Справа № 360/1038/14-ц
Головуючий у І інстанції Міланіч
А.М.Провадження № 22-ц/780/6899/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 29
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.

При секретарі: Микитенко Д.А.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 30 жовтня 2014 року
по справі за позовом Повного
товариства «Ломбард» Екю» ЗиряноваЛ.В.
і Компанія» до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівником при виконанні трудових
обов'язків.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що
відповідач ОСОБА_2 з 07 лютого 2011 року
працювала в ПТ «Ломбард «Екю» на посаді
касира-оцінника і до її посадових
обов'язків відносилось збереження
ввірених їй товариством матеріальних
цінностей, грошових коштів та
дорогоцінних металів в касі відділення
№ 1 в смт. Клавдієво-Тарасове
Бородянського району Київської
області. При прийнятті на роботу, 07
лютого 2011 року, з відповідачкою було
укладено договір про її повну
матеріальну відповідальність за
збереження ввірених їй матеріальних
цінностей, грошових коштів та
дорогоцінних металів.

19 травня 2013 року на підставі наказу від
18 травня 2013 року була проведена
інвентаризація грошових коштів в касі
та заборгованості за договорами позик,
інвентаризація дорогоцінних металів,
що зберігаються у відділенні ломбарду.
В результаті перевірки було виявлено
нестачу грошових коштів в касі в сумі 11
380,15 грн., грошових коштів, виведених,
але не переданих відповідачкою на
центральну касу за видатковими
касовими ордерами № 830 та 831 від 18
травня 2013 року в сумі 7 500 грн., позики за
підробленими договорами фінансових
кредитів в сумі 18 100 грн., відсотків за
вказаними договорами позики в сумі 7
523,10 грн., а всього на суму 44 503,25 грн.
Вказані договори вважаються
підробленими, так як на час проведення
інвентаризації були відсутні
дорогоцінні метали під заставу виданих
коштів, дані кошти фізичними особами не
отримувались і підписи у видаткових
касових ордерах їм не належать.

Позивач просив стягнути з відповідачки
на свою користь на відшкодування
завданої товариству матеріальної
шкоди 44 503,25 грн.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 30 жовтня 2014 року
позов задоволений частково. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь повного товариства
«Ломбард «Екю» Зирянова Л.В. і
Компанія» на відшкодування завданої
шкоди 36 211,78 грн (тридцять шість
тисяч двісті одинадцять,78 грн) та на
відшкодування витрат по сплаті
судового збору 362,11 (триста шістдесят
дві,11 грн). В іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подала апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначала, що
неповне з"ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, призвели до
неправильного вирішення спору.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції,
згідно наказу ПТ «Ломбард «Екю»
Зирянова Л.В. і Компанія» №1 від 07
лютого 2011 року відповідачку ОСОБА_2 з
07 лютого 2011 року було прийнято на
роботу на посаду касира-оцінювача і в
цей же день з нею було укладено
письмовий трудовий договір та договір
про повну індивідуальну матеріальну
відповідальність, за яким вона
(відповідачка) прийняла на себе повну
матеріальну відповідальність за
забезпечення збереження ввірених їй
підприємством матеріальних цінностей
(а.с.10-11,108).

19 травня 2013 року на підставі наказу ПТ
«Ломбард «Екю» Зирянова Л.В. і
Компанія» № 18/05/2013 від 18 травня 2013 року
була проведена інвентаризація
грошових коштів в касі та
інвентаризація дорогоцінних металів у
відділенні ломбарду №1 в смт.
Клавдієво-Тарасове, де працювала
відповідач ОСОБА_2

В результаті перевірки було виявлено
нестачу грошових коштів в касі в сумі
11 380,15 грн., грошових коштів,
виведених, але не переданих
відповідачкою на центральну касу за
видатковими касовими ордерами № 830 та
831 від 18 травня 2013 року в сумі 7
500 грн., позики за підробленими
договорами фінансових кредитів в сумі
18 100 грн., в тому числі нестача
дорогоцінних металів за даними
договорами на суму 17 331,63 грн., відсотки
за вказаними договорами позики склали 7
523,10 грн., а всього виявлена нестача на
суму 44 503,25 грн. (а.с.12-41,44).

Згідно наказу № 20/05/2013-1к від 20 травня 2013
року ОСОБА_2 була звільнена з роботи за
втрату довіри до неї на підставі п.2 ст.41
КЗпП України (а.с.104).

Відповідно до Постанови від 28 грудня 1977
року № 44724 затвердженої Держкомпраці
СРСР і Секретаріатом ВЦРПС «Про
перелік посад та робіт, що заміщуються
та виконуються працівниками, з якими
підприємством, установою, організацією
можуть укладатися письмові договори
про повну матеріальну
відповідальність за незабезпечення
цінностей, переданих їм для зберігання,
обробки, продажу ( відпуску),
перевезення або застосування у процесі
виробництва» до такої посади
відносяться старші контролери - касири
і контролери-касири; старші контролери
и контролери; старші касири і касири; а
також інші робітники, що виконують
обов'язки касирів.

Відповідно до ст.130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника.

Згідно п.1 ч.1 ст.134 КЗпП України
відповідно до законодавства
працівники несуть матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з їх вини
підприємству, установі, організації, у
випадках, коли між працівником і
підприємством, установою, організацією
відповідно до статті 135-1 цього Кодексу
укладено письмовий договір про взяття
на себе працівником повної
матеріальної відповідальності за
незабезпечення цілості майна та інших
цінностей, переданих йому для
зберігання або для інших цілей.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до актів інвентаризації,
виявлено відсутність виробів із
дорогоцінних металів, наданих
фізичними особами в заставу для
отримання позики, які приймала
відповідачка.

За таких обставин суд дійшов вірного
висновку, що відповідач, як матеріально
відповідальна особа яка взяла на себе
повну матеріальну відповідальність за
забезпечення збереження ввірених їй
товариством матеріальних цінностей,
має нести відповідальність, і частково
задовольняючи позов, вірно виходив із
того, що в судовому засіданні знайшли
підтвердження завдання шкоди, а саме -
нестача грошових коштів в касі в сумі 11
380,15 грн., грошових коштів, виведених,
але не переданих відповідачкою на
центральну касу за видатковими
касовими ордерами № 830 та 831 від 18
травня 2013 року в сумі 7 500 грн. та
вартість нестачі дорогоцінних металів
в сумі 17 331,63 грн.

Що стосується вимог про стягнення з
відповідачки коштів на відшкодування
сум позики та відсотків по них в
загальному розмірі 25 623,10 грн. доводи
позивача, що договори з фізичними
особами по наданню даних позик були
підроблені відповідачкою, в дійсності
кошти вказаним особам не надавались, а
були привласнені самою відповідачкою,
не знайшли свого підтвердження ,
доказів щодо цього суду не надано. В той
же час, як вбачається з копій актів
експертної оцінки заставленого майна
та видаткових касових ордерів, спірні
кошти були видані відповідачкою
фізичним особам, в чому вони
розписались. Висновок суду про відмову
у задоволенні цієї частини вимог є
вірним.

Доводи апелянта, що в деяких актах та
видаткових касових ордерах підпис від
її імені виконаний не нею, і дана
нестача виникла не з її вини, а
внаслідок незабезпечення позивачем
умов для збереження майна та доступ до
сейфу, де зберігались цінності, інших
осіб, відповідно до ст. 60 ЦПК України
належними і допустимими доказами не
підтверджується, висновків суду першої
інстанції не спростовує. Що стосується
доводів апелянта про те, що акт ревізії
складений з порушеннями, суд
апеляційної інстанції не приймає до
уваги, оскільки, з наданого до
апеляційної скарги висновку
начальника Бородянського РВ ГУ МВС
України в Київській області від 15
вересня 2014 року зазначено, що при
перевірці документації ломбарду ПТ
«Ломбард «Екю»Зирянова Л.В. і Компанія»
порушень чинного законодавства не
виявлено. ( а.с. 139).

Оскільки, саме внаслідок порушення
ОСОБА_2 своїх трудових обов'язків, а
саме - неналежне забезпечення
збереження ввірених їй матеріальних
цінностей, які були передбачені в
договорі про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність,
товариству було завдано матеріальну
шкоду, суд прийшов до вірного висновку
про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, судом вірно встановлені
фактичні обставини справи, дана
належна оцінка зібраним доказам, суд
вірно послався на норми закону, які
регулюють спірні правовідносини, тому
підстав для скасування рішення колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 30 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: