2010 р. (курс 791,67
грн. за 100 дол. США) складає 406 292,64 грн..
Однак ухвалою апеляційного суду
Київської області від 3 вересня 2013 року
у задоволенні заяви про ухвалення
додаткового рішення було відмовлено. 1
жовтня 2013 року ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ відмовлено у відкритті
касаційного провадження на ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 3 вересня 2013 року. Таким чином,
судами першої та апеляційної інстанцій
було позбавлено ПАТ «Універсал Банк»
права на задоволення своїх вимог по
кредитному договору в повному обсязі,
обмежившись лише зверненням стягнення
на предмет іпотеки, в разі реалізації
якого вимоги позивача не будуть
задоволені в повному обсязі, у зв'язку з
чим банк змушений звернутись до суду з
позовом про стягнення заборгованості з
ОСОБА_2.

У січні 2014 року ПАТ «Універсал Банк»
подав до суду заяву у зазначеній справі
про збільшення розміру позовних вимог
і просив стягнути заборгованість
станом на 08.11.2013 р. на суму 73375,97 дол. США,
що за офіційним курсом НБУ складає
586494,13 грн..

Рішенням Славутицького міського суду
Київської області від 27 лютого 2014 року
у вказаній справі, яке набрало законної
сили, позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» по генеральному
договору про надання кредитних послуг
№ BL9256 від 18.09.2008 р. та додатковій угоді
до нього заборгованість по відсотках у
розмірі 15138,40 дол. США, заборгованість
по підвищених відсотках у розмірі 7112,38
дол. США, на загальну суму 22250,78 дол. США,
що за офіційним курсом НБУ станом на
08.11.2013 р. становить 177850,48 грн., а також
судові витрати на суму 213 грн.

Ухвалою Славутицького міського
суду Київської області від 27 лютого 2014
року було закрито провадження у
зазначеній справі в частині позову про
стягнення заборгованості на суму 51320,05
дол. США, що за офіційним курсом НБУ
станом на 09.11.2010 р. складає 406 292,64 грн.,
оскільки є рішення суду у справі №
2-921/2010 (2-73/2011), яке набрало законної сили,
постановлене з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Ухвалою апеляційного суду
Київської області від 24 червня 2014 року
вказану ухвалу Славутицького міського
суду було скасовано з передачею справи
до суду першої інстанції для
продовження розгляду, оскільки
предмети зазначених позовів не є
тотожними, у зв'язку з чим відсутні
підстави для закриття провадження.

У зв'язку з наявністю у зазначеній
справі рішення суду, що набрало
законної сили, яким закінчено
провадження, справа у частині позову, у
якій воно було закрито, виділена в
окреме провадження за № 377/1191/14-ц
(провадження № 2/377/437/14).

У судове засідання з'явилася
представник позивача, яка просила
задовольнити позов, пославшись на
зазначені у позовній заяві обставини.
Суду пояснила, що відповідач не виконує
умови зазначеного кредитного договору
та додаткової угоди до неї. Останні
зарахування по її рахунку були
проведені у листопаді 2010 року. Рішення
суду про звернення стягнення на
предмет іпотеки не виконано внаслідок
введення мораторію.

Відповідач особисто та її представник
за довіреністю в судове засідання не
з'явилися без повідомлення причин за
наявності належного повідомлення
представника відповідача про час і
місце розгляду справи.

За наявності умов, передбачених ст. 224
ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення
на підставі наявних доказів.

Перевіривши їх, оглянувши матеріали
цивільних справ № 2-921/10 за позовом ПАТ
«Універсал Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості та звернення
стягнення, № 377/104/13-ц за позовом ПАТ
«Універсал Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, № 377/1384/13-ц за
позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,
з'ясувавши обставини справи,
визначивши відповідні їм
правовідносини, суд дійшов наступного
висновку.

Встановлено, що 18 вересня 2008 року між
відкритим акціонерним товариством
«Універсал Банк», яке змінило своє
найменування на публічне акціонерне
товариство «Універсал Банк» (далі Банк)
та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено
генеральний договір про надання
кредитних послуг № BL9256 (далі Договір)
(а.с.5-12).

Згідно п. 1.1. Договору Банк
зобов'язується надавати Позичальнику
кредитні послуги у валютах, вказаних в
цьому договорі, в рамках ліміту,
встановленого в базовій валюті, що
дорівнює 49 000 доларів США (далі ліміт
договору), у порядку і на умовах,
зазначених у цьому Договорі.

Умови і порядок надання, сума, строк і
порядок виконання зобов'язань, розмір і
порядок плати за кредитні послуги
стосовно кожної кредитної послуги в
межах цього Договору оформлюється
додатковою угодою до цього Договору у
формі окремої індивідуальної угоди
(надалі Індивідуальна угода), що є
невід'ємною частиною цього Договору
(п.п. 1.1.1. Договору).

Позичальник повинен виконати свої
зобов'язання по поверненню в повному
обсязі використаної суми ліміту за цим
договором не пізніше 1 вересня 2028 року,
і виконати всі зобов'язання,
передбачені Індивідуальними угодами в
терміни, встановлені Індивідуальними
угодами, але в будь-якому випадку
терміни виконання зобов'язань
Позичальника за Індивідуальними
угодами не повинні перевищувати
термін, передбачений цим пунктом
Договору, якщо тільки не
застосовується інший, коротший термін
виконання зобов'язань, встановлений
цим Договором та/або згідно умов
відповідної угоди Сторін (п.п.1.2.1.
Договору).

Відповідно до п. 3.1.2. Договору Банк має,
зокрема, право вимагати від
Позичальника дострокового повернення
всієї наданої йому суми кредиту та
сплати за кредит, змінивши при цьому
терміни повернення кредиту та плати за
кредит в сторону зменшення в порядку,
визначеному розділом 6 цього Договору,
у разі порушення Позичальником умов
цього Договору та/або настання
будь-якої події, що може погіршити
фінансовий стан Позичальника та/або
вплинути на його здатність або бажання
виконувати власні зобов'язання за цим
Договором.

Згідно п. 6.1. Договору Банк має право
вимагати від Позичальника
дострокового повернення всієї наданої
йому суми кредиту та сплати плати за
кредит, змінивши при цьому терміни
повернення кредиту та плати за кредит в
сторону зменшення у разі, зокрема,
порушення Позичальником термінів
погашення будь-яких своїх грошових
зобов'язань за цим Договором.

В разі прострочення виконання
зобов'язань Позичальника за будь-якою з
кредитних послуг, наданих Банком за
умовами цього Договору та відповідної
Індивідуальної угоди, Банк також має
право вимагати від Позичальника
дострокового повернення всієї наданої
йому суми кредиту та сплати плати за
кредит за всіма кредитними послугами,
наданими Банком в межах дії цього
Договору, змінивши при цьому терміни
повернення кредиту та плати за кредит в
сторону зменшення.

Дострокове погашення кредиту та плати
за кредит відбувається в наступному
порядку:

- про встановлення терміну виконання
зобов'язання Позичальник
повідомляється шляхом направлення
йому Банком поштою відповідного
рекомендованого листа (далі
Повідомлення) за адресою Позичальника,
що вказана у цьому Договорі, або за
іншою адресою, яку Позичальник
письмово повідомив Банку при зміні
адреси.

В цьому випадку Позичальник
зобов'язуєтья достроково виконати
зобов'язання по поверненню
заборгованості за цим Договором у
встановлений заново термін в повному
обсязі.

В разі порушення Позичальником нового
(дострокового) терміну повернення
всієї наданої ним суми кредиту та/або
сплати плати за кредит за Договором,
вважається, що такий Позичальник
користується кредитом понад строк,
встановлений цим Договором, при цьому,
починаючи з наступного робочого дня,
сума такого кредиту вважається
простроченою сумою основного боргу, а
сума плати за кредит - відповідно
простроченими процентами та/або
простроченими комісіями.

Згідно правила п. 6.2. Договору у разі
зміни фактичної чи юридичної адреси
Позичальником без попереднього про це
повідомлення Банку чи інших навмисних
дій Позичальника, у зв'язку з чим
письмова вимога Банку не отримана
Позичальником, строк виконання
зобов'язань в такому випадку
встановлюється через 14 календарних
днів з дати відправлення Банком
вказаної вимоги Позичальнику.

18 вересня 2008 року між відкритим
акціонерним товариством «Універсал
Банк», яке змінило своє найменування на
публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк» (далі Банк) та ОСОБА_2
(Позичальник) було також укладено
додаткову угоду № BL9256 до генерального
договору про надання кредитних послуг
№ BL9256 від18 вересня 2008 року (далі
Додаткова угода, Індивідуальна угода)
(а.с.14-16).

Згідно п. 1 Додаткової угоди Банк
зобов'язується надати Позичальнику
кредитні кошти (кредит) в сумі 40000
доларів США, а Позичальник
зобов'язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
Банку кредитні кошти (кредит) та
сплатити плату за кредит в порядку та
на умовах, зазначених у даній
Індивідуальній угоді.

Позичальник зобов'язаний повернути
кредит у повному обсязі в терміни та
розмірах, що встановлені Графіком
погашення кредиту згідно Додатку № 1 до
цієї Індивідуальної угоди, якщо тільки
не застосовується інший (коротший)
термін повернення кредиту відповідно
до умов генерального договору та/або
цієї Індивідуальної угоди та/або
згідно умов відповідної угоди Сторін
(п.2.2. Додаткової угоди).

За використання кредитних коштів у
межах встановленого строку
кредитування цією Індивідуальною
угодою встановлюється процентна
ставка в розмірі 16,45% річних (далі
базова процентна ставка) (п.п.3.1.
Додаткової угоди).

За користування кредитними коштами
понад строк (або терміни погашення за
Графіком погашення кредиту),
встановлений генеральним договором
та/або цією Індивідуальною угодою,
процентна ставка встановлюється в
розмірі 32,9% річних (надалі по тексту
«підвищена процентна ставка») (п.п.3.2.
Додаткової угоди).

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1).

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше осіб, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди (ч. 1).

Згідно ст. 640 цього Кодексу якщо
відповідно до акта цивільного
законодавства для укладення договору
необхідні також передання майна або
вчинення іншої дії, договір є укладеним
з моменту передання відповідного майна
або вчинення певної дії (ч. 2).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками (ч. 2).

Як встановлено судом, між сторонами
було укладено кредитний договір,
відповідно до умов якого Банк, - позивач
по справі, надав Позичальнику, -
відповідачеві по справі, строковий
кредит в сумі 40000 доларів США, який вона
зобов'язалась повернути та сплатити
проценти щомісячними платежами не
пізніше 01.09.2018 р. відповідно до Графіку,
підписаного сторонами, який є
невід'ємною частиною кредитного
договору.

Згідно заяви про видачу готівки 18
вересня 2008 року ОСОБА_2 отримала у ВАТ
«Універсал Банк» готівкою 40000 доларів
США (а.с.21).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 533 цього Кодексу
грошове зобов'язання має бути виконане
у гривнях (ч. 1).

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом (ч. 2).

Використання іноземної валюти, а також
платіжних документів в іноземній
валюті при здійсненні розрахунків на
території України за зобов'язаннями
допускається у випадках, порядку та на
умовах, встановлених законом.

Згідно ст. 610 цього Кодексу порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ч. 1).

Як видно з розрахунку заборгованості
ОСОБА_2 за кредитним договором BL9256 на
суму 40000 дол. США строком дії з 18.09.2008 р.
по 01.09.2018 р. прострочена заборгованість
по кредиту виникла у грудні 2008 року,
щомісячно збільшувалась і станом на
09.11.2010 р. становила 3518,52 дол. США.
Прострочена заборгованість по
відсотках виникла у січні 2009 року,
щомісячно збільшувалась і станом на
09.11.2010 р. становила 11215,97 дол. США.
Прострочена заборгованість по
підвищених відсотках виникла у грудні
2008 року, щомісячно збільшувалась і
станом на 09.11.2010 р. становила 937,24 дол.
США (а.с. 20).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Як передбачено п. 3.1.2. Договору у разі
порушення Позичальником умов Договору
Банк має право вимагати від
Позичальника дострокового повернення
всієї наданої йому суми кредиту та
сплати за кредит, змінивши при цьому
терміни повернення кредиту та плати за
кредит в сторону зменшення в порядку,
визначеному розділом 6 цього Договору.

Відповідно до правила ч. 2 ст. 1050 ЦК
України якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

11 травня 2010 року на адресу ОСОБА_2,
вказану у кредитному договорі, ПАТ
«Універсал Банк» на вих. № 036/166
надіслало вимогу, у якій повідомив про
наявність строкової та простроченої
заборгованості по кредиту, яку
вимагало сплатити протягом тридцяти
днів. У разі невиконання вимоги термін
повернення кредиту визнається Банком
таким, що настав достроково і Банк буде
вимушений стягнути всю суму кредиту в
примусовому порядку. Примусове
стягнення заборгованості буде
здійснюватися Банком на власний розсуд
одним із способів, визначених законом
та/або договором іпотеки. При цьому
Банк не буде обмежуватись зверненням
стягнення на передане в іпотеку майно,
а вправі задовольнити свої вимоги за
рахунок усього майна, що належить
Позичальнику на даний момент та/або
буде належати йому в майбутньому, в
тому числі на праві спільної власності
(а.с.22, 23).

Згідно Розрахунку заборгованості за
кредитним договором BL9256 від 18.09.2008 р.
заборгованість по договору на 09.11.2010 р.
становила всього: 51320,96 дол. США, в тому
числі: заборгованість по сумі кредиту:
39167,75 дол. США; в т.ч. прострочена
заборгованість по кредиту: 3518,52 дол.
США; відсотки: 11215,97 дол. США; підвищені
відсотки: 937,24 дол. США. Еквівалент в
національній валюті України за
офіційним курсом НБУ станом на дату
розрахунку: 406292,64 грн., в тому числі:
заборгованість по кредиту: 310079,33 грн.; в
т.ч. прострочена заборгованість по
кредиту: 27855,07 грн.; відсотки: 88793,47 грн.;
підвищені відсотки: 7419,85 грн. (а.с.20).

Суд погоджується з доводами позивача
про наявність кредитного зобов'язання
відповідача, яке належним чином не
виконане, наслідком чого є право
позивача на пред'явлення вимоги про
дострокове виконання зобов'язання
шляхом стягнення всієї суми
заборгованості, яка існувала станом на
день розрахунку у валюті зобов'язання з
визначенням еквівалента у
національній валюті України, оскільки
вони грунтуються на положеннях
укладеного договору, що не суперечать
закону та підтверджуються наданими
доказами.

Суд також вважає, що наявність
невиконаного рішення апеляційного
суду Київської області від 27 лютого 2012
року у справі № 2-921/2010 про звернення
стягнення на предмет іпотеки у вигляді
квартири, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, що належить відповідачу, в
рахунок погашення боргу за кредитним
договором на суму 51320,96 дол. США, що за
офіційним курсом НБУ становить 406292,64
грн. та реалізації шляхом проведення
публічних торгів за початковою ціною,
визначеною в договорі іпотеки, не
виключає стягнення заборгованості на
зазначену суму з відповідача, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ч. 1).

Згідно ст. 572 цього Кодексу в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 575 цього Кодексу
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно правила ч. 2 ст. 590 ЦК України
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 591 цього Кодексу
якщо сума, одержана від реалізації
предмета застави, не покриває вимоги
заставодержателя, він має право
отримати суму, якої не вистачає, з
іншого майна боржника і порядку
черговості відповідно до статті 112
цього Кодексу, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 47 цього Закону
якщо сума, одержана від реалізації
предмета іпотеки, не покриває вимоги
іпотекодержателя, він має право
отримати решту суми з іншого майна
боржника у порядку, встановленому
законом.

Пунктом 2.2. Генерального договору про
надання кредитних послуг № BL9256 від 18
вересня 2008 року сторони передбачили, що
зобов'язання позичальника за даним
Договором, а також Індивідуальними
угодами, що є невід'ємною частиною
цього Договору, забезпечуються всім
належним позичальнику майном і
коштами, на які може бути звернуто
стягнення в порядку, встановленому
чинним законодавством України.

18 вересня 2014 року для забезпечення
повного і своєчасного виконання
боржником зобов'язань, визначених
Основним договором, сторони уклали
також договір іпотеки нерухомого майна
- квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка належить боржнику ОСОБА_2.

Пунктом 2.1. Договору іпотеки
передбачено, що у разі невиконання або
неналежного виконання боржником своїх
зобов'язань за Основним договором
іпотекодержатель має право
задовольнити свої вимоги за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами.

У грудні 2010 року ПАТ «Універсал Банк» у
зв'язку з невиконанням позичальником
своїх зобов'язань звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_2 з вимогами про
стягнення заборгованості по
Генеральному договору про надання
кредитних послуг № BL9256 від 18.09.2008 р. на
суму 51320,96 дол. США, що за офіційним
курсом НБУ (7,9167 грн. за 1 дол. США)
становить 406292,64 грн. та звернення
стягнення на предмет іпотеки -
трикімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на
праві власності, шляхом надання банку
права продажу квартири від свого імені
будь-якій особі-покупцеві за ціною,
визначеною відповідно до статті 38
Закону України «Про іпотеку», з
подальшим направленням коштів,
отриманих від реалізації, для
погашення заборгованості перед ПАТ
«Універсал Банк» (справа № 2-921/2010).

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 27 лютого 2012 року у справі №
2-921/2010, що набрало законної сили,
звернуто стягнення на предмет іпотеки
у вигляді квартири, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить
відповідачу, в рахунок погашення боргу
за кредитним договором на суму 51320,96
дол. США, що за офіційним курсом НБУ
становить 406292,64 грн. та реалізації
шляхом проведення публічних торгів за
початковою ціною, визначеною в
договорі іпотеки.

Пунктом 1.2. Договору іпотеки від 18
вересня 2008 р. заставна вартість
предмета іпотеки згідно звіту про
оцінку майна визначена на суму 317044,00
грн., яка є значно меншою суми
заборгованості за кредитним договором
на час звернення до суду із зазначеним
позовом, що не забезпечує задоволення у
повному обсязі вимог кредитора у разі
реалізації предмета іпотеки в порядку,
передбаченому статтею 62 Закону України
«Про виконавче провадження».

Рішення апеляційного суду Київської
області про звернення стягнення на
предмет іпотеки на час звернення до
суду з цим позовом не виконане.

У зв'язку з цим та беручи до уваги, що
сторони у кредитному договорі (п. 2.2.
Генерального договору) передбачили
забезпечення виконання зобов'язань
всім належним позичальнику майном, на
яке може бути звернуто стягнення,
звернення стягнення на предмет іпотеки
є лише одним із способів захисту
порушеного права, застосування якого
обмежується вартістю реалізації
предмета іпотеки, яка є значно меншою
за розмір невиконаного зобов'язання,
судове рішення про звернення стягнення
на предмет іпотеки не виконане,
реалізація предмета іпотеки не
покриває всі вимоги іпотекодержателя і
в цьому разі законом (ч. 4 ст. 591 ЦК
України, ч. 7 ст. 47 Закону України «Про
іпотеку) надано право кредитора
отримати задоволення своїх вимог за
рахунок іншого майна боржника,
звернення стягнення на предмет іпотеки
не є підставою припинення зобов'язання
відповідно до ст. 598, 599 ЦК України, яке
не виконане, суд вважає обгрунтованими
вимоги позивача про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
що забезпечить можливість повного
захисту порушеного права.

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
викладеною у постанові від 4 вересня 2013
року (справа № 73цс13).

За таких обставин стягнення з
відповідача заборгованості за
кредитним договором не є подвійним
стягненням і не призведе до порушення
його прав, оскільки відповідно до
правила ч. 1 ст. 42 Закону України «Про
іпотеку» виконання боржником вимог за
основним зобов'язанням до дня продажу
предмета іпотеки на прилюдних торгах є
підставою для припинення реалізації
предмета іпотеки.

Водночас чинне законодавство (ст. 369 ЦПК
України) передбачає можливість
визнання судом виконавчого листа
таким, що не підлягає виконанню, у разі
припинення обов'язку боржника
внаслідок його добровільного
виконання чи з інших причин.

За таких обставин суд вважає позов
обгрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

За правилом ст. 88 ЦПК України стягненню
з відповідача на користь позивача
підлягають документально підтверджені
судові витрати на суму 3441 грн..

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Універсал Банк» заборгованість по
Генеральному договору про надання
кредитних послуг № BL9256 від 18.09.2008 р. та
додатковій угоді № BL9256/K-1 до
генерального договору про надання
кредитних послуг №BL9256/K-1 від 18.09.2008 р. в
сумі 51320,96 доларів США, що за офіційним
курсом НБУ станом на 09.11.2010 р. 791,67 грн. за
10 дол. США становить 406292 грн.64 коп. та
судові витрати на суму 3441 грн., всього
409733 гривні 64 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуто
за письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана протягом десяти днів з
дня одержання його копії.

Заочне рішення може бути
оскаржено на загальних підставах до
апеляційного суду Київської області.
Апеляційна скарга на рішення позивачем
може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення, а відповідачем - у той
же строк з дня постановлення ухвали про
залишення без задоволення заяви про
перегляд заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо її не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги заочне рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
А. С. Орел