Справа № 135/734/14-ц Провадження №
22-ц/772/3076/2014Головуючий в суді першої
інстанції Патраманський І. О.Категорія
30 Доповідач Чорний В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі :

Головуючого : Чорного В.І.

Суддів : Оніщука В.В.,Чуприни В.О.

при секретарі : Богацькій О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за апеляційною скаргою
Другої Тростянецької державної
нотаріальної контори на рішення
Ладижинського міського суду
Вінницької області від 16 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Другої Тростянецької нотаріальної
контори, треті особи: Міністерство
юстиції України, Вернюк Тетяна
Миколаївна, Управління державної
казначейської служби України у м.
Ладижині Вінницької області, про
відшкодування завданої майнової шкоди,
-

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
в суд із позовом до Другої
Тростянецької державної нотаріальної
контори про відшкодування завданої
майнової шкоди, вказуючи на те, що 23
червня 2006 року його мати ОСОБА_5 у
приміщенні Ладижинського міського ТМО
склала заповіт, в якому заповіла все
своє майно позивачу. Державний
нотаріус Другої Тростянецької
державної нотаріальної контори Вернюк
Т.М. внесла даний заповіт в Спадковий
реєстр, при цьому належним чином не
повідомила про невідповідність
заповіту заповідача та головного
лікаря Ладижинського міського ТМО,
який посвідчив заповіт. Своїм рішенням
Ладижинський міський суд Вінницької
області від 15.09.2011 року заповіт ОСОБА_5
визнав нікчемним. Внаслідок визнання
судовим рішенням нікчемності заповіту
позивач одержав спадщину не за
заповітом, а за законом разом з іншими
спадкоємцями. У зв'язку з цим вважає, що
йому була завдана майнова шкода на суму
71686 грн.

Рішенням Ладижинського міського
суду Вінницької області від 16.09.2014 року
позов задоволено. Стягнуто з Другої
Тростянецької державної нотаріальної
контори на користь ОСОБА_3 71 685 грн. на
відшкодування завданої майнової шкоди
та 716, 85 грн. судового збору.

Не погодившись із зазначеним
рішенням суду, Друга Тростянецька
державна нотаріальна контора подала
апеляційну скаргу в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає, що
вона підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим;
законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом;
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження; 3)
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин

Встановлено, що 23 червня 2006 року ОСОБА_5
у приміщенні Ладижинського ТМО склала
заповіт, в якому заповіла все своє
майно ОСОБА_3. Заповіт посвідчив та
зареєстрував у відповідній книзі
реєстрації заповітів під № 262 головний
лікар закладу. За заявою головного
лікаря 29.06.2006 року даний заповіт було
зареєстровано Другою Тростянецькою
державною нотаріальною конторою у м.
Ладижині Вінницької області у
Спадковому реєстрі. Державний нотаріус
Другої Тростянецької державної
нотаріальної контори Вернюк Тетяна
Миколаївна внесла заповіт ОСОБА_5 в
Спадковий реєстр за № 40094498 від 29.06.2006
року, при цьому ні заповідача - ОСОБА_5,
ні головного лікаря Ладижинського
МТМО, який посвідчував даний заповіт,
не повідомляла про невідповідність
заповіту законові.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Рішенням Ладижинського міського суду
Вінницької області від 15.09.2011 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Вінницької від 11.11.2011 року, заповіт
ОСОБА_5, складений та посвідчений 23.06.2006
року головним лікарем Ладижинського
міського територіального медичного
об'єднання ОСОБА_6, зареєстрованого
цього ж дня у Книзі реєстрації
заповітів під №262 та в Спадковому
реєстрі за № 40094498 від 29 червня 2006 року,
визнано нікчемним.

За висновком суду позовні вимоги
підлягали до задоволення, так як
внаслідок неправомірних дій
державного нотаріуса позивач змушений
був приймати спадкове майно не за
заповітом, а за законом. В результаті
цього після прийняття спадщини за
законом, за ОСОБА_3 у власності
залишається ? майна, яке на день смерті
належало ОСОБА_5, чим йому завдано
майнової шкоди на суму 71685 грн.

Проте погодитись з таким висновком не
можна з наступних підстав.

Задовольняючи позов про відшкодування
завданих збитків суд послався на
статті 1166, 1172 ЦК України, якими
врегульовано загальні підстави
відповідальності за завдану майнову
шкоду, яка виникає з недоговірних
зобов'язань, та відповідальність
юридичних або фізичних осіб за шкоду
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Відповідно до статті 21 Закону України
"Про нотаріат" шкода, заподіяна особі
внаслідок незаконних або недбалих дій
державного нотаріуса, відшкодовується
в порядку, передбаченому
законодавством України.

За загальними правилами судового
процесу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень
(ст. 10 ЦПК України).

Виходячи з цього, згідно ст. 1172 ЦК
України позивач повинен довести, що
шкода заподіяна працівником
відповідача саме під час виконання
своїх трудових (службових) обов'язків,
безпосередній причинний зв'язок між
правопорушенням та заподіянням шкоди і
розмір відшкодування.

При цьому, встановлення
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою особи, яка завдала шкоду та
збитками потерпілої сторони є важливим
елементом доказування наявних
реальних збитків. Слід довести, що
протиправна дія чи бездіяльність
заподіювача є причиною, а збитки, які
виникли у потерпілої особи - наслідком
такої протиправної поведінки. Питання
про наявність або відсутність
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою особи і шкодою має бути
вирішено судом шляхом оцінки усіх
фактичних обставин справи.

Матеріалами справи доведено, що
державний нотаріус Вернюк Т.М., яка на
момент реєстрації заповіту,
посвідченого 23.06.2006 року головним
лікарем Ладижинського ТМО від імені
ОСОБА_5 перебувала в трудових
відносинах з Головним управлінням
юстиції Вінницької області і
зареєструвала заповіт в «Реєстрі
заповітів та спадкових справ».
Державний нотаріус, згідно Положення
«Про реєстрацію заповітів та спадкових
справ», затвердженого КМУ від 17.10.2000
року, був визначений реєстратором. В
обов'язки реєстратора, який реєструє
заповіт, посвідчений посадовою особою
за даним Положення перевірка та
законність вище зазначених заповітів
не передбачалась. Обов'язку нотаріуса
перевіряти його законність не було
передбачено і статтею 1252 ЦК України та
Законом України «Про нотаріат».

Пунктом 165 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України із внесеними змінами станом на
16.11.2009 року державний нотаріус
Державного нотаріального архіву
зобов'язаний перевіряти законність
заповіту, що надійшов на зберігання,
залишити у себе отриманий ним
примірник заповіту і повідомити про це
заповідача та посадову особу, яка
посвідчила заповіт.

Суд зазначивши, що нотаріус
зобов'язаний перевіряти законність
заповіту, що надійшов на зберігання, з
посиланням на п. 165 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, не звернув уваги
на те, що вказані зміни були внесені
після складання заповіту 26.06.2006 року.

Як доказ заподіяння матеріальної
шкоди судом взято листи Головного
управління юстиції у Вінницькій
області за № Н-945 від 28.12.2011 року та
Міністерства юстиції України за №
Н-3869/131 від 11.04.2012 року, зміст яких не
свідчить про застосування
дисциплінарного стягнення до
державного нотаріуса Вернюк Т.М. та не
підтверджують неправомірності його
дій.

Таким чином, відсутність встановленої
судом неправомірності дій державного
нотаріуса та не дослідження причинного
зв'язку свідчить про необгрунтованість
висновку суду щодо стягнення майнової
шкоди з відповідача.

Також необгрунтованим є висновок суду
про те, що внаслідок неправомірних дій
нотаріуса позивач недоотримав ?
частини спадкового майна, яке на день
смерті належало ОСОБА_5, чим йому
завдано майнової шкоди, оскільки право
на спадкування у особи, яка вказана у
заповіті виникає на момент відкриття
спадщини з врахуванням осіб, які мають
право на обов'язкову частку у спадщині.

Тобто, позивач обгрунтовував свої
вимоги з отримання спадкового майна в
майбутньому з припущенням, в той час як
спричинена шкода повинна бути
реальною.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність скасування оскаржуваного
рішення суду з ухвалення нового про
відмову у задоволенні позовних вимог
та стягненні з ОСОБА_3 на користь Другої
Тростянецької державної нотаріальної
контори сплачених та документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Другої
Тростянецької державної нотаріальної
контори задовольнити.

Рішення Ладижинського міського суду
Вінницької області від 16 вересня 2014
року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_3 до Другої
Тростянецької державної нотаріальної
контори про відшкодування завданої
майнової шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Другої
Тростянецької державної нотаріальної
контори сплачений судовий збір в сумі
358 грн. 42 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
(підпис) В.І.Чорний

Судді:
(підпис) В.В.Оніщук

(підпис) В.О.Чуприна

З оригіналом вірно: