АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 789/736/14 Головуючий у 1-й
інстанції Вийванко О.М. Провадження №
22-ц/789/736/14 Доповідач - Дикун
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника ОК
"Житлово- будівельного
кооперативу "Оселя-А"

- Баранець О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тернополя
апеляційну скаргу обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Оселя-А" на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
від 05 серпня 2011 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до приватного
підприємства «Тернопільська фірма
«Будівельник» про визнання майнового
права,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2011 року ОСОБА_2
звернувся до суду із позовом до ПП
«Тернопільська фірма «Будівельник»
про визнання майнового права на
нежитлове приміщення площею 175,39 кв.м.
за адресою АДРЕСА_1 та нежитлове
приміщення площею 149,00 кв.м. у будинку за
адресою АДРЕСА_2. В обгрунтування вимог
посилався на те, що 21 жовтня 2009 року та 23
жовтня 2009 року між ним та ПП
«Тернопільська філія «Будівельник»
укладено договори про участь у
пайовому будівництві на 149 кв.м.
нежитлового приміщення у житловому
будинку, проектною загальною площею 149
кв.м., яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 та нежитлового приміщення у
будинку, загальною площею 175,39 кв м, яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На
виконання умов договорів він повністю
виконав свої зобов'язання, однак, ПП
«Тернопільська фірма «Будівельник»
безпідставно, не здає будинок в
експлуатацію, чим порушує його права як
споживача.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 05 серпня 2011
року позов ОСОБА_2 до ПП «Тернопільська
філія «Будівельник» задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 майнові права
на 149,00 м.кв. нежитлового приміщення у
житловому будинку, проектною площею
149,00 кв.м., яке знаходиться за адресою
АДРЕСА_2 та 175,39 м.кв. нежитлового
приміщення у житловому будинку,
проектною загальною площею 175,39 кв.м.,
яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Не погодившись із вказаним
рішенням суду ОК "Житлово-будівельний
кооператив "Оселя-А" звернувся зі
скаргою на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 05 серпня 2011
року, вважаючи, що воно ухвалене з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просить його
частково скасувати та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позову
щодо визнання за позивачем майнового
права на нежитлове приміщення площею
175,39 м кв у житловому будинку по АДРЕСА_1.

Порушення вбачає у тому, що суд не
врахував обставин, що примірник
договору, який ОСОБА_2 представив на
підтвердження укладення такого
договору між ним та ПП «Тернопільська
фірма «Будівельник», датується 21
серпня 2009 року, коли будівництво не
проводилося, оскільки у відповідача
розпочались фінансові труднощі.

Вказує, що між ОСОБА_3 та ОК
"Житлово-будівельного кооперативу
"Оселя-А" було укладено договір уступки
вимоги від 13 жовтня 2011 року, відповідно
до умов якого кооператив набув право
вимоги за договором про дольову участь
у будівництві вищезазначеного
нежитлового приміщення.

Свої доводи мотивує й тим, що при
передачі незавершеного будівництвом
будинку по АДРЕСА_1 від ПП
"Тернопільська фірма "Будівельник" до
ОК «ЖБК «Оселя-А», у списках дольовиків
позивач не значився.

У суді представник апелянта
підтримав вимоги скарги, пославшись на
мотиви, викладені в ній.

Інші учасники процесу, будучи
належно повідомленими про розгляд
справи, у судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
наступних підстав.

Суд першої інстанції,
задовольняючи позов в оскаржуваній
частині, виходив із того, що позивач у
повному обсязі виконав свої
зобов'язання за договором про дольову
участь у фінансуванні будівництва
спірного нежитлового приміщення у
згаданому будинку, однак, відповідач
своєчасно не здійснив будівництва,
тому вважав порушеними майнові права
ОСОБА_2, як дольовика.

Із таким висновком апеляційна
інстанція не погоджується, оскільки
судом не в повній мірі з'ясовані
обставини справи, що в свою чергу
потягло невірне застосування норм
матеріального права.

Як на доказ виникнення між
сторонами правовідносин, ОСОБА_2 надав
примірник договору від 23.10.2009 року,
предметом якого є фінансування
будівництва нежитлового приміщення
загальною проектною площею 175,39 м.кв. у
житловому будинку за будівельною
адресою: АДРЕСА_1, плановою вартістю
876950,00 грн., із плановим закінченням
будівництва та здачі його в
експлуатацію у 2012 році.

У підтвердження оплати ним надано
квитанцію до прибуткового касового
ордеру від 23.10.09 на суму 876950,00 грн.

У відповідності до ст.177 ЦК України,
майнові права є об'єктом цивільного
права.

ОСОБА_2 звернувся із даним позовом
18.07.2011 року .

