РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Київський районний
суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом Харківської міської ради до
ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -

встановив:

Позивач, Харківська міська рада,
звернулась у суд з позовом до
відповідача, ОСОБА_1, про стягнення
збитків у вигляді упущеної вигоди в
розмірі 60393,88 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що відповідач не виконав
свого обов'язку взяти участь у
розвитку інфраструктури м.Харкова і
не сплатив пайову участь, чим заподіяв
збитки (шкоду) як неодержаний дохід до
Харківського міського бюджету у
вигляді пайової участі у розвитку
інфраструктури м. Харкова (втрачена
вигода), що міг би реально отримати
бюджет м. Харкова за умови виконання
відповідачем правових норм,
передбачених ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Відповідач - ОСОБА_1 через свого
уповноваженого представника, проти
задоволення позову заперечувала,
зазначаючи, що ч.3 ст. 40 ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності», яка передбачає
перерахунок замовником будівництва
коштів на пайову участь набрала
законної сили 01.01.2013р., тоді як об'єкт
реконструкції введений в експлуатацію
у 2012 році, тобто відсутні підстави для
перерахування коштів пайової участі.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає за необхідне в
задоволені позову відмовити, виходячи
з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 5
Цивільного кодексу України, якщо
цивільні відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Стаття 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлює, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I - III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Згідно з декларацією про готовність
об'єкта до експлуатації,
зареєстрованою Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області 07.11.2012 року за № ХК
4 , відповідач здійснив
реконструкцію нежитлового приміщення
площею 66,8 кв.м. по пр.Пятдесятиріччя
ВЛКСМ, 68 в м.Харкові, об'єкт ІІІ
категорії складності.

19.07.2013 року відповідачу було надіслано
листа (вих. №346/0/114-13) з пропозицією
звернутися до Департаменту економіки
та комунального майна ХМР з
відповідною заявою про укладання
договору пайової участі. Відповідач
відповіді не надав.

13.08.2013 року відповідачу була надіслана
пропозиція про укладання договору про
пайову участь у розвитку
інфраструктури .

На пропозицію про укладання договору
відповідач відповіді не надав, з
пояснень представника відповідача
лист та пропозиція відповідачем не
отримана.

Відповідно до частини другої статті 40
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (який набув
чинності 12 березня 2011 року) замовник,
який має намір щодо забудови земельної
ділянки у відповідному населеному
пункті, зобов'язаний взяти участь у
створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту, крім
випадків, передбачених частиною
четвертою цієї статті.

Частиною третьою названої статті
встановлено, що пайова участь у
розвитку інфраструктури населеного
пункту полягає у перерахуванні
замовником до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію до
відповідного місцевого бюджету коштів
для створення і розвитку зазначеної
інфраструктури.

Проте, вказана норма Закону щодо
способу пайової участі у розвитку
інфраструктури набрала чинності лише 01
січня 2013 року. Отже, на момент прийняття
реконструйованого нежитлового
приміщення в експлуатацію (07.11.2012 року)
зазначені вимоги Закону не набули
чинності, а тому відповідач не був
зобов'язаний укладати договір на
вказаних умовах та перераховувати
кошти на пайову участь, внаслідок чого
відсутні буд-які збитки у Харківської
міської ради.

Також позивач посилається на те, що
місцевому бюджету м. Харкова , в особі
Харківської міської ради Харківської
області було заподіяно збитки, як
неодержаний прибуток (втрачена вигода),
на який позивач мав право
розраховувати у тому разі, якби
відповідач своєчасно уклав договір
пайової участі у створені і розвитку
інженерно - транспортної та соціальної
інфраструктури м. Харкова.

Вихідним при визначенні неодержаного
доходу (втраченої вигоди) міського
бюджету м. Харкова є планування таких
доходів і відповідне їх відображення в
міському бюджеті м. Харкова. Позивачем
не вказано в якості яких доходів згідно
класифікації, встановленої ст. 9
Бюджетного кодексу України, він міг
отримати ці доходи та чи взагалі було
заплановано їх надходження.

Крім того, відповідно до приписів
статті 22 ЦК України збитками є доходи,
які особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода). Таким
чином, у вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються тільки ті збитки, які б
могли бути реально отримані.

Пред'явлення вимоги про
відшкодування неодержаних доходів
(упущеної вигоди) покладає на кредитора
обов'язок довести, що ці доходи (вигода)
не є абстрактними, а дійсно були б ним
отримані в разі використання
зазначених приміщень.

Між тим, позивачем не доведено, що він
міг і повинен був отримати визначені
доходи від відповідача в сумі 60393,88 грн.,
і тільки неправомірні дії відповідача
стали єдиною і достатньою причиною, яка
позбавила його можливості отримати
вказаний прибуток.

Враховуючи зазначене позивачем не
доведено спричинення відповідачем
збитків у вигляді упущеної вигоди.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України,
суд ,-

вирішив:

В задоволені позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом

десяти днів з дня його проголошення,
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили, після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Суддя
Бородіна Н.М.