Справа № 376/1623/13-ц Головуючий у І
інстанції Клочко В.М.Провадження №
22-ц/780/6627/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 38
УХВАЛА

Іменем України

15 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 навішення
Сквирського районного суду Київської
області від 22 серпня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на
спадкове майно за правом
представлення,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року позивачка звернулась до
суду з даним позовом, посилаючись на те,
що її батьком являється ОСОБА_4 Дідом і
бабою її були ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Дід та баба, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на
праві спільної власності мали житловий
будинок із господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину
після його смерті прийняла його
дружина ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки
ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба позивачки
ОСОБА_6 Після її смерті відкрилась
спадщина на 1/2 частину житлового
будинку за АДРЕСА_1 (за життя ОСОБА_6 1/2
частину житлового будинку подарувала
дочці ОСОБА_2.) та майновий пай в розмірі
2 550,29 грн., посвідченого Свідоцтвом про
право на майновий пай серії КИ-ХХ №
1910063, яке видане 01 червня 2003 року
Шаліївською сільською радою
Сквирського району Київської області.

Оскільки, спадщину після смерті баби
ОСОБА_6 позивачка прийняла за правом
представлення шляхом постійного
проживання разом із спадкоємцем на час
відкриття спадщини, а відповідач в
порушення вимог законодавства
оформила на себе всю спадщину після
смерті спадкодавця, ОСОБА_3 просила
визнати частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом,
виданого на ім'я ОСОБА_2 Сквирською
районною державною нотаріальною
конторою Київської області від 05
жовтня 2010 року на 1/2 частину житлового
будинку із відповідною частиною
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_6, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, визнати частково
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом виданого на ім'я
ОСОБА_2 Сквирською районною державною
нотаріальною конторою Київської
області від 05 жовтня 2010 року на
майновий пай в сумі 2550,29 грн. після
смерті матері ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4; визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
правом представлення на 1/4 частину
житлового будинку із відповідною
частиною господарських будівель та
споруд, який розташований по АДРЕСА_1 та
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за правом
представлення на 1/2 частину майнового
паю в розмірі 2 550,29 грн., на який мала
право ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4,
посвідченого Свідоцтвом про право на
майновий пай серії КИ-ХХ № 1910063, яке
видане 01 червня 2003 року Шаліївською
сільською радою Сквирського району,
Київської області.

Рішенням Сквирського районного суду
Київської області від 22 серпня 2013 року
позов задоволено в повному обсязі.

Визнано частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом
виданого на ім'я ОСОБА_2 Сквирською
районною державною нотаріальною
конторою Київської області, 05 жовтня 2010
року на 1/2 частину житлового будинку із
відповідною частиною господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1 після
смерті матері ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 і зареєстрованого в
реєстрі за № 3407.

Визнано частково недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом
виданого на ім'я ОСОБА_2 Сквирською
районною державною нотаріальною
конторою Київської області, 05 жовтня 2010
року на майновий пай в сумі 2 550 грн 29 коп
після смерті матері ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 і зареєстрованого в
реєстрі за №3413.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування за правом
представлення на ? частину житлового
будинку із відповідною частиною
господарських будівель та споруд, який
розташований в АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування за правом
представлення на ? частину майнового
паю в розмірі 2 550,29грн., на який мала
право ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4,
посвідченого Свідоцтвом про право на
майновий най серії КИ-ХХ № 1910063, яке
видане 01 червня 2003 року Шаліївською
сільською радою Сквирського району,
Київської області.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на невідповідності
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права просила
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

В силу ч.1 ст.1278 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.

Згідно ст..1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Частиною 3 ст.1268 ЦК України
визначено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Відповідно до ст..1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст..1301 ЦК
України в судовому порядку вирішується
питання про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину, якщо
буде встановлено, що особа, якій воно
видане, не мала права на спадкування, а
також в інших випадках, встановлених
законом.

Як роз»яснино Пленумом Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» відповідно до ст..1301 ЦК
України свідоцтво про право на
спадщину може бути визнано недійсним
не лише тоді, коли особа, якій воно було
видане, не мала права на спадкування,
але й за інших підстав, установлених
законом.

По справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6

Після її смерті відкрилась спадщина, до
складу якої входила 1/2 частина
житлового будинку з господарськими
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та майновий пай в розмірі 2 550,29
грн., посвідченого свідоцтвом про право
на майновий пай серії КИ-ХХ № 1910063, яке
видане 01 червня 2003 року Шаліївською
сільською радою Сквирського району
Київської області.

Відповідачка по справі ОСОБА_2,
відповідно до вимог ст. ст. 1261, 1268 ЦК
України, є спадкоємцем першої черги за
законом спадкового майна після смерті
матері ОСОБА_6, яка померла,
ІНФОРМАЦІЯ_4, прийняла спадщину, шляхом
подачі заяви до нотаріальної контори,
за місцем відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_3 є онукою померлої
ОСОБА_6 та спадкоємцем за правом
представлення, оскільки її батько
ОСОБА_4, який являвся рідним сином
померлої ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто
до відкриття спадщини.

З матеріалів справи видно, що 05.10.2010
року державним нотаріусом Сквирської
районної державної нотаріальної
контори було видано свідоцтво про
право на спадщину за законом лише на
ОСОБА_2

Згідно з реєстраційним записом у
паспорті ОСОБА_3, яка є онукої померлої
спадкодавці, остання з 12.10.2006 року
зареєстрована в АДРЕСА_1.

З довідки, виданої виконавчим
комітетом Шаліївської сільської ради
Сквирського району Київської області
від 28 жовтня 2012 року за №282 вбачається,
що ОСОБА_3 дійсно зареєстрована і
проживала з 12.10.2006 року із своєю бабою
ОСОБА_6 до дня її смерті і з даного
будинку не знімалась з реєстрації (
а.с.25).

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 19 березня 2013 року було
відмовлено у позові ОСОБА_2 про
виселення з спірного будинку ОСОБА_3
(а.с.40-41).

З огляду на викладене, колегія вважає,
що висновки суду про обґрунтованість
вимог позивачки є правильними, а
рішення суду ухвалено згідно вимог
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачкою пропущено строк для
прийняття спадщини не приймаються до
уваги, оскільки спростовуються
матеріалами справи, а саме, тим фактом,
що ОСОБА_3 прийняла спадщину
відповідно до вимог ч. 3 ст.1268 ЦК України
.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам
закону, підстав до його скасування при
апеляційному розгляді справи не
встановлено.

В апеляційній скарзі не приведено
доводів, які б спростували висновки
суду, викладені в рішенні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК
України, колегія

У х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Сквирського районного
суду Київської області від 22 серпня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: