Справа № 344/9914/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2133/2014
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів:
Горблянського Я.Д., Соколовського В.М.,

секретаря: Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» про забезпечення
позову у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Київська Русь» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «СОТА»,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОТА» на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
01 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 01 вересня 2014 року задоволено
заяву представника ПАТ «Банк «Київська
Русь» про забезпечення позову.

Накладено арешт на рахунки ТОВ «СОТА»,
відкриті у відповідних банківських
установах: АТ «Райффайзен Банк Аваль»,
ПАТ «ВТБ Банк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ
«Банк «Київська Русь», а також інші
банківські рахунки ТОВ «СОТА», в межах
суми боргу за кредитним договором в
розмірі 3 662 688,33 грн.

На дану ухвалу ТОВ «СОТА» подало
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом норм процесуального
права.

Зазначає, що з метою забезпечення
кредитного договору, між ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ТОВ «СОТА» укладено
договір іпотеки нерухомого майна,
договір застави транспортних засобів,
тому суд безпідставно вжив заходів
забезпечення позову у вигляді
накладення арешту на рахунки боржника.

Також суд першої інстанції не врахував,
що арешт рахунків ТОВ «СОТА»
унеможливить виплату заробітної плати,
сплату податків та митних зборів,
призведе до порушення зобов'язань
перед контрагентами та припинення
господарської діяльності юридичної
особи.

За наведених обставин, просив
оскаржувану ухвалу скасувати та
постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні заяви про забезпечення
позову відмовити.

В засідання апеляційного суду
представник ТОВ «СОТА» та ОСОБА_2 не
з'явилися, хоча про час та місце
судового розгляду належним чином
повідомлялися.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь»
Пестов М.К. в засіданні апеляційного
суду зазначив, що товариством частково
погашена заборгованість в сумі 600 000
грн., а тому по заяві банку вжиті заходи
забезпечення позову було скасовано.

Вислухавши доповідача, пояснення
Пестова М.К., перевіривши письмові
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов
забезпечується накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Із матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Банк «Київська Русь» звернулося в суд
із позовом до ТОВ «СОТА», ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором від 07.11.2007 року в сумі 3 662 688,33
грн.

18 серпня 2014 року ПАТ «Банк «Київська
Русь» звернувся в суд з заявою про
забезпечення позову та посилаючись на
те, що відповідач належним чином не
виконує взятих на себе зобов'язань за
кредитним договором, з метою
запобігання невиконання чи утруднення
виконання рішення суду, просив
накласти арешт на грошові кошти на
рахунках в банках: АТ «Райффайзен Банк
Аваль», ПАТ «ВТБ Банк», ПАТ
«Укрсоцбанк», ПАТ «Банк «Київська
Русь», а також на будь-які інші
банківські рахунки відповідача в
межах суми заборгованості.

З врахуванням того, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову та враховуючи обсяг
позовних вимог, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що з
метою забезпечення позову слід
накласти арешт на рахунки ТОВ «СОТА»,
відкриті у відповідних банківських
установах: АТ «Райффайзен Банк Аваль»,
ПАТ «ВТБ Банк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ
«Банк «Київська Русь» в межах суми
боргу за кредитним договором в розмірі
3 662 688,33 грн.

Посилання апелянта на те, що судом
безпідставно вжито заходів
забезпечення позову, оскільки
кредитний договір забезпечений
іпотекою та заставою, крім того, арешт
рахунків призведе до припинення
господарської діяльності не
заслуговують на увагу, оскільки право
на вчинення такої процесуальної дії, як
накладення арешту на грошові кошти
суду надано відповідно до п.1 ч.1 ст. 152
ЦПК України.

Разом з тим, задовольняючи заяву та
забезпечуючи позов шляхом накладення
арешту також на будь-які інші
банківські рахунки ТОВ «Сота» в межах
суми боргу, суд першої інстанції не
врахував, що ч. 2 ст.152 ЦПК України
передбачено, що у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Таким чином, законом визначено
можливість накладення арешту на майно
або грошові кошти, що належать
відповідачеві. При цьому в заяві про
забезпечення позову мають бути
зазначені інші відомості, потрібні для
забезпечення позову .

З змісту зазначеної статті випливає, що
відомості про те, на яке саме майно
позивач просить накласти арешт, де це
майно знаходиться, на яких рахунках в
банківських установах перебувають
грошові кошти відповідача є
необхідними для забезпечення позову.

Представником ПАТ «Банк «Київська
Русь» у заяві про забезпечення позову
не було зазначено на яких інших
банківських рахунках і в яких
банківських установах перебувають ще
грошові кошти товариства, а тому у суду
першої інстанції не було правових
підстав для накладення арешту на
будь-які інші банківські рахунки ТОВ
«Сота», у зв'язку з його
невідповідністю вищенаведеним
положенням процесуального закону та
ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження».

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів приходить до висновку, що ухвала
суду першої інстанції в частині
накладення арешту на інші банківські
рахунки ТОВ «Сота» в межах суми боргу
за кредитним договором в розмірі 3 662 688,
33 грн. не може вважатися такою, що
постановлена з додержанням вимог
закону, а тому підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову у задоволенні заяви в
зазначеній частині.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «СОТА»
задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 01 вересня 2014 року в частині
накладення арешту на інші банківські
рахунки ТОВ «СОТА» скасувати та
постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви представника ПАТ
«Банк «Київська Русь» про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
інші банківські рахунки ТОВ «СОТА» в
межах суми боргу за кредитним
договором в розмірі 3 662 688,33 грн. -
відмовити.

В решті ухвалу залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуюча
О.Ю. Беркій

Судді:
Я.Д. Горблянський

В.М. Соколовський