________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/6997/14
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

та надання строку для усунення
недоліків

21.11.2014 року суддя Київського районного
суду м. Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про захист гідності, честі
та ділової репутації»,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 «про захист гідності, честі та
ділової репутації».

За загальними правилами, встановленими
ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до
фізичної особи пред'являються в суд
за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача.

21 листопада 2014 року, ознайомившись із
одержаною з ВАДР інформацією
встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
значиться зареєстрованою в Київському
районі АДРЕСА_1.

Справа підсудна Київському районному
суду м. Одеси на підставі ч. 1 ст. 109 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Порядок подання та оформлення позовних
заяв встановлений статтями 119, 120 ЦПК
України, якими визначенні вимоги до
форми та змісту позовної заяви та
порядку подання копій позовної заяви
та доданих до неї документів.

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви виявлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв’язку з недодержанням вимог ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

В позовній заяві ОСОБА_1 не зазначені
номери засобів зв’язку самого
позивача, також не вказано, що вони йому
не відомі.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до
позовної заяви додається документ,
що підтверджує сплату судового збору.

Позивач вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України не
виконав при цьому клопотання про
звільнення від сплати судового збору,
його розстрочку чи відстрочку не надав.

Законом України «Про судовий збір»
встановлена ставка судового збору за
подання до суду позовної заяви
немайнового характеру про захист честі
та гідності фізичної особи, ділової
репутації фізичної або юридичної
особи, у розмірі 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду.

Позовна заява ОСОБА_1 подана до суду у
2014 році.

Статтею 8 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» станом на 01
січня 2014 року, встановлений показник
мінімальної заробітної плати в розмірі
1218 гривень.

Отже 0,2 розміру мінімальної заробітної
плати станом на 01 січня 2014 року складає
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок,
який підлягає сплаті за заявлені
позивачем вимоги про захист честі,
гідності та ділової репутації.

Також позивачу необхідно сплатити
судовий збір за вимоги про
відшкодування моральної шкоди,
враховуючи, що згідно із п. 6 ч. 2 ст. 4
Закону України «Про судовий збір»
ставки судового збору складають за
подання:

позовної заяви про відшкодування
моральної шкоди з ціною позову до 5
розмірів мінімальної заробітної
плати0,2 розміру мінімальної заробітної
платипозовної заяви про відшкодування
моральної шкоди з ціною позову від 5 до
50 розмірів мінімальної заробітної
плати1 відсоток ціни позовупозовної
заяви про відшкодування моральної
шкоди з ціною позову від 50 до 100
розмірів мінімальної заробітної плати5
відсотків ціни позовупозовної заяви
про відшкодування моральної шкоди з
ціною позову понад 100 розмірів
мінімальної заробітної плати10
відсотків ціни позовуПлатiжнi
реквізити для перерахування судового
збору: отримувач коштів ГУДКСУ в
Одеській області (Київський р-н м.
Одеси), код отримувача (код за ЄДРПОУ) –
37607526, банк отримувача - ГУДКСУ у
Одеській області, код банку отримувача
(МФО) – 828011, рахунок отримувача –
0005, код класифікації доходів
бюджету 22030001. Призначення платежу:
Судовий збір, за позовом ОСОБА_1.
Київський районний суд м. Одеси, .

При заповненні платіжного документа у
графі «Код платника» платником
судового збору – фізичною особою
зазначається ідентифікаційний код, а
при його відсутності, у зв’язку з
релігійними переконаннями,
зазначаються його паспортні дані.

В п. 14 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про
судову практику у справах про захист
гідності та честі фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної та
юридичної особи» звернуто увагу судів
на те, що при вирішенні питання про
відкриття провадження у справі судам
слід звертати увагу на відповідність
позовної заяви (заяви) вимогам статті 119
ЦПК ( 1618-15 ). Така заява має містити,
зокрема, відомості про те, в який спосіб
була поширена інформація, що порушує
особисті немайнові права позивача
(заявника), яка саме інформація
поширена відповідачем (відповідачами),
із зазначенням часу, способу й осіб,
яким така інформація повідомлена,
інші обставини, які мають юридичне
значення, посилання на докази, що
підтверджують кожну з таких обставин,
а також зазначення способу захисту, в
який позивач бажає захистити своє
порушене право.

Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов’язання не виконав,
в позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

-          працевлаштованість
позивача в управлінні державної
пенітенціарної служби України в
Одеській області;

-          наявність довіреності на
ім’я позивача від ОСОБА_3;

-          перебування ОСОБА_4 у
фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2;

-          перешкоджання ОСОБА_4 в
користуванні майном ОСОБА_3;

-          притягнення ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності;

-          негативне ставлення осіб до
позивача у зв’язку із поширенням
змісту заяви-скарги відповідача від
10.04.2014 р.;

-          дані осіб, які мають
негативне ставлення до позивача у
зв’язку із поширенням змісту
заяви-скарги відповідача від 10.04.2014 р.;

-          звернення ОСОБА_2 до
міліції, прокуратури та інших
правоохоронних органів;

-          дані співробітників
позивача з управління державної
пенітенціарної служби України в
Одеській області, яким поширений зміст
заяви-скарги ОСОБА_2 від 10.04.2014 р.;

-          в чому із складу
співпрацівників та інших громадян
полягало порушення права позивача на
справедливе та шанобливе ставлення до
нього;

-          яким чином співробітники
дізналися про цю інформацію,
враховуючи, що заяву відповідач
адресно спрямував на ім’я начальника
управління державної пенітенціарної
служби України в Одеській області
ОСОБА_5 (дані обставини є важливими для
визначення кола відповідачів та третіх
осіб);

-          яким чином інші громадяни
дізналися про цю інформацію,
враховуючи, що заяву відповідач
адресно спрямував на ім’я начальника
управління державної пенітенціарної
служби України в Одеській області
ОСОБА_5 (при цьому слід врахувати, що
відповідно до статті 40
Конституції України усі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, що
зобов'язані розглянути звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.
Зауважується на те, що у випадку, коли
особа звертається до зазначених
органів із заявою, в якій міститься та
чи інша інформація, і в разі, якщо
цей орган компетентний перевірити
таку інформацію та надати відповідь,
проте в ході перевірки інформація не
знайшла свого підтвердження, вказана
обставина не може сама по собі бути
підставою для задоволення позову,
оскільки у такому випадку мала місце
реалізація особою конституційного
права, передбаченого статтею 40
Конституції, а не поширення
недостовірної інформації).

Позивач не зазначає наявність підстав
для звільнення від доказування.

Як роз’яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв’язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Позовна заява повинна відповідати
іншим вимогам, встановленим законом.

Враховуючи, що позивач просить
захистити також ділову репутацію,
заінтересованою у такому способі
захисту відповідно є і організація, в
якій на час праці позивача, його, як
працівника було принижено. Тому є
доцільним залучення до участі у справі
управління державної пенітенціарної
служби України в Одеській області в
особі її керівника у якості третьої
особи.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
позовна заява повинна містити зміст
позовних вимог.

Позивач заявляє вимоги у наступному
змісті:

1.          «Визнати вказану у дійсній
позовній заяві недостовірною
інформацію відносно ОСОБА_1, поширеною
ОСОБА_2 в заяві-скарзі від 10.04.2014 року,
яка зареєстрована 18.04.2014 року в УДПтС
України в Одеській області;

2.          Зобов’язати ОСОБА_2 не
пізніше наступного дня від набрання
рішення у даній справі законної сили
спростувати інформацію, вказану в
заяві-скарги, яка зазначена в
попередньому пункті, шляхом
направлення заяви до УДПтС України в
Одеській області із направленням копії
на ОСОБА_1 адресу;

3.          Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 суму в розмірі 27000
(двадцять сім тисяч) гривен моральної
шкоди;

4.          Стигнути з ОСОБА_2 на ОСОБА_1
користь витрати, пов’язані з розглядом
справи, згідно доданих квитанцій».

Позивачу пропонується уточнити п. 1
заявлених ним вимог, шляхом
конкретизації – яку саме інформацію із
викладеної у «заяві-скарзі» він
просить визнати недостовірною,
враховуючи, що в цій скарзі вказано
крім іншого, посада, яку займає ОСОБА_1,
ставлення заявника до керівництва
ОСОБА_1, рік народження ОСОБА_1, сімейний
стан та дані чоловіка ОСОБА_2 та ін.

Пункт другий вимог необхідно уточнити,
вказавши спосіб направлення ОСОБА_2
заяви про спростування інформації
(електронний, поштовий, смс, тощо); дані
осіб та адрес, на які ця заява та її
копія повинні бути направлені,
конкретизувавши, яким чином повинна
бути виготовлена та засвідчена копія
заяви.

Такі уточнення мають значення для
оформлення судових та виконавчих
документів у разі задоволення позову.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 – 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 «про захист гідності, честі
та ділової репутації».

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п’яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз’яснити, якщо позивач відповідно
до ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя

Літвінова І. А.