Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/3135/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Русіна А. А.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

23.12.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючої судді - Суровицької
Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М.,
Кіселика С.А.

при секретарі - Кравченко Я.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою Дмитрух
Дмитра Миколайовича, який діє в
інтересах селянського фермерського
господарства «Олена-5» на рішення
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 10
листопада 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до селянського фермерського
господарства «Олена-5» про розірвання
договору оренди землі та стягнення
орендної плати.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до селянського
фермерського господарства «Олена - 5»
про розірвання договору оренди землі
та стягнення орендної плати.

В обґрунтування позову зазначав, що
він є власником земельної ділянки
НОМЕР_1площею 6,52 га, розташованої на
території Кропивницької сільської
ради Новоукраїнського району
Кіровоградської області. Вказану
земельну ділянку на підставі
укладеного між ним та СФГ «Олена-5»
договором оренди землі від 04 січня 2011
року він передав у користування
відповідачу. Проте протягом дії
договору оренди землі, а саме з 2011 року
відповідачем орендна плата йому не
виплачується, у зв'язку з чим
утворилась заборгованість за 2011, 2012 та
2013 роки.

Уточнивши в ході розгляду справи
позовні вимоги, посилаючись на
систематичне невиконання відповідачем
умов договору оренди землі щодо
виплати орендної плати, просив суд
розірвати договір оренди землі,
укладений з відповідачем 04 січня 2011
року, стягнути з відповідача на його
користь заборгованість з орендної
плати за 2011 рік в сумі 2684 грн., за 2012 рік
в сумі 4 713 грн., за 2013 рік в сумі 4 713 грн.
та 1820 грн. пені за невиконання
зобов'язань, 552 грн.- три проценти річних
за невиконання зобов'язань, всього 14 482
грн. (а.с.4-7, 38).

Рішенням Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 10 листопада 2014 року позов
задоволено ( а.с. 65-69).

В апеляційній скарзі Дмитрух Д.М.,
який діє в інтересах селянського
фермерського господарства «Олена-5»
просить рішення суду першої інстанції
скасувати з підстав порушення норм
матеріального і процесуального права
та закрити провадження у справі ( а.с.
74-75).

В суді апеляційної інстанції
представник СФГ підтримав доводи
апеляційної скарги, а представник
позивача заперечила проти них і
просила рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає із
наступних підстав.

Як встановлено судом і
підтверджується матеріалами справи, на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серія КР
№ 019591, виданого 22 вересня 2004 року,
ОСОБА_3 належить на праві власності
земельна ділянка НОМЕР_1 площею 6,52 га
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
розташована на території
Кропивницької сільської Ради
Новоукраїнського району
Кіровоградської області (а.с.33).

04 січня 2011 року орендодавець
ОСОБА_3. і орендар СФГ «Олена-5» уклали
договір оренди земельної ділянки на
строк по 15 листопада 2017 року, який
зареєстровано у Кіровоградській
регіональній філії ДП «Центр
державного земельного кадастру» 04
квітня 2011 року за № 01068 (а.с.10,11).

Пунктом 9 договору оренди землі
передбачено розмір орендної плати - три
відсотки від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки з урахуванням
індексації .Орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі. В разі
бажання орендодавця отримати орендну
плату в натуральній або відробітковій
формі, вона здійснюється за згодою
сторін за цінами, які діють на час
розрахунку або на час надання послуг.

Орендна плата вноситься орендарем
до 31 грудня щорічно, передача продукції
та надання послуг в рахунок орендної
плати оформляється відповідними
актами (п.11,12 договору).

Пунктом 14 договору оренди
передбачено, що у разі невнесення
орендної плати у строки, визначені цим
договором, справляється пеня у розмірі,
що обчислюється від суми простроченого
платежу в розмірі подвійної облікової
ставки Національного Банку України, що
діє у період, за який сплачується пеня,
доти, поки суму простроченої орендної
плати не буде повністю сплачено.

Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші
правочини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 792 ЦК
України відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про
оренду землі» договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

За ст. 21 Закону України «Про
оренду землі» орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати
за землю встановлюються за згодою
сторін у договорі оренди. Стаття 24
Закону передбачає, що орендодавець
зокрема має право вимагати від
орендаря своєчасного внесення
орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України. Пунктом «в» ч.1 ст.96 ЗК
України встановлено, що
землекористувачі зобов'язані
своєчасно сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК
України підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Така правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
12 грудня 2012 року № 6-146 цс12, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином у встановлений термін,
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач
не сплатив позивачу орендну плату за
2011, 2012, 2013 роки та в межах заявлених
позовних вимог стягнув на користь
позивача орендну плату в сумі 14 482 грн.01
коп..

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч.1 і ч.3 ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог та заперечень, надавши
докази відповідно до вимогстатей 57-60
ЦПК. Обставини справи, які за законом
мають бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст.59 ЦК України).
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях (ст.60 ЦПК України).
Обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню (ч.1 ст.61 ЦК
України).

Позивач в суді першої інстанції
зазначав, що неодноразово усно
звертався до керівника СФГ щодо
отримання орендної плати, проте
орендна плата за 2011-2013 роки йому
виплачена не була.

