АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/6155/14-ц
Провадження №22-ц/792/1722/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Грох Л.М., Заїки В.М.

при секретарі Бондар О.В.

з участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Качуровської
І.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 27 червня 2014 року цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
третя особа - орган опіки і піклування
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради, про визначення місця
проживання малолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін та представника третьої особи,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_5
зазначав, що від шлюбу з ОСОБА_6 вони
мають двох малолітніх дітей: сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2. В період з 24 січня по 7
березня 2014 року діти проживали з ним,
але 7 березня 2014 року відповідачка
забрала дітей. 26 березня 2014 року в
присутності дітей вона виражалася
нецензурною лайкою, вчиняла
хуліганські дії, за що була притягнута
до адміністративної відповідальності.
Відсутність у матері самостійного
доходу, її аморальна поведінка дають
підстави просити суд про визначення
місця проживання дітей разом з ним.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду від 27 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 з рішенням
суду незгідний, просить його скасувати
і задовольнити позовні вимоги.

На підтвердження незаконності рішення
суду зазначається, що при розгляді
справи суд першої інстанції не
врахував вимоги ст. 161 СК України
стосовно того, що суд не може передати
дитину для проживання з тим із батьків,
хто не має самостійного доходу, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини, а також ставлення
батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, стан здоров'я
дитини й інші обставини, що мають
істотне значення.

Також, судом не враховано, що
постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 23.05.2014 року
ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 173 КУпАП, що
підтверджує її аморальну поведінку.
Крім того, вона не слідкує за здоров'ям
дітей, зокрема сина ОСОБА_8

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_5
апеляційну скаргу підтримав з
викладених у ній мотивів.

Відповідачка ОСОБА_6 апеляційну скаргу
не визнала, рішення суду вважає
законним та обґрунтованим.

Представник органу опіки і піклування
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради Качуровська І.П. при
вирішенні питання по суті спору
покладається на думку суду.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 14 квітня 2007 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням
Хмельницького міськрайонного суду від
18.10.2010 року шлюб між сторонами
розірвано.

Діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проживали
постійно з матір'ю, а в період з 24.01.2014
року по 07.03.2014 року разом з батьком у
смт. Віньківці Хмельницької області.
При цьому мати залишала дітей батькові
при певних обставинах і на не тривалий
час.

Особистий конфлікт, який виник між
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 26.03.2014 року, не
свідчить про факт аморальної поведінки
відповідачки, яка має постійне місце
проживання, створила задовільні умови
для утримання та виховання дітей.

Такі висновки суду є правильними і
узгоджуються з наявними у справі
доказами.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо
мати та батько, які проживають окремо,
не дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини береться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи, що під час розгляду справи
судом першої інстанції не встановлено
обставин, які б свідчили про те, що
місце проживання малолітніх дітей має
бути саме з батьком, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову ОСОБА_5

В апеляційній скарзі зазначається, що
при розгляді справи суд першої
інстанції не врахував вимоги ст. 161 СК
України стосовно того, що суд не може
передати дитину для проживання з тим із
батьків, хто не має самостійного
доходу, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини, а
також ставлення батьків до виконання
своїх батьківських обов'язків, стан
здоров'я дитини й інші обставини, що
мають істотне значення.

Проте такі доводи необґрунтовані,
оскільки при розгляді справи суд
врахував як вимоги ст. 161 СК України, так
і положення п.6 Декларації прав дитини,
затвердженої Генеральною асамблеєю
ООН 20 листопада 1959 року, про що
зазначено в мотивувальній частині
рішення. Відповідно до вказаної
Декларації, малолітня дитина не
повинна, окрім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

В даній справі такі виняткові
обставини відсутні.

Посилання в апеляційній скарзі, що
судом не врахована постанова
Хмельницького міськрайонного суду від
23.05.2014 року, якою ОСОБА_6 визнано винною
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173
КУпАП, що підтверджує її аморальну
поведінку, безпідставні. В рішенні суд
дав оцінку конфлікту, який виник між
сторонами 26.03.2014 року, і така оцінка є
об'єктивною і справедливою.

Доводи про те, що ОСОБА_6 не слідкує за
здоров'ям дітей, зокрема сина ОСОБА_8,
доказами по справі не підтверджуються.

Інші підстави в межах доводів
апеляційної скарги для скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 27 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді:підписи

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду М.М.
Пастощук

_____________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції:Салоїд
Н.М. Провадження № 22-ц/792/ 1722/14

Доповідач: Пастощук М.М.

Категорія: 48