Справа № 760/6665/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група», третя
особа Публічне акціонерне товариство
акціонерний банк «Укргазбанк» про
стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в
суд з позовом до ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» про
стягнення коштів.

Свої вимоги мотивує тим, що 19 серпня 2013
року між ним та ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» було
укладено договір добровільного
страхування автотранспортного засобу
№ 28-1102-13-00166, предметом якого є
страхування автомобіля марки «Hyundai»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

23 листопада 2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля. На
виконання умов договору він повідомив
страхову компанію про настання
страхового випадку. 28 листопада 2013 року
було проведено оцінювання пошкоджень
автомобіля, вартість яких склала 12061
гривню 48 копійок.

10 лютого 2014 року він отримав лист від
ПАТ «Страхова компанія «Українська
страхова група» про те, що страхова
компанія звернулась до ДП «Центр
експертних досліджень» з проханням
провести транспортно-трасологічне
дослідження для встановлення
механізму утворення пошкоджень на
автомобілі.

Згідно висновку № 168-13 спеціаліста було
встановлено, що утворення пошкоджень
на автомобілі не могло статися в рамках
пригоди, місце та обставини якої
наведені в заяві про настання
страхового випадку.

Враховуючи висновок ДП «Центр
експертних досліджень», ПАТ «Страхова
компанія «Українська страхова група»
відмовило у виплаті страхового
відшкодування.

Вважає таку відмову неправомірною та
просить суд стягнути з відповідача
суму страхового відшкодування у
розмірі 12061 гривні 48 копійок та судовий
збір.

Протокольною ухвалою Солом'янського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2014
року ПАТ АБ «Укргазбанк» залучено до
участі у справі в якості третьої особи
як вигодонабувача за договором
страхування.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечувала.
Пояснила суду, що позивач звернувся до
страхової компанії з заявою про
настання страхового випадку, в якій
було зазначено, що 23 листопада 2013 року о
09 годині 10 хвилин він за адресою:
АДРЕСА_1 на автостоянці біля свого
будинку виявив, що автомобіль
пошкоджений невідомим транспортним
засобом.

11 грудня 2013 року ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група»
звернулось до ДП «Центр експертних
досліджень» з проханням провести
транспортно-трасологічне дослідження
для встановлення механізму утворення
пошкоджень на автомобілі.

З висновку спеціального
інженерно-технічного дослідження
автомобіля № 168-13 від 27 грудня 2013 року
вбачається, що пошкодження передніх та
задніх дверей, правого заднього крила
автомобіля марки «Hyundai», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 з причин,
викладених у дослідницькій частині
висновку, не могло статися в рамках
пригоди, місце та обставини якої
наведені в заяві про настання
страхового випадку, а саме при
нерухомому положенні даного
автомобіля на стоянці біля будинку
АДРЕСА_1.

З урахуванням вказаного висновку, ПАТ
«Страхова компанія «Українська
страхова група» відмовило ОСОБА_1 у
виплаті страхового відшкодування.

Крім того, відповідно до п. 2 договору
страхування вигодонабувачем є АБ
«Укргазбанк». Тому вимоги позивача про
стягнення страхового відшкодування є
незаконними, оскільки останнім не
надано доказів на підтвердження того,
що вигодонабувач делегував своє право
на отримання страхового відшкодування
позивачу.

Представник третьої особи - ПАТ АБ
«Укргазбанк» у судовому засіданні не
заперечував проти стягнення
страхового відшкодування на користь
позивача. Зазначив, що при вирішенні
спору банк покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року
між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» було
укладено договір добровільного
страхування автотранспортного засобу
№ 28-1102-13-00166, предметом якого є
страхування автомобіль марки «Hyundai»,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1
(а.с. 5-8).

23 листопада 2013 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
із застрахованим автомобілем.

Згідно довідки ВДАІ Бориспільського МВ
ГУ МВС України в Київській області
автомобіль марки «Hyundai», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав
механічні пошкодження: деформовано
заднє праве крило, права задня та
передня дверки (а.с. 13).

25 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
ПАТ «Страхова компанія «Українська
страхова група» з заявою про настання
страхового випадку та виплату
страхового відшкодування (а.с. 26-27).

У додатку до заяви № КА-4435 позивач
вказав, що 23 листопада 2013 року о 09
годині 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 на
автостоянці біля свого будинку ОСОБА_1
виявив, що його автомобіль пошкоджений
невідомим транспортним засобом (а.с. 28).

11 грудня 2013 року ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група»
звернулось до ДП «Центр експертних
досліджень» з проханням провести
транспортно-трасологічне дослідження
для встановлення механізму утворення
пошкоджень на автомобілі.

З урахуванням вказаного висновку, ПАТ
«Страхова компанія «Українська
страхова група» відмовило ОСОБА_1 у
виплаті страхового відшкодування
листом від 15 січня 2014 року № 03/0216 (а.с.
15-16).