Запланований термін задачі
будинку в експлуатацію 2012 рік.

Колегія суддів приходить до
висновку, що вимоги позивача про
визнання за ним майнових прав на
спірний об'єкт є передчасними, а тому
суд першої інстанції невірно
застосував норми матеріального права,
що в свою чергу призвело до ухвалення
незаконного рішення.

Окрім цього, судом порушені норми
процесуального закону, що виразилося у
неповноті дослідження та
невідповідності висновків.

Так, у згідно із ч.ч.1, 3 ст. 212 ЦПК
України, суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції не з'ясував
мотивів заперечення відповідачем
позову, не вжив усіх заходів для
встановлення можливих порушень прав
третіх осіб внаслідок визнання
майнового права за позивачем.

Із долучених до апеляційної
скарги документів встановлено, що
ОСОБА_3 також була учасником
фінансування будівництва спірного
об'єкту.

Останньою 17 січня 2008 року було
укладено із ПП "Тернопільська фірма
"Будівельник" договір про дольову
участь у будівництві нежитлового
приміщення загальною проектною площею
175,39 кв.м. за будівельною адресою:
АДРЕСА_1, плановою вартістю 887373,00 грн.

Останньою сплачено відповідачу
35585,00 грн., що підтверджується
квитанціями до прибуткових касових
ордерів й дані оплати визнані
Підприємством у акті звірки сплати
дольових внесків від учасників
договірних відносин по будівництву
житлового 180- квартирного будинку та
офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1
від 13.07.11р.

Однак, в даному акті відсутні відомості
про позивача, як учасника фінансування
будівництва цього об'єкту.

Колегією суддів установлено, що
будівельна адреса спірного приміщення
первинно була АДРЕСА_1, а в подальшому
змінилася на АДРЕСА_1.

Дані обставини підтвердив
представник відповідача.

У зв'язку із процедурою
банкрутства ПП «Тернопільська фірма
«Будівельник», незавершений
будівництвом будинок по АДРЕСА_1
переданий обслуговуючому кооперативу -
апелянту по справі, членом якого стали
усі особи, які уклали із ПП договори про
фінансування будівництва, у тому числі
й ОСОБА_3( Акт прийому-передачі від 15.07.11
року).

Згідно із довідкою від 28 березня
2013 року ОК "Житлово-будівельного
кооперативу "Оселя-А" ОСОБА_3 на
виконання договору від 17 січня 2008 року,
укладеного із відповідачем, та
договору про внесення пайового внеску
від 23.08.11 р., укладеного із ОК
"Житлово-будівельного кооперативу
"Оселя-А", внесла 710600,00 грн. за нежитлове
приміщення площею 175,39 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1.

При цьому, колегія суддів
враховує, що договір на фінансування
будівництва ОСОБА_3 уклала раніше ніж
позивач. Свої зобов'язання вона
виконувала у відповідності до умов
договорів, що не заперечується ПП
"Тернопільська фірма "Будівельник" та
ОК "Житлово-будівельного кооперативу
"Оселя-А".

Внаслідок безоплатної передачі
незавершеного будівництва від ПП
"Тернопільська фірма "Будівельник" до
апелянта, яка відбулася 15.07.2011 року,
відповідач втратив усі права
забудовника та власника матеріалів й
обладнання на його спорудження.

Усі ці права перейшли до ОК
"Житлово-будівельного кооперативу
"Оселя-А". Неповне з'ясування обставин
та винесення рішення про визнання за
позивачем майнових прав на спірне
нежитлове приміщення порушує права та
законні інтереси апелянта.

Позивач звернувся до суду 18.07.2011
року, після передачі об'єкту.

ПП "Тернопільська фірма "Будівельник" у
даній справі не є належним
відповідачем.

Із огляду на встановлені обставин,
колегія суддів вважає, що рішення не
відповідає вимогам, які передбачені ст.
213 ЦПК України. Тому, рішення в цій
частині слід скасувати й відмовити в
задоволенні позову про визнання за
позивачем майнового права за нежитлове
приміщення площею 175,39 кв.м. за адресою
АДРЕСА_1.

У решті рішення суду не
оскаржується і підстав для його
перегляду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу обслуговуючого
кооперативу "Житлово-будівельний
кооператив "Оселя-А" задовольнити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 05 серпня 2011
року скасувати в частині визнання за
ОСОБА_2 майнових прав на нежитлове
приміщення у житловому будинку
проектною загальною площею 175,39 кв.м.,
яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалити в цій частині нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2 до приватного підприємства
«Тернопільська фірма «Будівельник»
про визнання майнового права на
нежитлове приміщення у житловому
будинку, проектною загальною площею
175,39 кв.м., яке знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

з оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області С.І. Дикун