СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Справа № 22- ц/ 796/ 3997 /2014 р.
Головуючий у 1 інстанції -
29.10.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Дубик Ю.Г.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
представника ОСОБА_1
на рішення Печерського районного
суду м.Києва від 13.09.2013 р.
в справі за позовом ТОВ «Купер Прайс»
про стягнення заборгованості за
кредитним договором
Заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-
Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 13.09.2013 р. задоволено позов
ТОВ «Купер Прайс» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ
«Купер Прайс» заборгованість за
кредитним договором в сумі 53 378,79 грн.
та судові витрати.

В апеляційній скарзі представник
відповідачки просить скасувати це
рішення та постановити нове, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на його незаконність,
зокрема, що суд, неповно з»ясував
обставини справи, не дав належної
оцінки доказам, порушив норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, 18.01.2008 р. між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір №РL-006/1878/2008, згідно
умов якого відповідачка отримала
кредит у сумі 24 955,00 грн. зі сплатою за
користування кредитними коштами в
розмірі 3% за кожен календарний місяць
користування кредитом, та з кінцевим
строком повернення 18.01.2013 р. (а.с.7-10).

Позивач за вказаним кредитним
договором свої зобов»язання виконав,
надав відповідачці вказані кредитні
кошти шляхом перерахування на
розрахунковий рахунок, що передбачено
п.1.7.2. частиною 2 вказаного договору.

3.06.2011 р. між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ та
«Купер Прайс» було укладено договір
факторингу № 03062011, згідно умов якого
ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «Купер
Прайс» отримало право вимоги за
кредитними договорами (а.с.13-19).

Згідно витягу з реєстру боржників від
3.06.2011 р. до вказаного договору
факторингу, ПАТ «ОТП Банк» передало
ТОВ «Купер Прайс» право вимоги за
кредитним договором №РL- 006/1878/2008,
укладеним з відповідачкою (а.с.20).

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк зобов»язується надати
кредит позичальнику в розмірі й на
умовах, передбачених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит і сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Таким чином, виходячи з встановлених
судом обставин справи та положень
законодавства України, яким
регламентовано спірні правовідносини,
оскільки, відповідачка свої
зобов'язання за кредитним договором
№РL-006/1878/2008 від 18.01.2008 р. не виконала,
допустила заборгованість, розмір якої
станом на 6.03.2013 р. становить 51 034,09 грн., а
з урахуванням суми 3% річних - 2344,70 грн.
відповідно до вимог ст.625 ч.2 ЦК України,-
всього становить 53 378,79 грн.

Тому, суд правильно дійшов висновку, що
цю заборгованість належить стягнути з
відповідачки на користь позивача, і з
цих підстав задовольнив позов.

Доводи представника відповідача,
викладені в апеляційній скарзі, про те,
що позивач пропустив строк позовної
давності не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки, як зазначала сама
відповідачка останній платіж вона
здійснила у листопаді 2010 року, що
також підтверджується і матеріалами
справи, а позивач до суду звернувся
20.05.2013 року.

Також не можна погодитися із доводами
відповідачки та її представника щодо
неправильного нарахування відсотків,
заборгованості по кредиту та
визначення загальної суми боргу з
огляду на наступне.

Так, згідно п.2 кредитного договору
кредит надано в розмірі 24 955,00 гривень
із зазначенням цільового використання
- на оплату комісії банку 3255,00 грн.; на
споживчі цілі - 21 700 грн., та фіксованої
процентної ставки 3% за кожен
календарний місць користування
кредитом (а.с.7).

Факт отримання кредиту у загальній
сумі 24 955,00 гривень не заперечувався
відповідачкою. Так, відповідачка суду
пояснила, що суму на оплату комісії
банку вона сплатила не із своїх
особистих коштів, а із коштів наданих
їй у кредит, тобто, із загальної суми 24
955,00 грн.

Тому, доводи апеляції щодо того, що
сума комісії 3255,00 грн. повинна бути
виключена із обрахування
заборгованості не є вірними.

Умови надання кредиту були визначені
у кредитному договорі, погоджені
сторонами договору та підписані, в т.ч.
і відповідачкою.

Доводи апеляційної скарги були
ретельно перевірені судом апеляційної
інстанції. На вимогу відповідачки та
її представника були витребувані у
позивача докази щодо розрахунку
заборгованості із зазначенням руху
коштів по рахунку та урахуванням
сплачених відповідачкою сум та
розділу їх віднесення (а.с.26-30, т.2).

Так, згідно повторного розрахунку
заборгованість відповідачки за
кредитом становить 23 433,79 грн. - по
кредиту, 20931,90 - за відсотками, що
відповідає розрахункам, зазначеним у
позові. Крім того, позивач також
просив стягнути суми пені та 3% річних,
що у загальній сумі становить 53 578,79
грн.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні, а тому, не можуть бути
прийняті до уваги.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд правильно
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Висновки суду відповідають вимогам
закону, підтверджуються матеріалами
справи.

Суд повно з»ясував обставини справи,
дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- відхилити, а рішення Печерського
районного суду м. Києва від 13.09.2013 р. -
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :
Судді :