Провадження № 2/369/4322/14
УХВАЛА

Іменем України

21.11.2014
року

м.
Київ

Києво-Святошинський районний суд
Київської області у складі:

голову
ючого судді           Волчко А.Я. ,

за
участю секретаря           Ткачук
Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву представника
позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору: приватний нотаріус
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5, про визнання договору
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Києво-Святошинського
районного суду Київської області
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа
без самостійних вимог на предмет спору:
приватний нотаріус
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5, про визнання договору
недійсним.

Разом з позовом представник позивача
подав до суду заяву про забезпечення
позову, де просив суд накласти арешт на
земельну ділянку, за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Гатне, вул. Нова, 32, кадастровий номер
:02:001:0025, номер запису про право
власності 5748794, оскільки у випадку
продовження відчужень об’єкту спору –
земельної ділянки від ОСОБА_4 третім
особам до завершення розгляду судової
справи за позовом ОСОБА_1, які
(відчуження) очевидно не будуть
предметом судового розгляду у цій
справі, виконання прийнятого у справі
судового рішення в частині визнання
договору купівлі-продажу недійсним та
повернення земельної ділянки у
власність Позивача буде значно
утруднене чи навіть унеможливлене. За
таких умов Позивач буде змушений
додатково, в межах іншої судової
справи, звертатись із вимогами до
третіх осіб – потенційних набувачів
щодо визнання недійсними правочинів
щодо передачі ним прав на земельну
ділянку та/або витребування земельної
ділянки у таких третіх осіб, які
претендуватимуть на статус
добросовісних набувачів та матимуть
відповідні правовстановлюючі
документи на земельну ділянку.

Сторони в судове засідання не
з'явились, проте їх неявка не
перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з
неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заяву представника позивача
ОСОБА_2 про забезпечення позову слід
залишити без задоволення, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 Цивільного
процесуального кодексу України (далі –
ЦПК України) суд за заявою осіб, які
беруть участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити в подальшому
неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України
передбачено, що у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
22.12.2006 року № 9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на
можливість, а не обов'язок суду
забезпечити позов, при чому відповідно
до вимог законодавства це можливо за
умови, що з матеріалів справи чи самої
заяви про забезпечення позову
вбачається, що невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали та обставини
справи, доводи викладені у заяві
представника позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2
про забезпечення позову, суд не вбачає
підстав для задоволення
вищезазначеної заяви на даній стадії
судового процесу, оскільки не надано
доказів, які підтверджують, що спірна
земельна ділянка, яка розташована за
адресою: Київська область,
Києво-Святошинський район, с. Гатне,
вул. Нова, 32, належить на праві
власності ОСОБА_4 та зареєстрована за
ним, і що останній має намір відчужити
спірне майно, а також не обґрунтовано
необхідність застосування обраного
представником позивача виду
забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, з
врахуванням також того, що зазначені у
заяві підстави для обрання виду
забезпечення позову, не дають
можливості дійти висновку про
наявність достатньо обґрунтованого
припущення, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, суд приходить
до висновку, що в задоволенні заяви
слід відмовити.

Проте, позивач чи його представник
вправі повторно звернутися з даною
заявою до суду після надання доказів,
які підтверджують обсяг і вартість
майна, що належить відповідачу на праві
власності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа без самостійних вимог на
предмет спору: приватний нотаріус
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_5, про визнання договору
недійсним – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Київської області
через Києво-Святошинський районний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом п’яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Волчко А.Я.