Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/3792/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді Леньо В.В., при
секретарі - Дорда Д.В.,розглянувши у
судовому засіданні в залі суду м.
Виноградів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
прав та обов»язків забудовника,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання прав і обов'язків забудовника.

Вимоги позову мотивовано тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла - ОСОБА_4.

Після її смерті відкрилася спадщина, що
складалася із незавершеного
будівництвом житлового будинку
(фундамент), розташованого в АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4, було складено заповіт,
яким вона все своє майно заповіла
ОСОБА_1- позивачу по справі.

У визначений ст.1269 ЦК України
шестимісячний строк, позивач не
звернувся до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, поскільки вважав
що він спадщину автоматично прийняв в
порядку передбаченому ст.1268 ч.3 ЦК
України.

В зв'язку з необхідністю оформлення
спадщини, що залишилася після смерті
ОСОБА_4, позивач звернувся до
Виноградівської державної
нотаріальної контори для видачі йому
Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, однак нотаріусом йому було
відмовлено по тій причині, що ним
пропущено строк на прийняття спадщини
та рекомендовано по даному питанню
звернутись до суду.

Крім позивача по справі, особами які б
могли претендувати на спадкове майно є
діти померлої - відповідачі по справі
ОСОБА_2, та ОСОБА_3 однак такі у
визначений ч.1 ст.1269 ЦК України
шестимісячний строк, не звернулася до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, а навпаки подали заяви про
відмову від спадщини.

В свою чергу, позивач як спадкоємець за
заповітом, реалізувавши своє право на
прийняття, звернувся до нотаріуса для
отримання Свідоцтва про право на
спадщину за законом, однак нотаріусом
позивачу було відмовлено оскільки
позивачем не представлено
правовстановлюючий документ щодо
належності майна спадкодавцеві.

Отримати свідоцтво про право на
спадщину на спадкове майно, яке
знаходиться в АДРЕСА_1 позивач не в
змозі, позаяк ОСОБА_4 за життя, не було
належним чином здано будинок
(фундамент) в експлуатацію.

Отже, позивач вважає, що до нього в
порядку спадкування за заповітом
мають перейти права і обов'язки
забудовника, які належали померлій
ОСОБА_4 спадкоємцем якої є позивач, щодо
об'єкту нерухомості - незавершеного
будівництвом житлового будинку, який
знаходиться в АДРЕСА_1 і даний спосіб
захисту судового захисту інтересів
позивача буде відповідати вимогам ст.16
ЦК України.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином
повідомлений, в судове засідання не
з'явився, однак подав до суду завірену
письмову заяву про розгляд справи за
його відсутності та про те, що заявлені
позовні вимоги підтримує та просить
суд такі задовольнити (а.с.26).

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, будучи
належним чином повідомлені, в судове
засідання не з'явилися, однак подали до
суду завірені письмові заяви про
розгляд справи за їх відсутності та про
те, що заявлені до них позовні вимоги
визнають повністю та не заперечують
проти задоволення вимог позову (а.с.25,
27).

Розглядаючи вказану справу в межах
заявлених вимог та наданих сторонами
доказів, суд приходить до переконання,
що дані конкретні правовідносини
врегульовані Цивільним кодексом
України (2003 р.).

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_4,
колишня мешканка АДРЕСА_1 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4, відкрилася
спадщина, що складалася із житлового
будинку (фундамент), розташованого в
АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4, було складено заповіт,
яким вона все своє майно заповіла
ОСОБА_1- позивачу по справі (а.с.17).

У визначений ст.1269 ЦК України
шестимісячний строк, позивач не
звернувся до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, поскільки вважав
що він спадщину автоматично прийняв в
порядку передбаченому ст.1268 ч.3 ЦК
України.

В зв'язку з необхідністю оформлення
спадщини, що залишилася після смерті
ОСОБА_4, позивач звернувся до
Виноградівської державної
нотаріальної контори, для видачі йому
Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, однак нотаріусом йому було
відмовлено по тій причині, що ним не
представлено правовстановлюючий
документ щодо належності майна
спадкодавцеві та одночасно роз'яснено
про необхідність звернутися до
Виноградівського районного суду (а.с.18).

Крім позивача по справі, особами які б
могли претендувати на спадкове майно є
діти померлої - відповідачі по справі
ОСОБА_2, та ОСОБА_3 однак такі у
визначений ч.1 ст.1269 ЦК України
шестимісячний строк, не звернулася до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини, а навпаки подали заяви про
відмову від спадщини (а.с.8-9).

В даному випадку спадкування
здійснюється за заповітом.

Спадкоємцями до майна померлої за
законом є позивач ОСОБА_1, та двоє дітей
спадкодавця-відповідач ОСОБА_2 та
відповідачка ОСОБА_3, які претензій до
вказаного спадкового майна не
заявляють та такі відмовилися від
такої на користь позивача ОСОБА_1

Інших спадкоємців, передбачених ст.1241
ЦК України, немає.

В свою чергу, позивач як спадкоємець за
заповітом, реалізувавши своє право на
прийняття, звернувся до нотаріуса для
отримання Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, однак
нотаріусом позивачу було відмовлено
було відмовлено оскільки позивачем не
представлено правовстановлюючий
документ щодо належності майна
спадкодавцеві.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК
України, спадщина відкривається
внаслідок смерті особи.

Разом з тим, у відповідності до п.8
Постанови ПВС № 7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки як
забудовника входять до складу
спадщини.

Згідно Інформаційного листа ВССУ №
24-150/0/4-13 28.01.2013 року, виходячи зі змісту
частин першої, другої статті 331 ЦК,
частини першої статті 182 ЦК та пункту 8
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року № 7/5 (зі змінами і
доповненнями станом на 22 січня 2009 року),
право власності на новостворене
нерухоме майно виникає у особи, яка
створила це майно, після закінчення
будівництва об'єкта нерухомості,
введення його в експлуатацію,
отримання свідоцтва про право
власності та реєстрації права
власності.

До виникнення права власності на
новозбудоване нерухоме майно право
власності існує лише на матеріали,
обладнання та інше майно, що було
використано в процесі будівництва
(частина третя статті 331 ЦК),

відтак статтею 331 ЦК не передбачено
можливості визнання права власності на
недобудоване нерухоме майно в судовому
порядку.

Крім того у відповідності до правової
позиції, висловленої ВССУ у своєму
Листі за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» відповідно до
норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття спадщини
та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність
Свідоцтва про право на спадщину не
позбавляє спадкоємця права на
спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок
спадкоємця звернутися за Свідоцтвом
про право на спадщину на нерухоме
майно. Проте нормами цієї статті, так
само як й іншими нормами цивільного
права, не визначено правових наслідків
недотримання такого обов'язку у виді
втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК)
та не здійснив його державної
реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Разом з тим, у разі відсутності
документів, що підтверджують право
власності спадкодавця на житловий
будинок, або відсутності державної
реєстрації права власності необхідно
з'ясувати причини відсутності
правовстановлюючих документів,
державної реєстрації права власності
або документів на забудову. У разі
недотримання спадкодавцем вимог
законодавства щодо державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно судами може визнаватись у
порядку спадкування право на забудову,
право на будівельні матеріали та інше у
відповідності зі встановленим судом
правовим режимом спірного майна.

За умови наявності акта відведення
земельної ділянки під забудову,
дозволів на забудову, якщо будинок не
було введено в експлуатацію, таке
будівництво не може визнаватись
самочинним, а є незавершеним.

Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7
встановлено, якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки
входять до складу спадщини.
Законодавством передбачено порядок
прийняття в експлуатацію будівель
інспекцією архітектурно-будівельного
контролю за місцем їх розташування,
який не може підмінятися судовим
рішенням.

Визнання права власності в порядку
спадкування на недобудований будинок
відповідно до чинного законодавства
України неможливе.

Потрібно визнати правильною практику
судів щодо визнання за спадкоємцем
майнових прав забудовника, як таких, що
входять до складу спадщини.

Отримати свідоцтво про право на
спадщину на спадковий будинок, який
знаходиться в АДРЕСА_1 позивач не в
змозі, позаяк ОСОБА_4 за життя, не було
належним чином здано такий в
експлуатацію і не проведено реєстрації
даного об'єкту нерухомості в органах
БТІ та на сільській раді.

Згідно Довідки КП Виноградівського
РБТІ від 14.10.2014 року за №626/14, Технічного
паспорту на житловий будинок від 09.10.2014
року, а також довідки Олешницької
сільської ради, Виноградівського
району №02-10/865 від 25.09.2014 року, спадковий
будинок (фундамент) рахується за
ОСОБА_4.(а.с.11-14, 16)

Таким чином суд дійшов висновку, що
вказаний спадковий будинок не є
самочинно збудованим, побудований на
спеціально відведеній для цієї мети
земельній ділянці, однак потребує
подальше введення його в експлуатацію
і відповідно реєстрації прав на нього,
що може бути здійснене тільки
забудовником.

Тому, на підставі вище наведеного, суд
приходить до переконання, що за
позивачем ОСОБА_1 слід визнати права та
обов'язки забудовника на спадковий
житловий будинок, який розташований в
АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 169, 174, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканцем АДРЕСА_2,

права та обов'язки забудовника на
незавершений будівництвом житловий
будинок (фундамент) готовністю 10%, та
інвентаризаційною вартістю 6033 гривень,
в порядку спадкування за заповітом,
який знаходиться в АДРЕСА_1,
Виноградівського району Закарпатської
області з правом здачі будинку в
експлуатацію та отримання на ім'я
ОСОБА_1 документів, що посвідчують
право власності.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо