Номер провадження: 22-ц/785/9176/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Виноградова Л. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Виноградової Л.Є.

суддів
Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

при секретарі
Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи -
приватний нотаріус Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_9, Шоста
Одеська державна нотаріальна контора,
Київська районна адміністрація
Одеської міської ради як орган опіки та
піклування про встановлення факту
проживання однією сім'єю та поділ майна
чоловіка та жінки, які не перебувають у
шлюбі між собою або у будь-якому іншому
шлюбі, визнання недійсними договорів
купівлі-продажу квартири, визнання
права власності на частку майна,
витребування майна з чужого
незаконного володіння, виселення,
вселення, зобов'язання вчинити певні
дії, усунення перешкод у користуванні
власністю за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_10 на
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 23 вересня 2014 року , -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась
до суду із вищевказаним позовом, який в
подальшому неодноразово уточнювала
вказуючи, що в період з 07 січня 2009 року
до 01 листопада 2013 року вона перебувала
у фактичних шлюбних відносинах з
ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 народився їх син -
ОСОБА_11. Позивач стверджує, що в
зазначений період часу проживання з
відповідачем вони проживали однією
сім'єю та спільно вели господарство.
Так, позивач вказує, що ними було
придбано квартиру АДРЕСА_1 та
автомобіль марки Mitsubishi L 200, 2011 року
випуску, р/н НОМЕР_1.

Посилаючись на ці обставини та згідно
уточнених позовних вимог, ОСОБА_3
просила суд встановити факт
перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період з
07 січня 2009 року по 01 листопада 2013 року у
шлюбних відносинах; визнати квартиру
АДРЕСА_1 та автомобіль Mitsubishi L 200, 2011 року
випуску, р/н НОМЕР_1 об'єктами права
спільної сумісної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4; визнати недійсним договір
купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 23 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 і
ОСОБА_7, ОСОБА_8 в частині п.3 та п.8
зазначеного договору; визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 укладений 29 листопада
2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_12; визнати
за нею право власності на ? частку
квартири АДРЕСА_1; витребувати квартиру
АДРЕСА_1 з незаконного володіння
ОСОБА_5; виселити ОСОБА_5 з квартири з
усіма членами його сім'ї з квартири
АДРЕСА_1; вселити її в квартиру АДРЕСА_1
з її неповнолітнім сином ОСОБА_11;
зобов'язати ОСОБА_5 та членів його сім'ї
не перешкоджати їй у здійсненні права
користування та розпорядження
квартирою АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_4
не перешкоджати їй у здійсненні права
володіння, користування та
розпорядження квартирою АДРЕСА_1;
визнати за нею права власності на ?
частку автомобілю Mitsubishi L 200, 2011 року
випуску, р/н НОМЕР_1; зобов'язати ОСОБА_4
не перешкоджати їй у здійсненні права
користування та розпорядження
автомобілем Mitsubishi L 200, 2011 року випуску,
р/н НОМЕР_1.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 23 вересня 2014 року позовні
вимоги задоволено частково,
встановлено факт перебування ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у шлюбних відносинах в період з
27 листопада 2009 року по 01 листопада 2013
року.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_10 просить рішення суду
змінити, встановити факт перебування
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в період з 07 січня 2009
року по 01 листопада 2013 року у шлюбних
відносинах; визнати квартиру АДРЕСА_1
та автомобіль Mitsubishi L 200, 2011 року
випуску, р/н НОМЕР_1 об'єктами права
спільної сумісної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_4; визнати недійсним договір
купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 23 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 і
ОСОБА_7, ОСОБА_8 в частині п.3 та п.8
зазначеного договору; визнати
недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 укладений 29 листопада
2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_12; визнати
за нею право власності на ? частку
квартири АДРЕСА_1; витребувати квартиру
АДРЕСА_1 з незаконного володіння
ОСОБА_5; виселити ОСОБА_5 з квартири з
усіма членами його сім'ї з квартири
АДРЕСА_1; вселити її в квартиру АДРЕСА_1
з її неповнолітнім сином ОСОБА_11;
зобов'язати ОСОБА_5 та членів його сім'ї
не перешкоджати їй у здійсненні права
користування та розпорядження
квартирою АДРЕСА_1; зобов'язати ОСОБА_4
не перешкоджати їй у здійсненні права
володіння, користування та
розпорядження квартирою АДРЕСА_1,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в апеляційній скарзі доводи,
судова колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ч.2 ст.3 Сімейного Кодексу
України сім'ю складають особи, які
спільно проживають, пов'язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і
тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку
з навчанням, роботою, лікуванням,
необхідністю догляду за батьками,
дітьми та з інших поважних причин не
проживають спільно.

Частково задовольняючи позов, суд
обґрунтовано виходив з того, що сторони
в період з січня до 27 листопада 2009 року
однією сім'єю не проживали.

Цей висновок суду підтверджується
листом комунального підприємства
«Бюро технічної інвентаризації»
Одеської міської ради від 20.12. 2013 року,
де сказано, що з 07.01.2009 року по 31.12.2012
року було зареєстровано право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_4 (а.с. 18), договором купівлі -
продажу від 23.10.2009 року, яким ОСОБА_8
продав, а ОСОБА_4 купив квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.19), витягом про реєстрацію
права власності квартири АДРЕСА_1 за
ОСОБА_4.(а.с. 20), актом від 25.01.2014 року про
проживання ОСОБА_4 з 07.01.2009 року по 01.12.2009
року в буд. АДРЕСА_2 (а.с. 38), довідкою № 43
від 25.01.2014 року про реєстрацію і
проживання ОСОБА_4 в буд. АДРЕСА_2 (а.с. 39),
довідкою, виданою ОСОБА_3 про її
реєстрацію і проживання в кв. АДРЕСА_3
(а.с. 40), показаннями свідків
ОСОБА_13,ОСОБА_14,ОСОБА_15, ОСОБА_16

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали спільний
інтерес та намір по придбанню житла,
само по собі не можуть бути підставою
для того, щоб вважати сторін однією
сім'єю.

Доводи апеляційної скарги про те, що в
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів
вказано, що в період з 07.01.2009 року по
01.11.2013 року сторони знаходились у
фактичних шлюбних відносинах, не
можуть бути підставою для скасування
рішення суду, оскільки ця обставина
судом при розгляді справи про
стягнення аліментів судом не
встановлювалася і ОСОБА_4 не
підтверджувалася.

Судова колегія вважає, що підстав для
скасування рішення суду не вбачається,
доводи апеляційної скарги не
спростовують рішення суду, до того ж
згідно ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_10 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 23 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко