Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18.12.2014
Провадження №2/425/939/14

Справа №425/2830/14-ц

Рубіжанський міський суд Луганської
області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

при секретарі Окрошко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа
:Управління державної міграційної
служби України в Луганській області
про усунення перешкод у здійсненні
права користування майном ,визнання
особи такою,що втратила право
користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача, у якому зазначає, що він
30.08.2014 року купив квартиру АДРЕСА_1. В
його квартирі з 01.12.1994 року
зареєстрований колишній власник
квартири -відповідач ОСОБА_2,який
проживав в ній до серпня 2007 року ,після
чого виїхав на нове місце проживання. В
цей час відповідач не бажає
добровільно змінити реєстрацію місця
проживання,не оплачує комунальні
послуги. Реєстрація відповідача
перешкоджає здійсненню його прав
власника. Просить усунути перешкоди в
його користуванні квартирою
АДРЕСА_1,шляхом зняття відповідача з
реєстрації ,визнавши відповідача
таким,що втратив право користування
зазначеною квартирою.

В судовому засіданні позивач
уточнив позовні вимоги,просив усунути
перешкоди в його користуванні
квартирою АДРЕСА_1,визнавши
відповідача таким,що втратив право
користування зазначеною квартирою,
надав аналогічні пояснення по суті
позову.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, заперечень на позов не надав,
заяву про розгляд справи за його
відсутності не надав. Відповідачу було
надіслано виклик в судове засідання за
адресою відповідно до відомостей
адресно-довідкового підрозділу:
АДРЕСА_1 , який було повернуто на адресу
суду з позначкою «за закінченням
строку зберігання» . Інших відомостей
про місце роботи або фактичне місце
проживання, перебування відповідача
суд не має.

Крім того ,відповідач викликався через
газету „Урядовий кур"єр" (№ 231 від
11.12.2014 року).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК
України судова повістка разом із
розпискою, а у випадках, встановлених
цим Кодексом, разом з копіями
відповідних документів надсилається
поштою рекомендованим листом із
повідомленням або через кур'єрів за
адресою, зазначеною стороною чи іншою
особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого місця
проживання (перебування, знаходження)
або місцезнаходження під час
провадження справи. У разі відсутності
заяви про зміну місця проживання або
місцезнаходження судова повістка
надсилається на останню відому судові
адресу і вважається доставленою,
навіть якщо особа за цією адресою
більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи неявку в судове засідання
належним чином повідомленого
відповідача, відсутності

заяви відповідача про розгляд справи
за його відсутності та згоду позивача
на ухвалення заочного рішення у справі,
суд вважає за можливе розглядати
цивільну справу за відсутністю
відповідача та ухвалити заочне рішення
по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225ЦПК
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Суд,заслухавши пояснення
позивача,свідків, розглянувши цивільну
справу в межах заявлених позовних
вимог, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено,що позивач є
власником квартири АДРЕСА_1 (договір
дарування від 30.08.2007 року-а.с.3,14,витяг
-а.с.4).

В зазначеній квартирі
зареєстрований відповідач ОСОБА_2 з
01.12.1994 року довідка-а.с.6).

Свідок ОСОБА_3 ,сусідка позивача , в
судовому засіданні пояснила,що
відповідач не проживає в спірній
квартирі з 2007 року .

Свідок ОСОБА_4 , сусід позивача,в
судовому засіданні пояснив,що він
мешкає на одній сходовій клітці з
позивачем з 2008 року.Відповідача він не
бачив ні разу.В спірній квартирі він не
проживає.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від
12.06.2009року "Про застосування норм
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
, відповідно до положень статей 55, 124
Конституції України та статті З ЦПК
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів .

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та
ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась 17
липня 1997 р. відповідно до Закону від 17
липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 р., Першого
протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та
№ 11 до Конвенції", закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
України).Гарантуючи захист права
власності, закон надає власнику право
вимагати усунення будь-яких порушень
його права.

Права власника житлового будинку
визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК
України,які предбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання,проживання членів сім"ї
,інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Способи захисту права власності
передбачені нормами ст. 16, 386, 391 ЦК
України.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Приймаючи до уваги наявність у
позивача права власності на квартиру
АДРЕСА_1 та факт того, що відповідач не
є членом його сім'ї, не мешкає в
зазначеній квартирі ,суд вважає,що
дійсно відповідач втратив право
користування даною квартирою,а його
реєстрація в ній перешкоджає позивачу
реалізовувати своє право власності
щодо зазначеної квартири .

З урахуванням зазначених обставин,суд
вважає,що позовні вимоги є
обгрунтованими та

такими,що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.41
Конституції України, Конвенцією про
захист прав людини і основоположних
свобод, ст.ст.319, 383,391ЦК України , ст.ст.10,
11, 60, 130,174,175, 212 - 215 ,224-227 ЦПК України ,суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Управління державної
міграційної служби України в
Луганській області про усунення
перешкод у здійсненні права
користування майном ,визнання особи
такою,що втратила право користування
житловим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в
користуванні квартирою , яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,

квартира 31.

Визнати ОСОБА_2 таким,що втратив право
користування жилим приміщенням-
квартирою , яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1,квартира 31

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який постановив рішення за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана до суду першої інстанції
протягом десяти днів з моменту
отримання копії заочного рішення. У
разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Рубіжанський міський суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Строк,
протягом якого розглядатиметься заява
відповідача про перегляд заочного
рішення, не включається до строку на
апеляційне оскарження.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя В.В.
Москаленко