Єдиний унікальний номер 205/7381/13-ц
Справа № 2/205/1281/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Тауса М.М.

при секретарі - Попович Х.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську в залі
суду цивільну справу за позовом КП
«Жилсервіс-5» ДМР до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи Ленінський РВ ДМУ
ГУ ДМС України в Дніпропетровській
області, Орган опіки та піклування
Ленінської районної у місті
Дніпропетровську ради про визнання
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

КП «Жилсервіс-5» ДМР звернулось з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи Ленінський РВ ДМУ ГУ ДМС України
в Дніпропетровській області, Орган
опіки та піклування Ленінської
районної у місті Дніпропетровську ради
про визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог
позивач, згідно уточнень, посилається
на те, що на виконання рішення
виконкому Дніпропетровської міської
ради від 14.11.12 № 53/28 на баланс
комунального підприємства
«Жилсервіс-5» був переданий гуртожиток,
що розташований по АДРЕСА_1.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно
довідки паспортного столу КП
«Жилсервіс-5» ДМР зареєстровані в кімн.
НОМЕР_1 з 26.10.2007 року до 10.11.2011 року
згідно ордеру КПП «ДКЗ» від 26.10.2007 року.
У кімнатах НОМЕР_1, НОМЕР_2
зареєстровані з 10.11.2011 року згідно
ордеру КПП «ДКЗ» № 73 від 28.10.2011 року.
Відповідно довідки бухгалтерії КП
«Жилсервіс-5» ДМР на Відповідача ОСОБА_1
01.10.2012 р. відкрито особовий рахунок
НОМЕР_3, який дійсний по теперішній час.

01.08.2013 року комісією КП «Жилсервіс-5»
ДМР у кімн. НОМЕР_2 зазначеного
гуртожитку був встановлений факт
проживання сторонніх осіб, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та їх дитини, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, які пояснили, що вони
знімають кімнату НОМЕР_2 в гуртожитку
по АДРЕСА_1 у ОСОБА_1 та сплачують їй
особисто за оренду кімнати 1000 (одну
тисячу) гривень щомісяця. По факту
проживання сторонніх осіб було
складено відповідний акт за підписами
членів Комісії КП «Жилсервіс-5» ДМР.
Кімната була передана на відповідальне
зберігання відповідно до договору. Як
було пояснено квартирантами, фактично
сплату за спожиті житлово-комунальні
послуги здійснюють вони. Всі обов'язки,
що випливають з договору найму
житлового приміщення виконуються
виключно квартирантом. Майно та
особисті речі, що належали б
Відповідачам, за їх місцем реєстрації
відсутні, що підтверджується актами
Комісії КП «Жилсервіс-5» ДМР.
В зв'язку з вищенаведеним Позивач
просить суд визнати ОСОБА_1, ОСОБА_7 та
ОСОБА_3 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням
кімнати НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1

Відповідачкою ОСОБА_1 на адресу суду 03
березня 2014 року було подано
заперечення на позовну заяву КП
«Жилсервіс-5» ДМР про визнання такими,
що втратили право користування
житловим приміщенням, в яких остання з
вищезазначеним позовом не погодилась в
повному обсязі, оскільки викладені
обставини в позовній заяві не
відповідають дійсним обставинам
справи, тому що Відповідачі ніколи не
залишали місце свого проживання, а саме
кімнату НОМЕР_2 в гуртожитку по АДРЕСА_1,
що також можуть підтвердити сусіди по
гуртожитку. Також в своїх запереченнях
Відповідачка ОСОБА_1 зазначила, що в неї
відсутні будь-які заборгованості за
надані комунальні послуги та квартирну
плату.

Представники позивача КП
«Жилсервіс-5» ДМР в судовому засіданні
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, просили їх задовольнити, в
обґрунтування позовних вимог
посилалися на обставини, викладені у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, просила у їх
задоволенні позивачу відмовити,
посилаючись на обставини викладенні у
запереченнях на позовну заяву,
додатково пояснивши, що у 2011 році вона
отримала спірну кімнату, а саме кімнату
НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1 для
проживання разом з донькою ОСОБА_2 Під
час проживання нею у кімнаті було
зроблено ремонт. З серпня 2013 року по
теперішній час вона разом зі своїми
дітьми вільно користувалася спірною
кімнатою та дозволила ОСОБА_6 мешкати у
зазначеній кімнаті у якості гостей, а
не квартирантів, ніяких сплат за
комунальні послуги вони не
здійснювали, мали від неї ключі та
вільно нею користувалися. Речі ОСОБА_1
та її сім'ї увесь час перебували у
спірній кімнаті. Потім через деякий час
ОСОБА_1 дізналася, що ОСОБА_5 було
підписано акт та договір
відповідального зберігання, після чого
відмовилася надавати далі зазначену
кімнату та з 30.01.2014 року кімната була
звільнена та на теперішній час в ній
мешкає сім'я ОСОБА_1

Представник третьої особи Ленінського
РВ ДМУ ГУ ДМС України в
Дніпропетровській області, у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Ленінської районної у
місті Дніпропетровську ради
Лошкарьова В.Ю. у судовому засіданні
позов не підтримала, просила відмовити
у його задоволенні, посилаючись на його
необґрунтованість та на наявність
інтересів неповнолітніх дітей, які
зареєстровані у спірному помешканні.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4
пояснила, що вона разом зі своїм
чоловіком ОСОБА_5 мешкали у кімнаті
НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1 з
червня-липня 2011 року. У серпні 2012 року в
них народилася дитина. У зазначеній
кімнаті мешкали до 28.07.2013 року на основі
договору, який було складено ОСОБА_1 та
сплачували за кімнату суму в розмірі 1000
грн. та комунальні послуги. Потім
щомісячно сплачували вказану суму та
01.08.2013 року комісією КП «Жилсервіс-5»
ДМР було здійснено перевірку, під час
якої, члени комісії пояснили ОСОБА_5, що
вони не мають право проживати у
зазначеній кімнаті та повинні з неї
виїхати. Протягом часу проживання
ОСОБА_5 у кімнаті НОМЕР_2 гуртожитку, ані
ОСОБА_1 ані її дитина у ній не мешкали,
проте плату за комунальні послуги
здійснювала ОСОБА_1 Особистих речей
ОСОБА_1 та її сім'ї протягом проживання
у зазначеній кімнаті ОСОБА_5 не
зберігалися, кімнатою вони не
користувалися, натомість ОСОБА_1 мала
від неї ключі та вільний доступ до неї.
ОСОБА_4 у грудні 2013 року змінила вхідний
замок у кімнату НОМЕР_2, оскільки ОСОБА_1
погрожувала їй виселенням. Також
ОСОБА_4 зазначила, що 28.01.2014 року вони
всією сім'єю виїхали із зазначеної
кімнати, ключі від якої залишили
працівнику КП «Жилсервіс-5» ОСОБА_9, а
також підписали акт повернення
кімнати.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9
пояснив, що він в КП «Жилсервіс-5»
працював на посаді юрисконсульта з
вересня 2012 року по кінець березня 2014
року. Відповідно до наказу КП
«Жилсервіс-5» ДМР від 31 липня 2014 року за
№ 41 за підписом директора КП
«Жилсервіс-5» ДМР було створено комісію
з перевірки паспортного режиму у
складі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою
здійснення в гуртожитках, в тому числі
і по АДРЕСА_1 перевірки використання
мешканцями житлових та нежитлових
приміщень за призначенням, а також
перевірки дотримання мешканцями
законодавчої заборони обміну наданої
житлової площі або здавання її в
піднайом. В ході проведення перевірки
було встановлено, що в кімнаті під
НОМЕР_2 гуртожитку по АДРЕСА_1
перебувають сторонні особи, які
пояснили, що вони наймають зазначену
кімнату у родини ОСОБА_1 та мешкають в
ній давно, про що ними також були надані
відповідні пояснення КП «Жилсервіс-5»
ДМР за адресою м. Дніпропетровськ, вул.
Героїв Сталінграда, 114., та додатково
пояснивши, що КП «Жилсервіс-5» ДМР
передало їм зазначену кімнату
відповідно до договору
відповідального зберігання, який був
підписаний у присутності ОСОБА_9

Суд, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, вважає, що в
задоволені позову необхідно відмовити
за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та
мешкають за адресою: м.
Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 кімн. НОМЕР_2,
НОМЕР_1. Особистий рахунок НОМЕР_3
відкритий на ім'я ОСОБА_1 (а.с.5).

Встановлено, що між КП «Жилсервіс-5» в
особі директора ОСОБА_11 та ОСОБА_4 01
серпня 2013 року було укладено договір
відповідального зберігання (з правом
користування), відповідно до якого
ОСОБА_4 прийняла на відповідальне
зберігання кімнату НОМЕР_2 гуртожитку
по АДРЕСА_1, що належить до власності
територіальної громади міста
Дніпропетровська і закріплена за
Депонентом на праві оперативного
управління (а.с.6).

Встановлено, що 01 серпня 2013 року
комісією КП «Жилсервіс-5» ДМР у складі:
юрисконсульта ОСОБА_9 та юрисконсульта
ОСОБА_10 було складено Акт про порушення
Правил проживання в гуртожитках
комунальної власності територіальної
громади м. Дніпропетровська по
АДРЕСА_1, а саме проживання сторонніх
осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в якості
квартирантів у кімнаті НОМЕР_2
гуртожитку (а.с.7)

Встановлено, що на підставі усного
звернення гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_12 до
сусідів по гуртожитку по АДРЕСА_1
останніми 02 березня 2014 року було
складено акт на предмет обстеження
умов проживання та зареєстрованих осіб
в кімнаті НОМЕР_2 та НОМЕР_1 та було
встановлено, що гр. ОСОБА_1 з моменту
заселення мешкає зі своєю донькою
ОСОБА_2, після одруження з гр. ОСОБА_12
мешкають разом у зазначених кімнатах,
будь-які квартиранти у кімнаті НОМЕР_2
відсутні (а.с.48).

Встановлено, що 14 лютого 2014 року
Кіровським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби ДМУЮ було
зареєстровано шлюб між гр. ОСОБА_1 та гр.
ОСОБА_12 (а.с.49)

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народилася ОСОБА_2, матір'ю якої є
ОСОБА_1 (а.с.51)

Встановлено, що КП «Жилсервіс-5» ДМР у
гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, кімната
НОМЕР_2 відкрито рахунок НОМЕР_4 на ім'я
ОСОБА_4 (а.с.61)

Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шести місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом.

Відповідно до абз.1 п.10 Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985
року №2 «Про деякі питання, що виникли у
практиці застосування судами
Житлового кодексу України» у справах
про визнання наймача або члена його
сім`ї таким , що втратив право
користування жилим приміщенням (ст.71
ЖК), необхідно з`ясовувати причини
відсутності відповідача понад
встановлені строки. Суд може
продовжити пропущений строк у разі їх
поважності (перебування у відрядженні,
у осіб, які потребують догляду,
внаслідок неправомірної поведінки
інших членів сім`ї тощо).

При цьому, законодавство не містить
переліку підстав, які вважаються
поважними причинами відсутності за
місцем мешкання понад шість місяців, і
за наявністю яких особа не може бути
визнана такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням.
Поважність причин відсутності особи за
місцем мешкання, повинні визначатись
судом у кожному конкретному випадку з
урахуванням обставин справи.

З матеріалів справи не вбачається та
позивачем у відповідності до ст.ст.10,60
ЦПК України не надано відповідних
доказів щодо не проживання
відповідачів в спірній кімнаті більше
шести місяців, наявності у них іншого
житла.

Як зазначила сама відповідачка вона
разом зі своєю сім'єю увесь час мешкала
у спірній кімнаті, її знайомі ОСОБА_4
мешкали протягом деякого часу у
спірній кімнаті в якості гостей, а не
квартирантів

Згідно ч.3 ст.47 Конституції України
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону та за рішенням суду.

Європейська конвенція про захист прав
людини та основних свобод у п.1 ст.8
гарантує кожній особі окрім інших прав
право на повагу до її житла. Воно
охоплює насамперед право займати
житло, не бути виселеною чи позбавленою
свого житла.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто
не може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 58 ЖК України на
підставі рішення про надання жилого
приміщення в будинку державного або
громадського житлового фонду
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті, селищної, сільської
Ради народних депутатів видає
громадянинові ордер, який є єдиною
підставою для вселення в надане жиле
приміщення. Ордер може бути видано лише
на вільне жиле приміщення. Форма ордера
встановлюється Радою Міністрів
Української РСР. Видача ордерів на
жилі приміщення у військових
містечках провадиться в порядку,
передбаченому законодавством Союзу
СРСР.

Як вбачається з вищезазначеної норми
єдиною правовою підставою для
проживання у спірній кімнаті є ордер,
натомість договір відповідального
зберігання від 01.08.2013 року укладений
між ОСОБА_4 та КП «Жилсервіс-5» ДМР судом
не може братись до уваги як правова
підстава для проживання у спірній
кімнаті ОСОБА_4 та в свою чергу не
підтверджує факт не проживання
відповідачів у спірній кімнаті, таким
чином доводи позивача щодо визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування кімнатою НОМЕР_2 в
гуртожитку по АДРЕСА_1 є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначених вище обставин
та положень закону, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги не
ґрунтуються на законі, не підтверджені
належними доказами, в зв'язку з чим в
задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Судові витрати по справі відповідно до
ст. 88 ЦПК України слід покласти на
позивача.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 3, 4 ЦК України, ст.ст. 9, 58 ЖК
України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову КП «Жилсервіс-5»
ДМР до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи Ленінський РВ ДМУ ГУ ДМС України
в Дніпропетровській області, Орган
опіки та піклування Ленінської
районної у місті Дніпропетровську ради
про визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
М.М. Таус