Відповідно до ст. 991 ЦК України,
страховик має право відмовитися від
здійснення страхової виплати у разі: 1)
навмисних дій страхувальника або
особи, на користь якої укладено договір
страхування, якщо вони були спрямовані
на настання страхового випадку, крім
дій, повґязаних із виконанням ними
громадського чи службового обов'язку,
вчинених у стані необхідної оборони
(без перевищення її меж). Або щодо
захисту майна, життя, здоров'я, честі.
Гідності та ділової репутації; 2)
вчинення страхувальником або особою,
на користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; 3)
подання страхувальником завідомо
неправдивих відомостей про об'єкт
страхування або про факт настання
страхового випадку; 4) одержання
страхувальником повного відшкодування
збитків за договором майнового
страхування від особи, яка їх завдала; 5)
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків; 6) наявності інших
підстав, встановлених законом.
Договором страхування можуть бути
передбачені також інші підстави для
відмови здійснити страхову виплату,
якщо це не суперечить закону. Рішення
страховика про відмову здійснити
страхову виплату повідомляється
страхувальникові у письмовій формі з
обґрунтуванням причини відмови.

Відповідно до п. 9.3.2. договору страховик
має право перевіряти надану
страхувальником інформацію і
документи стосовно транспортного
засобу, умов його експлуатації та
зберігання, факт і обставини настання
страхового випадку, розмір завданих
збитків, та виконання страхувальником
та/або довіреними особами зобов'язань
за договором.

Згідно п. 9.3.5. договору страховик має
право робити запити до уповноважених
органів відносно причин, обставин та
наслідків страхового випадку.

Частиною 4 ст. 25 Закону України «Про
страхування» передбачено, що у разі
необхідності страховик або Моторне
(транспортне) страхове бюро можуть
робити запити про відомості, пов'язані
із страховим випадком, до
правоохоронних органів, банків,
медичних закладів та інших
підприємств, установ і організацій, що
володіють інформацією про обставини
страхового випадку, а також можуть
самостійно з'ясовувати причини та
обставини страхового випадку.

Таким чином, ПАТ «Страхова компанія
«Українська страхова група» мало право
на самостійне встановлення причин та
обставин вказаного випадку та
проведення страхового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про страхування» підставою
для відмови страховика у здійсненні
страхових виплат або страхового
відшкодування є подання
страхувальником свідомо неправдивих
відомостей про предмет договору
страхування або про факт настання
страхового випадку.

Аналогічні положення містяться і в п.
17.1.4. договору добровільного
страхування автотранспортного засобу
№ 28-1102-13-00166, укладеного між сторонами 19
серпня 2013 року.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

На спростування вимог позивача ПАТ
«Страхова компанія «Українська
страхова група» надала суду письмовий
доказ - Висновок № 168-13 спеціального
інженерно-технічного дослідження
автомобіля від 27 грудня 2013 року (а.с.
29-36).

У цьому висновку зазначено, що
пошкодження правих передніх та задніх
дверей, правого заднього крила
автомобіля марки «Hyundai», державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 з причин,
викладених у дослідницькій частині
висновку, не могло статися в рамках
пригоди, місце та обставини якої
наведені у заяві про настання
страхового випадку, а саме при
нерухомому положенні даного
автомобіля на стоянці біля будинку
АДРЕСА_1.

Судом на обговорення учасників
судового розгляду ставилось питання
про необхідність призначення в справі
судової експертизи для підтвердження
або спростування вимог позивача.

Судом також в порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК
України учасники судового розгляду
попереджались про наслідки вчинення
або не вчинення таких процесуальних
дій.

Разом з тим, ні сторона позивача, ні
сторона відповідача не вважали за
необхідне призначення судової
експертизи.

Представник відповідача зазначила, що
Висновок № 168-13 спеціального
інженерно-технічного дослідження
автомобіля від 27 грудня 2013 року є
належним доказом та спростовує доводи
позивача.

Вбачається, що стороною позивача не
надано доказів на спростування цього
письмового доказу відповідача.
Зазначений висновок проведений
атестованим експертом. Складений
висновок є повним і обґрунтованим,
містить докладний опис проведеного
дослідження, обґрунтовані висновки з
поставлених питань та не викликає
сумніву у безсторонності експерта.

За таких обставин, суд вважає за
можливе покласти наданий висновок в
основу рішення.

З огляду на наведене, в задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись статтями 526, 979, 989, 990, 991 ЦК
України, статтями 25, 26 Закону України
«Про страхування», статтями 3, 4, 10, 11, 57-60,
88, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група», третя особа Публічне
акціонерне товариство акціонерний
банк «Укргазбанк» про стягнення
коштів.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: