Справа № 363/3991/14-ц Головуючий у І
інстанції Рудюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/7059/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія
У Х В А Л А

іменем України

25 грудня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Савченка
С.І.,

суддів: Даценко Л.М.,
Білоконь О.В.,

при секретарі Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кеда Михайла Валентиновича на ухвалу
Вишгородського районного суду
Київської області від 6 листопада 2014
року у справі за скаргою Публічного
акціонерного товариства «Банк
Форум»на бездіяльність старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
заінтересована особа ОСОБА_2,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року заявник ПАТ «Банк
Форум» звернувся до суду із скаргою на
дії старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України,
яку мотивував тим, що в провадженні
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень ДВСУ Кеди
М.В. перебуває виконавче провадження №
33550484 щодо виконання виданого
Вишгородським районним судом
виконавчого листа № 2-63/11 від 6 червня 2012
року про звернення стягнення на
предмет іпотеки у вигляді двох офісних
приміщень площею 133,9 м2 і 278,3 м2,
розташованих по АДРЕСА_1, які належать
майновому поручителю ОСОБА_2 в рахунок
погашення боргу в розмірі 8860084,29
доларів США. Проте з моменту відкриття
провадження, а саме із 23 липня 2012 року і
до цього часу, незважаючи на численні
звернення банку, державним виконавцем
всупереч вимогам Закону України «Про
виконавче провадження» не проведжено
опис і арешт майна, на яке звернуто
стягнення, що призвело тдо порушення
прав стягувача. У зв'язку з наведеним
просив визнати незаконною
бездіяльність старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби УкраїниКеди М.В. щодо невжиття
заходів щодо опису і арешту майна
боржника та зобов'язати державного
виконавця здійснити опис і арешт
предмета іпотеки у вигляді у вигляді
двох офісних приміщень площею 133,9 м2 і
278,3 м2, розташованих по АДРЕСА_1, які
належать майновому поручителю ОСОБА_2

Ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 6 листопада 2014
року скаргу задоволено частково.
Визнано бездіяльність старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби
УкраїниКеди М.В. неправомірною.

Старший державний виконавець Кеда М.В.
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та повстановити
нову, якою відмовити у задоволенні
скарги ПАТ «Банк Форум», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обгрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
під час виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до цього
Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України у
разі встановлення обгрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державну виконавчу службу
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи. Якщо оскаржувані рішення були
прийняті відповідно до вимог закону, в
межах повноважень державного
виконавця і права чи свободи заявника
порушено не було, суд постановляє
ухвалу про відмову у задоволенні
скарги.

Задовольняючи скаргу частково, суд
першої інстанції обгрунтовував свої
висновки тим, що старший державний
виконавець Кеда М.В. при проведенні
виконавчих дій у виконавчому
провадженні № 33550484 щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки допустив
неправомірну бездіяльність щодо
вчинення дій по накладенню арешту на
предмет іпотеки протягом більш як 2
роки, що суперечить вимогам Закону
України «Про виконавче провадження» та
порушує права стягувача.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.2 ст.30 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання судового
рішення протягом шести місяців із дня
винесення постанови про відкриття
виокнавчого провадження.

Згідно ст.32 вказаного Закону заходами
примусового виконання рішень є в тому
числі звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб.

Згідно положень ст.ст.5,57 вказаного
Закону звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.
Арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження; проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

Судом установлено, що 23 липня 2012 року
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження на підставі
виконавчого листа Вишгородського
районного суду № 2-63/11 від 6 червня 2012
року про звернення стягнення на
предмет іпотеки у вигляді двох офісних
приміщень площею 133,9 м2 і 278,3 м2,
розташованих по АДРЕСА_1, які належать
майновому поручителю ОСОБА_2 в рахунок
погашення боргу в розмірі 8860084,29
доларів США

Також судом встановлено, що станом на
момент звернення ПАТ «Банк Форум» із
скаргою на бездіяльність державного
виконавця, тобто протягом більш як двох
років, останнім всупереч вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження» не були вжиті заходи щодо
винесення постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження; проведення опису
майна боржника і накладення на нього
арешту.

За таких обставин суд обгрунтовано
задоволив скаргу з огляду на
доведеність неправомірної
бездіяльності державного виконавця, не
взявши до уваги його посилання на
наявність об'єктивних труднощів, які
перешкоджали накладенню арешту.

Доводи апеляційної скарги державного
виконавця про те, що порушення вже
усунуто і 23 жовтня 2014 року складено акт
опису й арешту майна, що у свою чергу
унеможливлює визнання його
бездіяльності неправомірною
необгрунтовані. Суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку, що
станом на час звернення заявника із
скаргою мала місце неправомірна
бездіяльність, а вжиття державним
виконавцем заходів щодо опису і арешту
майна вже після подачі скарги не є
підставою дял відмови у її задоволенні.

Посилання апелянта на те, що банком
пропущено десятиденний строк подачі
скарги на бездіяльність державного
виконавця колегія суддів не приймає до
уваги як необгрунтовані. В даному
випадку бездіяльність є триваючим
порушенням і строк не пропущено.

Доводи апелянта про те, що він прийняв
виконавче провадження лише у жовтні 2012
року після іншого виконавця не
спростовують висновків суду про його
неправомірну бездіяльність щордо
опису і арешту майна близько двох
років.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Кеда Михайла
Валентиновича відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду
Київської області від 6 листопада 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :