Провадження № 2-п/522/484/14
Справа
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014
року

м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого
судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі
Герасименко Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні
заяву ОСОБА_1 примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про перегляд заочного рішення по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, за участю третьої
особи: старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області ОСОБА_3 про виключення
майна з під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник старший державний виконавець
Відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ в Одеській області
ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про
перегляд заочного рішення по цивільній
справі № 522/15282/14-ц за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, за участю третьої
особи: старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області ОСОБА_3 про виключення
майна з під арешту.

В обґрунтування заяви державний
виконавець зазначив, що при
постановленні судом рішення порушені
норми матеріального та процесуального
права. Заявник вважає, що завершення
виконавчого провадження з підстав,
передбачених ст.47 ОСОБА_4 України «Про
виконавче провадження», на відмінність
від статей 48 та 49 ОСОБА_4 не передбачає
зняття арешту з майна за ініціативою
органу державної виконавчої служби під
час завершення виконавчого
провадження. Висновки суду не
відповідають вимогам ст.ст. 50, 60 ОСОБА_4
України «Про виконавче провадження»,
якими не передбачено скасування
заходів примусового виконання при
поверненні виконавчого документа
стягувану на підставі п.7 ч.1 ст.47 ОСОБА_4
та у випадку не стягнення судового
збору.

В судове засідання 08.12.2014 року заявник
ст. держвиконавець ВПВР УДВС ГУЮ в
Одеській області ОСОБА_3 та представник
відповідача ОСОБА_1 примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ в Одеській
області не з’явилися, хоча були
повідомлені належним чином у
встановленому порядку про час, дату та
місце судового засідання, чим
позбавили суд вислухати їх думку по
суті, заяви про розгляд справи за їх
відсутністю суду не надано.

В судове засідання з’явився
представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 (діє на
підставі довіреності від 05.12.13), який
просив залишити заяву про перегляд
заочного рішення без задоволення та
вказав, що суд в повному обсязі
дослідив матеріали справи, та виніс
обґрунтоване законне рішення.

Згідно з ч.1 ст.231 ЦПК України - неявка
осіб, належним чином повідомлених про
час і місце судового засідання, не
перешкоджає розгляду заяви.

Суд вивчивши надану заяву, заслухавши
пояснення представника ОСОБА_2,
дослідивши матеріали справи вважає, що
заява не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Завершальними стадіями виконавчого
провадження є повернення виконавчого
документа стягувачу та закінчення
виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний
здійснювати необхідні заходи щодо
своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі на
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначений виконавчим
документом. Водночас відповідно до
пункту 2 частини першої статті 47 ОСОБА_4
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ, прийнятий
державним виконавцем до виконання, за
яким стягнення не провадилося або було
проведено частково, повертається
стягувачеві, якщо у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернено
стягнення, і здійснені державним
виконавцем відповідно до цього ОСОБА_4
заходи щодо розшуку такого майна
виявилися безрезультатними.

Положеннями ч.7 статті 62 ОСОБА_4 України
«Про виконавче провадження»,
передбачено, що у разі якщо стягувач у
п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання повідомлення державного
виконавця письмово не заявив про своє
бажання залишити за собою
нереалізоване майно, арешт з майна
знімається і воно повертається
боржникові. У разі відсутності в
боржника іншого майна, на яке може
бути звернено стягнення,

виконавчий документ повертається
стягувачу без виконання.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем не вжито заходів по
скасуванню арешту з нереалізованого
транспортного засобу та вказаний
транспортний засіб досі не повернутий
боржниці.

Суд вважає, що у сенсі положень ст.62
ОСОБА_4 України «Про виконавче
провадження» відповідач був
зобов’язаний скасувати арешт та
повернути не реалізоване майно
боржнику, на теперішній час підстав для
утримання спірного майна відповідачем
ОСОБА_4 України «Про виконавче
провадження» не існує.

Відповідно до ч.3 ст. 231 ЦПК України у
результаті розгляду заяви про перегляд
заочного рішення суд може своєю
ухвалою: 1) залишити заяву без
задоволення; 2) скасувати заочне
рішення і призначити справу до
розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд
вважає, що підстави для скасування
заочного рішення суду та призначення
справи до розгляду в загальному
порядку - відсутні.

Керуючись ст. ст. 11, 231, 232, 208-210 ЦПК
України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про перегляд заочного рішення
Приморського районного суду міста
Одеси від 05.11.2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області, третя особа на
стороні відповідача: старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУЮ в
Одеській області ОСОБА_3 про скасування
постанов про арешт та розшук майна та
зобов’язання повернути транспортний
засіб, - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя:
Домусчі Л.В.