Справа № 357/2281/14-ц Головуючий у І
інстанції Проотасов О.М. Провадження №
22-ц/780/4535/14 Доповідач у 2
інстанції Березовенко Р.В.Категорія 21
УХВАЛА

Іменем України

20 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Воробйової Н.С., Верланова
С.М.,при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5
на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 травня 2014 року за позовом ОСОБА_5
до колективного підприємства
"Білоцерківбуд" про визнання недійсним
рішення трудового колективу власників
та стягнення вартості частки в
дольовому фонді, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом про визнання недійсним
рішення трудового колективу власників
та стягнення вартості частки в
дольовому фонді.

Вимоги позову обґрунтовував тим, що з
червня 1985 року по липень 2010 року
працював у КП "Білоцерківбуд" та був
членом товариства орендарів
зазначеного підприємства. У 2008 році
вартість його частки у дольовому фонді
підприємства становила більше 60000 грн.
При звільненні 13.07.2010 року за власним
бажанням він усно заявив про виплату
йому вартості частки у дольовому фонді
(паю), однак йому відмовили з посиланням
на відсутність коштів. Коли він
звернувся, з такою ж усною заявою у 2013
році, дізнався, що вартість його частки
у дольовому фонді становить вже 66,88 грн.
Оскільки відповідач, пояснюючи цей
розмір, послався на рішення трудового
колективу власників КП "Білоцерківбуд",
оформлене протоколом №20 від 06.03.2008 р.,
просив визнати це рішення недійсним та
стягнути з підприємства 65000 грн.
вартості своєї частки в дольовому
фонді.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 травня 2014 року в задоволені
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
вирішення справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду першої
інстанції відповідає зазначеним
вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволені позову, суд першої
інстанції виходив із того, що доказів
порушення процедури прийняття
Положення про визначення
персоніфікованої долі членів
трудового колективу КП "Білоцерківбуд"
позивачем не надано, з письмовою
заявою, як те передбачено п. 14
Положення, як 2008 року, так і 2012 року, про
одержання компенсації своєї долі (паю)
ОСОБА_5 до відповідача не звертався.
Крім того суд зазначив, що позивач
оскаржує Положення, оформлене
протоколом №20 від 06.03.2008 р., а починаючи
з 08.10.2012 року на підприємстві діє інше
Положення, затверджене протоколом №5
від 08.10.2012 року.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується судова колегія
з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що з 10.07.1985 року
позивач працював у відповідача на
різних посадах, 13.07.2010 року був
звільнений з комунального
підприємства "Білоцерківбуд" за
власним бажанням, ст.38 КЗпП України.

Згідно зі статутом КП "Білоцерківбуд",
затвердженим конференцією власників
КП "Білоцерківбуд" 10.07.2012 року, воно
створено на добровільних засадах
організацією орендарів шляхом викупу
державного майна через оренду з
викупом; суб'єктом права приватної
власності є власники, а створене ними
"Підприємство" здійснює тільки право
господарчого відання, користування і
розпорядження закріпленим за ним
майном згідно з цим Статутом (п.п.1.1, 1.2
Статуту).

Відповідно до п. 3.1 цього Статуту,
власником підприємства є працівник,
який працював на підприємстві на
момент викупу майна (01.07.1993 року) і має
на особовому рахунку частку власності
у вигляді паю.

Пунктами 3.3, 3.4 зазначеного Статуту
встановлено, що працівник, який виявив
бажання звільнитися з підприємства,
подає заяву про це і після її
задоволення виплата компенсації його
паю здійснюється згідно затвердженого
"Положення"; звільнення власника
підприємства за власним бажанням
проводиться у тому ж порядку, але
виплата дольового фонду (паю)
проводиться без індексації.

Відповідно до п.5.4 Статуту, вищим
органом управління підприємством є
конференція власників, яка вирішує
будь-які питання згідно з компетенцією,
яка визначається окремим "Положенням
про конференцію…"

Згідно з Положенням про конференцію
власників КП "Білоцерківбуд",
затвердженого конференцією власників
КП "Білоцерківбуд" 19.01.2012 року,
конференція розглядає найбільш
важливі питання діяльності
підприємства, у тому числі,
затвердження внутрішніх нормативних
актів, положень по КП "Білоцерківбуд"
(п.6 Положення).

Відповідно до п.п. 3,7 зазначеного
Положення, право на долю в колективній
власності мають працівники, прийняті
на постійну роботу і включені в очний
склад станом на 01.07.1993 року, які
пропрацювали на той час не менше 1 року,
які є членами організації орендарів;
при переоцінці основних засобів доля
колективної власності не індексується
певним категоріям працівників, у тому
числі, звільненим за власним бажанням.

В якості критерію оцінки трудового
вкладу членів трудового колективу в
створенні дольового вкладу
використовується розмір фактично
нарахованого фонду оплати за 2-е
півріччя 1992 року і 1-е півріччя 1993 року,
стаж роботи в системі бувшого Мінбуду
УРСР і інших будівельних організаціях,
якщо працівник був прийнятий в КП
"Білоцерківбуд" по переводу з
урахуванням коефіцієнтів,
передбачених Положенням, при цьому
розмір долі власника визначається за
визначеною Положенням формулою (п.п.9,10
Положення про визначення
персоніфікованої долі власників КП
"Білоцерківбуд").

Згідно з п.14 цього Положення в редакції
від 08.10.2012 р., підставою одержання
власником компенсації своєї долі (паю)
є його письмова заява.

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Суд першої інстанції відмовляючи у
вимозі позивача про визнання недійсним
рішення трудового колективу власників
КП "Білоцерківбуд", оформлене
протоколом №20 від 06.03.2008 року, суд
правомірно виходив з того, що доказів
порушення процедури прийняття
Положення про визначення
персоніфікованої долі членів
трудового колективу КП "Білоцерківбуд"
позивачем не надано.

Крім того, Положення про визначення
персоніфікованої долі членів
трудового колективу КП "Білоцерківбуд"
на даний час діє на підприємстві в
редакції не від 06.03.2008 року, а в редакції
від 08.10.2012 року.

Чинне Положення про визначення
персоніфікованої долі власників КП
"Білоцерківбуд" затверджене
конференцією власників КП
"Білоцерківбуд" 08.10.2012 р., протокол №5
позивачем не оскаржується.

Також судом першої інстанції
правомірно відмовлено в задоволені
позову і в частині стягнення з КП
"Білоцерківбуд" 65000 грн. вартості частки
в дольовому фонді, оскільки сам ОСОБА_5
вказує про те, що він звертався і в 2010 і
в 2013 році з усною заявою про виплату
вартості частки в дольовому фонді, а не
з письмовою заявою, як це передбачено
Положенням про визначення
персоніфікованої долі власників КП
"Білоцерківбуд".

Ст. 10 ЦПК України регламентує, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Позивачем не доведено факт порушення
його прав відповідачем.

Оскільки судом першої інстанції повно
і всебічно з'ясовані всі обставини
справи, дана належна правова оцінка
доказам, висновки суду відповідають
фактичним обставинам справи, а
ухвалене рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи викладені обставини,
колегія суддів приходить до висновку,
що рішення суду ухвалено у
відповідності до норм ст. 308 ЦПК України
відповідає обставинам справи, з
додержанням вимог закону і не може бути
скасовано з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 26 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з моменту набрання нею законної
сили.

Головуючий:
Р.В.Березовенко

Судді:
Н.С. Воробйова

С.М. Верланов