Справа №583/2171/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Соколова Н. О.Номер
провадження 22-ц/788/1799/14 Суддя-доповідач -
Сибільова Л. О. Категорія - 39
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л.
В.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 17 липня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_4 до
Охтирської міської ради Сумської
області, третя особа: відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по
Охтирському району Сумської області,
про встановлення факту родинних
відносин, факту належності
правовстановлюючого документу,
визнання права власності на спадкове
майно,

в с т а н
о в и л а:

11 червня 2014 року ОСОБА_4 в особі свого
представника ОСОБА_5 звернулась до суду
з позовом до Охтирської міської ради,
мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7
року помер її рідний брат ОСОБА_6, який
проживав АДРЕСА_2. Вказаний житловий
будинок належав йому на праві
приватній власності на підставі
свідоцтва про право на спадщину,
виданого Охтирською міською державною
нотаріальною конторою 2 грудня 2008 року.
Вона як спадкоємець за законом другої
черги подала заяву про прийняття
спадщини після смерті брата до
приватного нотаріуса Охтирського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
але для оформлення документів в
порядку спадкування на належний брату
на праві власності житловий будинок
нею не виявлено за місцем проживання
померлого правовстановлюючі документи
на будинок.

Приватний нотаріус ОСОБА_7 відмовив в
оформленні спадщини на житловий
будинок за відсутністю
правовстановлюючих документів.

У зв'язку з відсутністю у неї
документів про народження брата для
підтвердження їх родинних стосунків
вона звернулась з заявою до відділу
РАЦС по Охтирському району з метою
отримання витягу з Державного реєстру
актів цивільного стану про народження
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.
Пологи Охтирського району Сумської
області.

Відділ РАЦС повідомив про неможливість
виконання вказаної заяви в зв'язку з
тим, що у актовому записі про
народження №9 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
складеному виконкомом Пологівської
сільської ради Охтирського району,
прізвище дитини не зазначене,
зазначені різні прізвища батьків:
прізвище батька зазначене «ОСОБА_6», а
прізвище матері - «ОСОБА_8». Дата
реєстрації народження - ІНФОРМАЦІЯ_3
року - не відповідає даті народження
дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Одночасно
повідомлялося, що книги про народження
за 1943 рік не містять графи «по
батькові» та «місце народження»
дитини.

Зазначала, що у її свідоцтві про
народження її мати зазначена як ОСОБА_8,
мати в 2004 році померла і смерть її
зареєстрована як ОСОБА_8, сама вона,
позивачка, 1 вересня 1973 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_9

В зв'язку з відсутністю у неї
оригіналів правовстановлюючих
документів на житловий будинок брата
вона позбавлена можливості оформити
право власності в порядку спадкування
за законом на вказаний будинок як рідна
сестра померлого - спадкоємець за
законом другої черги. Спадкоємців
першої черги брат на момент смерті не
мав, заповіту не залишив.

Державний акт на земельну ділянку йому
не видавався, лише було прийняте
рішення від 30 грудня 1993 року № 611 про
передачу у власність попередньому
власнику будинку ОСОБА_10 земельної
ділянки площею 717 кв. м для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
що підтверджується довідкою
управління Держземагенства в
Охтирському районі від 28 травня 2014
року.

Просила встановити факт родинних
відносин між нею та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7
року, а саме те, що вони є рідним братом
та сестрою; визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом на житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_2, належний на
праві власності ОСОБА_6 (а.с.3-6).

В подальшому представник позивачки
ОСОБА_5 подав заяву про збільшення
позовних вимог, посилаючись на те, що
актовий запис про народження брата
позивачки ОСОБА_6 не відповідає даним,
які зазначені в актовому записі про
його смерть, а тому просив встановити
факт родинних відносин між нею та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_7 року, а саме те, що вони є
рідним братом та сестрою; встановити
факт належності правовстановлюючого
документу - запису актового стану №9
від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, складеного
виконкомом Пологівської сільської
ради Охтирського району, прізвище
дитини не зазначено, батьки зазначені
на різних прізвищах, а саме: прізвище
батька зазначено «ОСОБА_6», прізвище
матері - «ОСОБА_8», ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 року; визнати за
нею право власності в порядку
спадкування за законом на житловий
будинок, розташований по АДРЕСА_2,
належний на праві власності ОСОБА_6
(а.с.29).

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 17 липня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт належності запису
акту №9 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
складеного виконкомом Пологівської
сільської ради Охтирського району
Сумської області, в якому дитина
зазначена як «ОСОБА_6», ОСОБА_6.

Встановлено факт родинних відносин між
померлим ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, як між рідним
братом та сестрою.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7
року.

Ухвалою суду від 30 липня 2014 року
виправлена описка в рішенні суду від 17
липня 2014 року: зазначено в резолютивній
частині рішення про визнання за ОСОБА_4
права власності на житловий будинок
замість помилково зазначеного
«домоволодіння» (а.с.64).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Вказує, зокрема, що суд першої
інстанції вийшов за межі своїх
повноважень, так як лише вона подавала
заяву про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_6, а позивач ОСОБА_4
подала заяву про спадкування після
померлого «ОСОБА_6», тобто позивачка не
подавала заяву про прийняття спадщини
після ОСОБА_6 і суд не мав підстав
визнавати за нею право власності в
порядку спадкування. Вона, ОСОБА_3,
прийняла спадщину на законних
підставах.

При подачі заяви про прийняття
спадщини ОСОБА_4 поставила свій підпис
під заявою, її підпис був посвідчений
нотаріусом. Зауважень ОСОБА_4
приватному нотаріусу не робила з
приводу розбіжностей в написанні
прізвища померлого, тобто вважала, що
все вірно, а тому прийняла спадщину від
іншої особи, чим вона.

Посилається також на те, що вона є
двоюрідною сестрою померлого,
здійснила його поховання, а ОСОБА_4
відмовилась здійснити поховання, не
була на похованні, не надала нотаріусу
свідоцтво про смерть ОСОБА_6, не
скористалася правом прийняття
спадщини після ОСОБА_6, а з її слів
спадкову справу було заведено після
померлого «ОСОБА_6».

Посилається на помилковість висновків
суду про те, що померлий проживав з
позивачкою до 2007 року, оскільки він з
нею ніколи не проживав, проживав з
тіткою ОСОБА_11 в АДРЕСА_3, а позивачка
проживає в АДРЕСА_1.

Вважає помилковим встановлення судом
факту родинних відносин.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення ОСОБА_3 і її представника,
які підтримали скаргу з мотивів, в ній
викладених, дослідивши матеріали
справи та перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду
повинно бути законним та
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не
відповідає вказаним вимогам
процесуального закону.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
домоволодіння по АДРЕСА_2 є спадковим
майном, яке належало померлому ОСОБА_6
на законних підставах, позивачка є
єдиним спадкоємцем другої черги за
законом як рідна сестра померлого та
прийняла спадщину у встановленому
законом порядку, інші особи з заявами
про прийняття спадщини до нотаріуса не
звертались.

Проте з таким висновком повністю
погодитись не можна, оскільки він не
узгоджується з обставинами справи та
вимогами матеріального та
процесуального права.

З матеріалів справи, зокрема, довідки
№117, виданої виконкомом Пологівської
сільської ради Охтирського району 03
червня 2014 року, вбачається, що згідно
книг погосподарського обліку
сільської ради ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_6, були зареєстровані і
проживали в с. Пологи Охтирського
району (а.с.16).

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_1
ОСОБА_8 08 березня 1943 року одружилася з
ОСОБА_15 і після цього її прізвище стало
ОСОБА_8 (а.с.11).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2,
ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року (а.с.8).

Згідно актового запису про смерть №622
від 11 листопада 2013 року ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 року (а.с.44).

З листа КП «Охтирське МБТІ» від 10
квітня 2014 року вбачається, що станом на
31 грудня 2012 року домоволодіння по
АДРЕСА_2 Сумської області
зареєстроване за ОСОБА_6 згідно
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого Охтирською міською
державною нотаріальною конторою 02
грудня 2008 року (а.с.10, 50).

29 травня 2014 року відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по
Охтирському району повідомив ОСОБА_4
про неможливість виконання її заяви
щодо видачі витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану про
народження ОСОБА_6 у зв'язку з тим, що у
актовому записі про народження №9 від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, складеному
виконкомом Пологівської сільської
ради Охтирського району, прізвище
дитини не зазначене, а батьки
зазначені на різних прізвищах, а саме:
прізвище батька зазначено «ОСОБА_6», а
прізвище матері - «ОСОБА_8». Дата
реєстрації народження - ІНФОРМАЦІЯ_3
року не відповідає даті народження
дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Книги про
народження за 1943 рік не містять графи
«по батькові» та «місце народження»
дитини (а.с.14).

Згідно повідомлення приватного
нотаріуса Охтирського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 09
липня 2014 року, відкрита спадкова
справа №75/2013 після ОСОБА_6, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Заяву про прийняття
спадщини та інші документи подала
сестра померлого ОСОБА_4 06 грудня 2013
року. Свідоцтво про право на спадщину
не видавалося (а.с.38).

З доданих ОСОБА_3 до апеляційної скарги
документів вбачається, що вона 12 грудня
2013 року звернулась до Охтирської
міської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6 як його
двоюрідна сестра, і 25 червня 2014 року -
до ухвалення 17 липня 2014 року
оскаржуваного нею судового рішення
отримала в Охтирській державній
нотаріальній конторі після смерті
ОСОБА_6 як його спадкоємець, на підставі
ст. 1265 ЦК України (п'ята черга
спадкоємців за законом), посвідчене
державним нотаріусом Багацькою О.М.
свідоцтво про право на спадщину за
законом - на житловий будинок з
господарчими спорудами, розташований
на приватизованій земельній ділянці
(державний акт не виготовлявся), що
знаходиться по АДРЕСА_2 і належав
померлому на підставі свідоцтва про
право на спадщину від 2 грудня 2008 року,
виданого Охтирською державною
нотаріальною конторою (а.с. 68, 69, 73-76, 78).

25 червня 2014 року ОСОБА_3 зареєструвала
право власності на вказане спадкове
майно в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно (а.с.69).

Після відкриття апеляційного
провадження за скаргою ОСОБА_3 до
апеляційного суду Сумської області
надійшла ухвала Охтирського
міськрайонного суду від 25 вересня 2014
року про відмову у відкритті
провадження за заявою ОСОБА_4 про
перегляд рішення Охтирського
міськрайонного суду від 17 липня 2014 року
в зв'язку з нововиявленими обставинами
(а.с.86-87).

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутись до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання; звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Ст. 30 ЦПК України передбачає, що
сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач. Позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні і
юридичні особи, а також держава.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 11 ЦПК
України щодо диспозитивності
цивільного судочинства, згідно якого
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд, суд
зробив помилковий висновок про те, що
Охтирська міська рада за позовом
ОСОБА_4 є належним відповідачем в даній
справі та безпідставно розглянув
справу і задовольнив її позов по суті,
заявлений саме до міської ради.

Оскільки позивачка обрала неналежний
спосіб захисту свого, як вона вважає,
порушеного права, суд апеляційної
інстанції не може перевірити
обґрунтованість висновків суду по суті
заявлених позовних вимог про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, та про визнання права
власності на спадкове майно померлого
ОСОБА_6 саме в спорі з міською радою,
яка спадкові права позивачки не
порушувала, не оспорювала і не є
стороною у спадкових правовідносинах,
враховуючи, що ст. ст. 1261-1265 ЦК України
передбачають п'ять черг спадкоємців за
законом.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України
передбачено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Згідно ст. ст. 10, 57, 59, 60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом. Доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення у справі і щодо яких у сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі, виникає спір.

Докази в справі про те, що міська рада
не визнала чи порушує спадкові права
позивачки, претендує на спадкове майно,
в справі відсутні.

Позивачка не позбавлена можливості
звернутись з даним позовом до
належного відповідача - спадкоємця за
законом п'ятої черги ОСОБА_18, яка до
ухвалення в даній справі оскаржуваного
судового рішення вже отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_6 в іншій
нотаріальній конторі, а тому саме між
ними виник спір щодо права на
спадкування після померлого.

Оскільки позивачка стверджує, що вона
є рідною сестрою померлого і
спадкоємцем другої черги, а ОСОБА_3 є
спадкоємцем п'ятої черги і отримала
свідоцтво про право на спадщину після
ОСОБА_6, колегія суддів вважає, що
оскаржуваним рішенням суду, яким
визнане за позивачкою право власності
на спадкове майно, вирішене питання
про права та обов'язки ОСОБА_3, а тому
її скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду, яким
задоволено позов до міської ради, -
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову саме
до міської ради як до відповідача.

При апеляційному оскарженні рішення
суду ОСОБА_3 сплатила судовий збір в
сумі 536, 85 гр., який на підставі ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з ОСОБА_4

Згідно п. п. 3, 4 ч.1, ч. ч. 2, 3 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права; невідповідність
висновків суду обставинам справи,
норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню;
порушення норм процесуального права
можуть бути підставою для скасування
або зміни рішення, якщо це порушення
призвело до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 312-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і
ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 17 липня 2014
року в даній справі скасувати і
ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
Охтирської міської ради Сумської
області, третя особа: відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по
Охтирському району Сумської області,
про встановлення факту родинних
відносин, факту належності
правовстановлюючого документу,
визнання права власності на спадкове
майно, відмовити за необґрунтованістю
позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір, сплачений за апеляційне
оскарження рішення суду, в сумі 536,85 гр.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -