УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті
особи: Четверта дніпропетровська
державна нотаріальна контора, орган
опіки та піклування в особі
Амур-Нижньодніпровської районної у м.
Дніпропетровську ради, про визнання
частково недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13
жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом,
посилаючись на те, що житловий будинок
по АДРЕСА_1 належав на праві власності
ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у рівних частках, які 5
листопада 1955 року ОСОБА_5 уклали шлюб.
Під час шлюбу була приватизована
земельна ділянка, на якій розташований
житловий будинок. Від сумісного життя у
подружжя народився син - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає та
зареєстрований у вказаному будинку.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
13 серпня 2007 року ОСОБА_5 визнано
недієздатним та призначено ОСОБА_4
опікуном.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_7, після
смерті якої відкрилася спадщина на 12
частини житлового будинку та земельної
ділянки по АДРЕСА_1, грошового вкладу.
Спадкоємцями за законом першої черги
були чоловік ОСОБА_5 та син - ОСОБА_5
Спадкові права ОСОБА_5 на ј частини
будинку та земельної ділянки оформлені
не були, однак позивач зазначає, що
останній фактично прийняв спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, який 10
листопада 2006 року залишив заповіт, за
яким спадкоємцем всього майна,
належного на час смерті спадкодавцеві,
призначена ОСОБА_6, яка звернулася до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Однак, ОСОБА_5, як
повнолітній непрацездатний син
спадкодавця має право на обов'язкову
частку майна.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 червня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 жовтня
2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за заповітом,
видане державним нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_8,
зареєстроване в реєстрі за № 2-1731,
спадкоємцю ОСОБА_6 на спадщину за
заповітом, що відкрилась після смерті
ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року у
вигляді Ѕ частини житлового будинку по
АДРЕСА_1 в частині визначення частки в
спадковому майні та вказано, що частка
ОСОБА_6 у праві на спадщину у вигляді
житлового будинку по АДРЕСА_1 становить
3/8 частини.

Визнано за ОСОБА_5 у порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року право
власності на ј частини будинку по
АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на
обов'язкову частку у спадщині, що
відкрилася після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка
складається з 3/8 частини будинку по
АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 просила скасувати судові
рішення у частині відмови у
задоволенні позову та задовольнити
позов повністю, в іншій частині судові
рішення залишити без змін, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягають відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 червня
2014 року та ухвали апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13 жовтня
2014 року, оскільки вони законні та
обґрунтовані, так як відповідно до ч. 1
ст. 1241 ЦК України малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Крім того, спірна земельна ділянка була
особистою власністю спадкодавця
ОСОБА_5 і порушень при видачі свідоцтва
про право власності на спадщину за
заповітом у частині визначення частки
спадкового майна судами попередніх
інстанцій не встановлено, як і не
встановлено перешкод для отримання
свідоцтва про право власності на
обов'язкову частку у спадщині у вигляді
частини земельної ділянки в
установленому законом порядку.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального та матеріального
права, яке призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 червня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 13
жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна
І.М. Завгородня