АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/6871/14
Головуючий 1 інст.: Колодяжна І. М.
Справа № 641/5639/14-ц
Доповідач: Кіпенко І. С.
Категорія: встановлення факту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 р.
Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого судді - Кіпенка І.С.,

суддів - Котелевець А.В., Шаповал Н. М.,

при секретарі - Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова на
рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 09 липня 2014 року по
справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересована особа: Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
про встановлення факту, що має юридичне
значення,

встановила:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся у суд
із заявою про встановлення факту, що
має юридичне значення.

На обґрунтування вказав, що з липня 1976
року по червень 1988 року працював
муляром в бригаді мулярів в СМУ -25
тресту «Житлобуд-2» м. Харкова, з
березня 1999 року по вересень 2005 року
працював муляром в бригаді мулярів АТ
ЗТ «Спіецбудмонтаж», в зв'язку з чим має
право на призначення пенсії за списком
№2 при загальному стажі роботи не менш
ніж 25 років, з них 12,5 років муляром у
бригаді мулярів.

Посилаючись на те, що Управлінням
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
йому відмовлено в призначенні пенсії
на пільгових умовах, просив встановити
факт, що має юридичне значення, а саме:
його роботи в бригаді мулярів в якості
муляра з 16.07.1976 року по 03.05.1977року та з
02.07.1979 року по 26.09.2005 року.

Справу розглянуто за відсутності
представника Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова.

Рішенням Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 09 липня 2014
року заяву задоволено. Суд встановив
факт, що ОСОБА_1 в період з 16.07.1976 року по
03.05.1977року та з 02.07.1979 року по 26.09.2005 року
працював в бригаді мулярів в якості
муляра.

В апеляційній скарзі УПФ України в
Комінтернівському районі м. Харкова,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для права,
порушення норм матеріального,
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, постановити нове рішення
про відмову у задоволенні заяви.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303
ЦПК України - в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції - судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції виходив із того, що юридична
необхідність встановлення даного
факту була доведена. Проте з таким
висновком погодитись не можна.

Згідно з п. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
або створення умов здійснення нею
особистих немайнових чи майнових прав
або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 цієї
статті суд розглядає в порядку
окремого провадження справи про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення.

Перелік юридичних фактів, що
підлягають встановленню в судовому
порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК України
і не є вичерпним.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому
порядку можуть бути встановлені також
інші факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх становлення.

Матеріали справи свідчать, що в період
з 16.07.1976 року (наказ про прийняття на
роботу № 19.07.1976 року) по 03.05.1977 року
(наказ про звільнення №34 від 04.05.1977
року) та в з 02.07.1979 року (наказ про
прийняття на роботу №59 від 04.07.1979 року)
по 26.09.2005 (наказ про звільнення № 202-к
від 26.09.2005 року) ОСОБА_1 працював у
якості , що зазначено в трудовій книжці
серії НОМЕР_1.

Рішенням Управління Пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова від 14.05.2014 року
заявнику відмовлено в призначенні
пенсії за віком за Списком № 2.

У зв'язку з цим заявник звернувся
до суду з заявою про встановлення
факту, що має юридичне значення, а саме:
його роботи в бригаді мулярів в якості
муляра з 16.07.1976 року по 03.05.1977року та з
02.07.1979 року по 26.09.2005 року.

Ухвалюючи рішення про
встановлення факту, що має юридичне
значення, суд не звернув уваги на
зазначені положення та не врахував, що
законодавством установлення
відповідного факту здійснюється в
іншому порядку.

Крім того, розглядаючи спір, суд не
врахував положень ст. 15 ЦПК, відповідно
до якої суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 17 КАС України спори
фізичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень, дій чи бездіяльності віднесено
до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, зокрема на виконання
делегованих повноважень.

Суб'єктом владних повноважень
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу
є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, зокрема на виконання
делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 1 березня
2001 р. N 121, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
що здійснює керівництво та управління
солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначає
пенсії та готує документи для їх
виплати, здійснює контроль за цільовим
використанням коштів Пенсійного фонду
України. Діяльність Пенсійного фонду
України спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра праці та
соціальної політики України.

Законом України від 5 листопада 1991 р. N
1788 "Про пенсійне забезпечення" (ст. 10)
встановлено, що пенсійне забезпечення
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

Пленум Верховного Суду України від
31 березня 1995 року № 5 (зі змінами,
внесеними постановою від 25 травня 1998
року № 15) «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, шо
мають юридичне значення» роз'яснив, що
при вирішенні питання підвідомчості
справи суди мають враховувати норми
законодавчих актів, якими передбачено
несудовий порядок встановлення певних
фактів або визначено факти, які в даних
правовідносинах можуть
підтверджуватися рішенням суду.
Зокрема, відповідно до Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637, якщо документи не збереглися,
підтвердження трудового стажу
провадиться районними (міськими)
відділами соціального захисту
населення на підставі показань
свідків; в інших випадках наявність
певного стажу роботи визначається в
порядку, передбаченому законодавством,
що регулює правовідносини, з якими
пов'язана необхідність встановлення
цього стажу.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції не врахував, що наявність
певного стажу роботи визначається у
даному випадку, зокрема, Законами
України № 1788-ХП від 5 листопада 1991 року
(з наступними змінами) «Про пенсійне
забезпечення» та № 1878-1У від 24 червня 2004
року «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Крім того, призначення пенсії на
пільгових умовах здійснюється на
підставі рішень Пенсійного фонду
України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС
України місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктом владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Оскільки Пенсійний фонд України є
суб'єктом владних повноважень у цій
сфері правовідносин, а спори, що
вникають між учасниками цих відносин, є
публічно-правовими, тому їх вирішення
належить до юрисдикції
адміністративних.

З огляду на це рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
закриттям провадження у справі з
підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 205 ч. 1 п. 1, 303, 307 ч.
1 п. 4, 314 ч. 1 п. З, 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 09 липня 2014 року
скасувати.

Заяву ОСОБА_1, про встановлення факту,
що має юридичне значення залишити без
розгляду.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1,
за участю заінтересованої особи -
Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова
про встановлення факту, що має юридичне
значення - закрити.

Ухвала набирає чинності негайно і може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді