№ 317/4671/13-ц
№/п 2/317/216/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року

Запорізький районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді - Ачкасова
О.М.

при секретарі - Кузіній Л.Х.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, посилаючись на те, що
09.08.2007 р. з відповідачкою був укладений
кредитний договір №б/н, відповідно до
якого ОСОБА_1 отримала у позивача
кредит в розмірі 7250,00 грн. зі сплатою
відсотків за користуванням кредитом у
розмірі 30,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Заборгованість відповідачки перед
позивачем станом на 25.09.2013 р. складає
23507,54 грн., яка до цього часу не
сплачена, у зв'язку з чим позивач був
вимушений звернутися до суду.

У судове засідання представник
позивача не з»явився, надав суду заяву,
у якій підтримав позов в повному
обсязі, просив суд розглядати справу за
його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не
з»явилася, від її представника
надійшла заява, у якій вона просила суд
відмовити позивачеві у повному обсязі
та застосувати строк позовної давності
до кредитного договору, розглянути
справу за їхньої відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заяви
сторін у справі, проаналізувавши всі
докази у сукупності, суд вважає що
позов є не обґрунтованим, у його
задоволенні треба відмовити з
наступних підстав.

Факт укладання між сторонами
кредитного договору підтверджується
копією договору №б/н від 09.08.2007 р.,
заборгованість відповідачки перед
позивачем згідно якого сума боргу за
кредитом складає : заборгованість за
кредитом- 21410,65 грн., заборгованість по
відсотках за користування кредитом-
501,29 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00
грн.; штраф (процентна складова) - 1095,60
грн., загальна сума заборгованості за
розрахунком позивача складає 23507,54 грн.
Строк дії платіжної картки «МЕТРО» до
07.2009 року.

Від представника позивачки надійшли
заперечення на позов, у яких зазначено,
що станом на 25.09.2013 року, відповідачкою
по справі останній раз на картку
вносились/брались кошти 31.09.3010 року ,
при відсутності платежу в зазначений
строк з наступного дня позивачу стало
відомо про порушення його права, у
зв»язку з чим, починається дія
трирічного строку права звернення до
суду з вимогою захисту своїх інтересів,
тому строк позовної давності сплив
31.08.2013 року та з цього часу
відповідачкою ніякі кошти не
вносилися, проте позивач звернувся до
суду лише 18.11.2013 року, тобто після
спливу позовної давності. Додано також
клопотання про застосування строку
позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність- це строк у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Сплив позовної давності , про
застосування якої заявлено стороною у
спорі,є підставою для відмови у позові
(частина 4 ст.267 ЦК України).

Зокрема, відповідно до ст.257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
До окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов»язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної та спеціальної позовної
давності починається з дня , коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої особи права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов»язань
за кредитним договором, позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом ,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежу.

Згідно ст.266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою гранічний строк дії
картки указаний на картці і вона дійсна
до останнього календарного дня такого
місяця, строком погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк повернення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці.

Судом встановлено, що позичальник
почав порушувати умови кредитного
договору вже з вересня 2008 року
(останній платіж відповідно до даних
банку відповідачкою здійснено 28.08.2008
року), а строк дії платіжної картки
«МЕТРО» встановлено до липня 2009 року.

Оскільки строк позовної давності сплив
у липні 2012 року, а з позовом позивач
звернувся лише 18.11.2013 року, не клопотав
про поновлення строків позовної
давності не заявляв, тому наявні
підстави для застосування строків
позовної давності і відмови у
задоволенні позову саме з цих підстав.

За таких підстав, суд вважає, що у
задоволенні позову слід відмовити у
повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст.
253,256 ,257, 258, 261, 266, 267 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості- відмовити у
повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено
до апеляційного суду Запорізької
області через суд першої інстанції
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів.

Суддя: