КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/5486/14-ц
Провадження № 2/552/2001/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2014 року Київський районний суд м.
Полтава в складі: головуючого - судді -
Миронець О.К., за участю секретаря
судового засідання - Ваніної Ю.А.,
позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Київського районного суду м. Полтави
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про
встановлення факту перебування в
трудових відносинах, стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні та
відшкодування моральної шкоди, треті
особи - ТОВ "Нова пошта", Машівський
районний центр зайнятості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та
просить суд встановити факт
перебування у трудових відносинах з
ФОП ОСОБА_2 з 03.12.2013 року по 03.03.2014 року,
зобов'язати відповідача внести запис
до його трудової книжки про прийняття
на роботу з 03.12.2013 року та звільнення з
роботи 03.03.2014 року за ч.3 ст.38 КЗпП
України, зобов'язати Машівський
районний центр зайнятості підтвердити
внесені відомості до трудової книжки
та засвідчити їх печаткою, стягнути з
відповідача заборгованість по
заробітній платі за період з 03.12.2013 року
по 03.03.2014 року в сумі 13500 гривень,
стягнути з відповідача добові за час
перебування у відрядженні в сумі 2340
гривень, доплату за роботу в нічний час
в сумі 4432 гривні, грошову компенсацію
за невикористані дні щорічної
відпустки в сумі 947,34 гривень, вихідну
допомогу в розмірі тримісячного
середнього заробітку в сумі 13500
гривень, середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні
починаючи з дня звільнення по час
фактичного розрахунку в сумі 18245,64
гривень, моральну шкоду в сумі 4500
гривень. Свій позов обґрунтовує тим, що
03.12.2013 року він працевлаштувався водієм
до ОСОБА_2 та вони усно домовились про
заробітну плату в розмірі 4500 гривень
щомісячно. В період часу з 03.12.2013 року по
03.03.2014 року він виконував роботи по
перевезенню вантажів ТОВ «Нова пошта»
автомобілем VOLVO 9593, державний номерний
знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4.
Оскільки відповідач не розрахувався з
ним в повному обсязі за виконану роботу
він змушений був звернутись до суду за
захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив суд його
задовольнити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позов не визнали,
просили суд відмовити в його
задоволенні з підстав викладених в
запереченнях.

Треті особи - ТОВ «Нова пошта» та
Машівський районний центр зайнятості в
судове засідання не з'явились, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи.

Суд заслухавши сторони та дослідивши
матеріали справи приходить до таких
висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що 01.01.2014 року між ПП
ОСОБА_2 та ТОВ «Нова пошта» укладено
договір про перевезення вантажів
автомобільним транспортом.

В товарно-транспортних накладних від
12.01.2014 року, 28.02.2014 року, 22.01.2014 року,
12.02.2014 року, 09.01.2014 року, 25.02.2014 року,
08.02.2014 року, 13.02.2014 року, 30.01.2014 року,
28.01.2014 року, 16.01.2014 року, 14.01.2014 року,
20.01.2014 року водієм зазначено ОСОБА_1,
марка автомобіля VOLVO 9593, державний
номерний знак НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 власником
автомобіля VOLVO 9593, державний номерний
знак НОМЕР_1 являється ОСОБА_4.

Відповідно до ст.21 КЗпП України
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України при
укладенні трудового договору
громадянин зобов'язаний подати паспорт
або інший документ, що посвідчує особу,
трудову книжку, а у випадках,
передбачених законодавством, - також
документ про освіту (спеціальність,
кваліфікацію), про стан здоров'я та інші
документи. Укладення трудового
договору оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.

Відповідно до ст. 24-1 КЗпП України у разі
укладення трудового договору між
працівником і фізичною особою фізична
особа або за довіреністю уповноважена
нею особа повинна у тижневий строк з
моменту фактичного допущення
працівника до роботи зареєструвати
укладений у письмовій формі трудовий
договір у державній службі зайнятості
за місцем свого проживання у порядку,
визначеному центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 не писав відповідної заяви на
прийом та звільнення з роботи, трудову
книжку не надавав відповідачу. ОСОБА_1
отримував замовлення на перевезення
вантажів від ОСОБА_2 та отримував від
нього кошти за виконану роботу і це
підтвердили в судовому засіданні
сторони.

Відповідно до ст. 909 ЦК України
укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складанням
транспортної накладної.

Надані позивачем товарно-транспортні
накладні не свідчать про факт
наявності трудових відносин, а
свідчать про факт цивільно-правових
відносин, які склалися між сторонами, а
саме відносин щодо надання послуг по
перевезенню вантажів.

Отже, проаналізувавши всі надані
докази, суд приходить до висновку, що
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли
цивільно-правові відносини, які не
мають ознак трудових відносин.

На підставі вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позивач не
довів факту його перебування саме в
трудових відносинах з фізичною особою
підприємцем ОСОБА_2, отже позов не
підлягає до задоволення в повному
обсязі.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його
позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Миронець О.К.