У х в а л а

іменем україни

8 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,
Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Котовського міськрайонного суду
Одеської області від 26 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 26 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що рішенням
Косівської сільської ради Котовського
району Одеської області від 18 березня
1994 року йому було надано дозвіл на
будівництво дачного будинку на
виділеній раніше земельній ділянці
поблизу ставка в с. Коси Котовського
району Одеської області. Рішенням
сільської ради № 5 від 29 жовтня 1998 року
йому було надано дозвіл на
приватизацію вищевказаної земельної
ділянки. Рішенням № 79 від 21 вересня 2011
року рішення сільської ради № 5 було
змінено і йому було передано
безоплатно у власність земельну
ділянку площею 0,15 га для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована по АДРЕСА_1.
ОСОБА_5 самовільно захопив спірну
земельну ділянку та перешкоджає йому у
користуванні землею, незаконно та
безпідставно користується нею. З
огляду на зазначене, просив визнати дії
ОСОБА_5 незаконними, зобов'язати його не
чинити перешкоди у користуванні
земельною ділянкою та звільнити
зазначену земельну ділянку по
АДРЕСА_1.

Рішенням Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 26 березня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
26 червня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано незаконними дії ОСОБА_5 щодо
користування земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_5 не чинити
ОСОБА_4 перешкоди у
користуванні зазначеною земельною
ділянкою.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст.
152 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, обґрунтовано виходив
із того, що порушені відповідачем права
позивача як користувача спірної
земельної ділянки підлягають захисту в
обраний ним спосіб.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження суду
апеляційної інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні апеляційним судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Котовського міськрайонного
суду Одеської області від 26 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 26 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко