Справа № 2-46/10
Номер провадження № 2/315/144/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року
Гуляйпільський районний суд
Запорізької області

у складі головуючого: судді

Яроша С.О.

при секретарі:

Прістенській Н.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Гуляйполе Запорізької області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та зустрічним позовом ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" про
визнання кредитного договору
недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

04.11.2009 року до суду звернулося
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк" з позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

06.11.2009 року ухвалою судді
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області Яроша С.О. відкрито
провадження у цивільній справі.

09.07.2013 року до суду звернулося
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк" з позовом
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

16.07.2013 року ухвалою судді
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області Яроша С.О. відкрито
провадження у цивільній справі.

24.10.2013 року до суду звернулася
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 з зустрічним
позовом до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" про визнання кредитного
договору недійсним.

В позові представник позивача
посилався на те, що вважав кредитний
договір №255652-CRED, укладений 24.10.2008 року
недійсним з тієї підстави, що він його
не укладав, кредит не отримував,
посилався на ст.203 ЦК України як на
підставу недійсності договору, так як
останній не відповідав його внутрішній
волі, прохав визнати договір №255652-CRED,
укладений 14.10.2008 року між ним та
відповідачем недійсним.

25.10.2013 року ухвалою судді
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області Яроша С.О. відкрито
провадження у цивільній справі.

18.11.2013 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області зустрічний позов
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" про визнання кредитного
договору недійсним прийнято до
спільного провадження з первісним
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

24.03.2014 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором прийнято до спільного
розгляду з первісним позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" про
визнання кредитного договору
недійсним.

05.12.2014 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором залишено без розгляду, так як
позивач подав заяву про залишення
позову без розгляду.

У судовому засіданні відповідач
ОСОБА_1 зустрічний позов підтримав,
суду пояснивши, що кредитний договір не
підписував і не укладав, гроші не
отримував, кредитний договір уклала
його колишня дружина за домовленістю з
працівником банку ОСОБА_4, за його
заявою за фактом підроблення
кредитного договору Гуляйпільським РВ
ГУМВС України в Запорізькій області
відкрито кримінальне провадження,
посилався на ст.203 ЦК України як на
підставу недійсності договору, так як
останній не відповідав його внутрішній
волі, прохав визнати договір №255652-CRED,
укладений 14.10.2008 року між ним та
відповідачем недійсним.

У судовому засіданні представник
позивача Кузьмінов Д.В. зустрічний
позов не визнав, суду пояснивши, що
відповідач ОСОБА_1 уклав кредитний
договір №255652-CRED, укладений 14.10.2008 року
та отримав гроші, які не повернув,
поручителем за договором була його
колишня дружина, прохав в задоволенні
позову відмовити.

Співвідповідач: ОСОБА_2, належним
чином повідомлена про час і місце
розгляду справи судом, в судове
засідання не з`явилася, про причини
неявки суду не повідомила, заяву про
розгляд справи у свою відсутність не
надала.

Суд, оцінивши наявні у справі
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
повному, всебічному, об`єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів, вважає встановленими
наступні обставини:

14.10.20108 року між Публічним
акціонерним товариством комерційний
банк "Приватбанк" та невідомою особою
від імені відповідача ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №255652-CRED,
відповідно до якого невідома особа
отримала кредит в сумі 27000 грн.(а.с.8-9 т.1).

05.06.2014 року ухвалою
Гуляйпільського районного суду
Запорізької області за клопотанням
відповідача ОСОБА_1 призначена судова
почеркознавча експертиза його підпису
в оригіналі кредитного договору.

11.07.2014 року відповідно до
висновку №123-14 судової почеркознавчої
експертизи підпис, виконаний від імені
ОСОБА_1 та розміщений в графі "Підпис"
від сторони позичальника оригіналу
кредитного договору №255652-CRED, укладений
24.10.2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" в
особі ОСОБА_6 та ОСОБА_1, виконаний не
ОСОБА_1, а іншою особою з наслідуванням
його справжнього підпису(а.с.204).

Суд, задовольняючи позов,
виходить з наступного.

Правовідносини, які склалися між
сторонами, стосуються укладення
кредитного договору №255652-CRED,
укладеного 24.10.2008 року між ПАТ КБ
"Приватбанк" і невідомою особою від
імені відповідача ОСОБА_1, та
регулюються Главою 16 Цивільного
Кодексу України параграф 1 Загальні
положення про правочини.

Судом встановлено, що до суду
звернувся відповідач ОСОБА_1 з
зустрічним позовом про визнання
кредитного договору недійсним, так як
він його не підписував, що свідчить про
те, що його волевиявлення не було
вільним і не відповідало його
внутрішній волі.

Суд вважає встановленим той факт,
що ОСОБА_1 не укладав кредитного
договору №255652-CRED від 14.10.2008 року, а саме
не підписував його і не отримував
грошей, що свідчить про те, що
волевиявлення позивача не було вільним
і не відповідало його внутрішній волі.

При цьому суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 п.2 ст.16 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути визнання
правочину недійсним.

Судом встановлено до суду
звернувся позивач, який вказаний у
кредитному договорі №255652-CRED,
укладеного 14.10.2008 року, як сторона
договору: позичальник з позовом про
визнання кредитного договору
недійсним з тієї підстави, що він його
не укладав, а тому кредитний договір не
відповідає його внутрішній волі.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України
доказами є будь -які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
чи відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.57 ЦПК України
ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Таким чином кредитний договір
№255652-CRED, укладений 14.10.2008 року,
суперечить вимогам ч.3 ст.203 ЦК України.

Відповідно до ч.1 cт.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені частиною першою-третьою,
п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України
якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Судом встановлено, що на момент
укладення кредитного договору №255652-CRED,
укладеного 14.10.2008 року, було порушено
вимоги ч.3 ст.203 ЦК України, недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але ОСОБА_1 заперечує проти їх
дійсності на підставах, встановлених
законом, а тому суд відповідно до ч.3
ст.215 ЦК України визнає кредитний
договір №255652-CRED, укладений 14.10.2008 року,
недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Так як рішення ухвалено на
користь відповідача ОСОБА_1, то суд
відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
присуджує стягнути з позивача:
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" понесені
ОСОБА_1 і документально підтверджені
судові витрати на сплату судового
збору в сумі 270 грн. (а.с.35 "а" т.2) та
витрати на проведення судової
почеркознавчої експертизи в сумі 2361,60
грн.(а.с.201 т.1).

А тому позов підлягає задоволенню
як такий, що грунтується на законі,
підтверджений встановленими
обставинами та перевірений наданими
суду доказами.

Керуючись ст.ст. 8-11, 60, 88, 212-215, 218
ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 203, 215 ЦК
України суд, -

В И Р І Ш И В:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" про
визнання кредитного договору
недійсним задовольнити.

Визнати кредитний договір
№255652-CRED, укладений 14.10.2008 року між
ОСОБА_1 та Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"Приватбанк" недійсним.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" МФО 305299 на
користь ОСОБА_1 витрати на сплату
судового збору в сумі 270 грн. та витрати
на проведення судової почеркознавчої
експертизи в сумі 2361,60 грн.

З рішенням в повному обсязі особи,
які беруть участь у справі, можуть
ознайомитися 10 грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Гуляйпільський районний суд
Запорізької області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення, а особою, яка
була відсутня в судовому засіданні,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: Ярош С. О.