Срава № 527/2273/14-ц
номер провадження 2/527/647/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2014 року Глобинський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Марущак
Р.М.

при секретарі - Недосіці О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Глобине цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Акцент-Банк» 10.09.2014 року звернувся
до суду з позовом, в якому прохає
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його
користь заборгованість за кредитним
договором № AВІ2RX02540036 від 09.06.2008 року у
сумі 17467,62 грн. та понесені судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп..

Мотивував тим, що останній не виконує
зобов»язання по договору, внаслідок
чого станом на 21.02.2014 року утворилася
заборгованість у сумі 17467 грн. 62 коп.

У судове засідання представник
позивача не з»явився. Належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи. В заяві на адресу суду прохав
розглянути справу без його участі,
вказав, що позов підтримує, згоден на
ухвалення заочного рішення у справі в
разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явився. Належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи. В заяві до суду вказав, що позов
визнає частково, прохав зменшити
розмірі пені до суми основного боргу,
справу розглянути у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також їх достатність і взаємний
зв»язок у сукупності, встановив
наступне.

Між позивачем, як кредитором та ОСОБА_1,
як позичальником, 09.06.2008 року було
укладено кредитний договір № AВІ2RX02540036
відповідно до якого останній отримав
споживчий кредит для придбання товару
у сумі 1699 грн. 61 коп. на строк 6 місяців з
09.06.2008 року по 09.12.2008 року (включно) зі
сплатою відсотків за користування
кредитом за ставкою 1 % на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Позичальник власноручним підписом у
заяві підтвердив свою згоду на те, що
підписана ним заява разом з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам «Розстрочка» «Стандарт»,
Тарифами складають кредитно-заставний
договір між ним та банком.

За умовами договору ОСОБА_1 з 16 по 21
число кожного місяця мав сплачувати
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 335,04 грн. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості по тілу
кредиту, відсотках, винагородах,
комісіях та інших витрат згідно з
Умовами.

Відповідач своїх зобов'язань по
договору не виконав, внаслідок чого
станом на 21.02.2014 року, згідно розрахунку
наданого позивачем і перевіреного
судом, його загальна заборгованість
перед банком складає 17467 грн. 62 коп. з
яких:

- 1426,72 грн. - заборгованість за кредитом;

- 46,25 грн. - заборгованість по процентах
за користування кредитом;

- 166,56 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом;

- 14520,11 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

а також штрафи відповідно до пункту 5.3
Умов та правил надання банківських
послуг: 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 807,98 грн. - штраф (процентна
складова).

Відповідно до п.5.5.Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
«Розстрочка» (Стандарт) сторони
погодили, що строк позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів,
встановлюється тривалістю 5 років.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання.

За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням
зобов»язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов»язання. За ч.1
ст. 611 ЦК України у разі порушення
зобов»язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу
України передбачено, що позичальник
зобов»язаний повернути кредитору
надані грошові кошти (кредит) та
сплатити проценти у строки та на
умовах, встановлених договором.

Згідно ч.1 ст. 546, ст. 549 ЦК виконання
зобов»язання забезпечується, зокрема,
неустойкою, яка визначається як пеня та
штраф і є грошовою сумою чи іншим
майном, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
зобов»язання. Сплата неустойки є
правовим наслідком у разі порушення
зобов»язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК).

Ст. 256 ЦК України встановлено, позовна
давність - це строк, в межах якого особа
може звернутись до суду з вимогами про
захист порушеного права або інтересу.

За ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність
, встановлена законом , може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення рішення.

З розрахунку наданого позивачем і
дослідженого судом, вбачається, що
прострочене сальдо, як по тілу кредиту,
так і по відсотках з 10.12.2008 року не
змінювалося. Погоджений сторонами
збільшений строк позовної давності в 5
років сплив 10.12.2013 року, позивач
звернувся до суду вперше 28.03.2014 року,
тобто з пропущенням вказаного строку.
Від відповідача заява про застосування
позовної давності до винесення судом
рішення не надійшла, тому суд її не
застосовує.

Кредитним договором № AВІ2RX02540036 від
09.06.2008 року передбачено і пеню і штрафи -
за порушення встановлених строків всіх
видів платежів, передбачених
договором, тобто за одне і те ж
порушення зобов»язання передбачена
подвійна відповідальність одного виду
(неустойка). При цьому в ст. 61
Конституції України встановлена
конституційна заборона, згідно якої
ніхто не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

З огляду на встановлені обставини та
викладені норми закону, суд прийшов до
висновку, що в стягненні штрафів на
користь позивача слід відмовити.

Разом з цим, суд вважає за можливе
зменшити розмір неустойки (пені),
оскільки згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Із роз'яснень Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ, даних у постанові
Пленуму №5 від 30 березня 2012 року "Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин",
положення частини третьої статті 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК, які мають
іншу правову природу. При цьому
проценти, які підлягають сплаті згідно
з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у
такому порядку не підлягають зменшенню
через неспівмірність із розміром
основного боргу, оскільки вони є платою
за користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні
частини третьої статті 551 ЦК можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу .

З розрахунку позивача вбачається, що
пеня більш як в 10 раз перевищує суму
заборгованості за кредитом (14520,11 грн. :
1426,72 грн.= 10,2), тобто є неспівмірною із
розміром основного боргу. Врахувавши,
що сума основного боргу (по тілу
кредиту) складає 1426 грн. 72 коп., суд
дійшов висновку про можливість
зменшення суми пені до 2000 грн.

Встановивши, що ОСОБА_1, як позичальник,
не виконав зобов'язань за кредитним
договором від 09.06.2008 року, і, як
наслідок, допустив заборгованість по
кредиту, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню, проте, частково.
Стягується з відповідача на користь
банку-позивача:

- 1426,72 грн. - заборгованість за кредитом;

- 46,25 грн. - заборгованість по процентах
за користування кредитом;

- 166,56 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом;

- 2000 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а
всього 3639.53 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України,
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 546, 549, 551, 610, 611, 624,
625, 1049,1054 ЦК України, ст. 10,11,30,60, 88, 212-215 ЦК
України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк»:

- 3639,53 грн. - заборгованість по
кредитному договору (на рахунок №
0010 у ПАТ «Акцент Банк», , МФО 307770);

- 243 грн. 60 коп. - у відшкодування судових
витрат (на рахунок № 0001 у ПАТ
«Акцент Банк», , МФО 307770).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ
Р. М. Марущак