Суд першої інстанції дійшов
правильного і обґрунтованого висновку,
що відповідач не надав належних та
допустимих доказів виплати позивачу
орендної плати за 2011-2013 роки. Доводи
апеляційної скарги такого висновку
суду не спростовують.

Пунктом 12 договору оренди земельної
ділянки, укладеного сторонами
передбачено, що передача продукції та
надання послуг в рахунок орендної
плати оформляється відповідними
актами.

Також документом, який підтверджує
отримання орендодавцем орендної плати
є відомість нарахування та виплати
орендної плати за землю , що
передбачена додатком 2 пункту 28
Методичних рекомендацій про
бухгалтерський облік розрахунків з
власниками земельних та майнових паїв
сільськогосподарських підприємств,
викладених у листі Міністерства
аграрної політики від 04.12.2003 р. за N
37-27-12/14024.

Належних та допустимих доказів на
підтвердження виплати орендної плати
позивачу за 2011-2013 роки відповідачем ні
в суді першої інстанції, ні в суді
апеляційної інстанції не надано.

Доводи відповідача про те, що обов'язок
отримувати в касі відповідача грошові
кошти, покладено на позивача, про те, що
позивач відмовлявся отримувати
орендну плату, оскільки мав на меті
припинити договірні відносини з СФГ, є
безпідставними та недоведеними.

Обов'язок щодо своєчасної виплати
орендної плати і договором і законом
покладається на орендаря.

На підтвердження відмови позивача від
отримання орендної плати, відповідачем
не надано жодного належного та
допустимого доказу відповідно до
ст.ст.58,59 ЦПК України.

Показам свідка ОСОБА_5 суд першої
інстанції дав оцінку та прийшов до
правильного висновку, що такий доказ як
покази свідка, не є належним доказом у
справі. Доводи апеляційної скарги
такого висновку суду не спростовують.

Оскільки судом встановлено, що
відповідач систематично не виплачував
позивачу орендну плату за три роки - 2011 ,
2012, 2013 роки, то це є підставою для
розірвання договору оренди земельної
ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання. Сплата
неустойки є правовим наслідком у разі
порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) застосовується позовна
давність в один рік. Статтею 253 ЦК
України визначено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Тобто пеня - це
санкція, яка нараховується з першого
дня прострочення й до тих пір поки
зобов'язання не буде виконано. Її
розмір збільшується залежно від
продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що
позовна давність до вимог про її
стягнення обчислюється по кожному дню
(місяцю), за яким нараховується пеня,
окремо. Право на позов про стягнення
пені за кожен день (місяць) виникає
щодня (щомісяця) на відповідну суму, а
позовна давність обчислюється з того
дня (місяця), коли кредитор дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
права.

Отже, аналіз норм ст. 266 ч. 2 ст. 258
ЦК України дає підстави для висновку
про те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням особи до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
строку позовної давності за основною
вимогою.

Зазначена правова позиція
висловлена Верховним Судом України у
постанові № 6-116 цс 13 від 6 листопада 2013
року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для судів.

Вимоги ч. 2 ст. 258 ЦК України про
строк позовної давності є
обов'язковими для суду, нарахування
пені не може перевищувати одного року.

Правильними є доводи апеляційної
скарги про те, що в порушення вимог
ст.ст.213,214 ЦПК україни суд першої
інстанції в рішенні не зазначив
розрахунок пені, проте вказане не
призвело до ухвалення неправильного чи
необґрунтованого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не
може бути сксоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Оскільки відповідно до п.14 договору
оренди землі сторони передбачили, що у
разі невнесення орендної плати у
строки, визначені цим договором,
справляється пеня у розмірі, що
обчислюється від суми простроченого
платежу і розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діє у період, за який
сплачується пеня, то враховуючи період
заборгованості з 10 вересня 2013 року по 10
вересня 2014 року, розмір пені склав:

на 10.09.2013 року прострочена
заборгованість склала 7 396,98 грн. (за
2011,2012 роки), з 10.09.2013 року по 14.04.2014 року
діяла облікова ставка НБУ - 6,5 %, тому за
період з 10.09.2013 року по 01.01.2014 року пеня
склала:

7396,98*6,5%*2=13%/365*112 днів прострочки= 295,06
грн.;

З 01.01.2014 року заборгованість по
орендній платі збільшилась на 4 731 грн.
(за 2013 рік) і становить 12 110,01 грн.

12 110,01 грн.01 коп.* (з 01.01.2014 року по 14.04.2014
року - 13%/365*104=448,56 грн.;

12 110,01 грн.*(з 15.04.2014 року по 17.07.2014 року -
(9,5%*2)19% /365*93= 586,25 грн.;

12 110,01 грн. (з 17.07.2014 року по 10.09.2014 року
-(12,5%*2) 25%/365*85=705,03 грн., а всього : 2 034,90
грн., що перевищує розмір пені, який
просив стягнути позивач.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції стягнув пеню за
період з 10.09.2013 року по 10.09.2014 року в сумі
1820 грн., тобто в межах позовних вимог.
Позивачем рішення суду в цій частині не
оскаржено.

За таких обставин висновки суду
відповідають обставинам справи та
ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують, суд
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
тому відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307,
ст..ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу селянського
фермерського господарства «Олена-5»
відхилити.

Рішення Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 10
листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: