АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2014 р. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарі - Марусяк М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про
роз'яснення ухвали Апеляційного суду м.
Києва від 18 лютого 2014 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 10.12.2013 р. позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3.,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх
видів заробітку щомісячно, починаючи з
22.10.2013 р. і до досягнення дитиною
повноліття, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, та аліменти на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 22.10.2013 р. і до
закінчення навчання на денній формі,
30.06.2017 р. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
держави 229, 40 грн. судового збору. В
решті позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 18.02.2014 р. апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 10.12.2013 р.
відхилено, а рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

14.11.2014 р. ОСОБА_1 звернулася з заявою про
роз'яснення ухвали апеляційного суду,
посилаючись на те, що з її
мотивувальної частини є незрозумілим,
чи встановлювався апеляційним судом
факт припинення між позивачем та
відповідачем шлюбних відносин від
31.01.2013 р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила
задовольнити її заяву. Уточнила, що в
заяві про роз'яснення ухвали
Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2014 р.
вона помилково вказала дату
встановленого судом факту припинення
шлюбних відносин - 31.01.2013 р., а не 21.09.2012
р., як це зазначено в ухвалі
апеляційного суду.

Вказувала на те, що зазначені обставини
мають істотне значення для розгляду
цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до
неї про поділ майна подружжя.

ОСОБА_2 та його представник
просили відмовити у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали
Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2014 р.,
посилаючись на те, що зазначена ухвала
є зрозумілою і не потребує роз'яснення.

Заслухавши пояснення осіб, які
приймали участь в судовому засіданні,
вивчивши заяву ОСОБА_1 та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 18.02.2014 р.,
колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Справа № 755/27073/13 № апеляційного
провадження:22-ц/796/909/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І.

За змістом ч.1 ст.221 ЦПК України, якщо
рішення є незрозумілим для осіб, які
брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Відповідно до роз'яснень викладених у
п.21 постанови Пленуму Верховного Суду
України №14 від 18 грудня 2009 року "Про
судове рішення у цивільній справі",
відповідно до ст.221 ЦПК роз'яснення
рішення суду, а не ухвали, можливе тоді,
коли воно не містить недоліків, що
можуть бути усунені лише ухваленням
додаткового рішення, а є незрозумілим,
що ускладнює його реалізацію.
Зазначене питання розглядається судом,
що ухвалив рішення, і в ухвалі суд
викладає більш повно та ясно ті частини
рішення, розуміння яких викликає
труднощі, не вносячи змін у суть
рішення і не торкаючись питань, які не
були предметом судового розгляду.

З наведеного убачається, що за
правилами ст. 221 ЦПК України
роз'ясненню підлягають лише рішення,
яким закінчено судовий розгляд у
випадку його незрозумілості, що
ускладнює його виконання.

У даному випадку, 18.02.2014 р. Апеляційним
судом м. Києва була постановлена
ухвала, якою відхилено апеляційну
скаргу ОСОБА_2, а рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 10.12.2013 р.
залишено без змін. Факт припинення
шлюбних відносин між сторонами не був
предметом судового розгляду, а лише
була надана оцінка доводів відповідача
ОСОБА_2 щодо сплати ним коштів на
повернення заборгованості за
кредитним договором, яка є зрозумілою і
не потребує додаткового роз'яснення.

Ураховуючи наведене, відсутні
підстави для задоволення заяви ОСОБА_1
про роз'яснення ухвали Апеляційного
суду м. Києва від 18.02.2014 р.

Керуючись ст.221 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л
а:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
роз'яснення ухвали Апеляційного суду м.
Києва від 18 лютого 2014 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: