У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Коротуна В.М.,
Парінової І.К.,Ступак О.В.,
Штелик С.П., розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до Ромоданівської селищної ради
Миргородського району про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_6
на ухвалу Миргородського
міськрайонного суду Полтавської
області від 6 серпня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Полтавської області
від 3 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини, в якому зазначала, що
пропустила строк для прийняття
спадщини з поважних причин та просила
визначити їй додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини
після померлої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2
терміном на один місяць.

Ухвалою Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від

6 серпня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Полтавської
області від 3 вересня 2014 року, у
відкритті провадження у справі
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує
питання про скасування ухвали
Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від 6 серпня 2014
року та ухвали апеляційного суду
Полтавської області від 3 вересня 2014
року та просить справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_7, що підтверджується
свідоцтвом про смерть (а. с. 6). Після її
смерті відкрилася спадщина, яку, як
вважала, позивачка прийняла, оскільки
фактично почала користування
будинковолодінням та доглядати його.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_8 (а. с. 9), яка
була дочкою ОСОБА_7 (а. с. 7).

Позивачка є племінницею ОСОБА_7 та
ІНФОРМАЦІЯ_4 звернулася з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
до приватного нотаріуса та отримала
постанову про відмову у видачі цього
свідоцтва у зв'язку із пропуском
шестимісячного строку для подачі заяви
про прийняття спадщини

а. с. 12).

30 квітня 2014 року ОСОБА_6 зверталась із
заявою до суду, посилаючись на те, що
вважала, що прийняла спадщину, оскільки
почала користуватись спадковим
будинковолодінням та доглядати його.
За наслідками розгляду цієї заяви
рішенням Миргородського
міськрайонного суду від 28 травня 2014
року відмовлено у задоволенні позову
за безпідставністю (а. с. 15).

У серпні 2014 року ОСОБА_6 повторно
звернулась до суду та зазначала, що
причиною відмови у задоволенні позову
було те, що позивачка вказала не всі
обставини, які підтверджують
поважність причин пропуску подачі
заяви до нотаріуса про прийняття
спадщини.

Так, ОСОБА_6 зазначала, що дочка
померлої ОСОБА_7 -ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1,
стверджувала, що вже зверталась до
нотаріуса та оформила спадщину на себе
та ОСОБА_6

Після смерті ОСОБА_8 позивачка
звернулась до нотаріуса для прийняття
спадщини та дізналась, що ОСОБА_8 заяву
про прийняття спадщини після смерті
матері не подавала. Посилаючись на
зазначене, просила визначити
додатковий строк для прийняття
спадщини.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що рішення Миргородського
міськрайонного суду від 28 квітня 2014
року набрало законної сили, ухвалене
воно у спорі між тими самими сторонами,
про той самий предмет і з тих самих
підстав.

Проте з таким висновком судів повністю
погодитись не можна.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК
України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 20 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» судам роз'яснено, що
вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

З касаційної скарги вбачається, що
позивачка, повторно звертаючись до
суду, посилалась на інші підстави
пропуску строку прийняття спадщини, а
саме, зазначала, що ОСОБА_8 завірила її у
тому, що всі необхідні документи для
реєстрації спадщини вже було
оформлено. Цей факт підтверджується
також тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 після смерті
ОСОБА_8 позивачка зверталась до
нотаріуса для прийняття тієї частини
спадщини, яку, як вона вважала, прийняла
її двоюрідна сестра - ОСОБА_8

Таким чином, суди не дали належної
оцінки доказам, не звернули уваги на
посилання позивачки на інші підстави
звернення до суду.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що постановлені
ухвали судів підлягають скасуванню з
передачею справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного
суду Полтавської області від

6 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Полтавської області від 3 вересня
2014 року скасувати, справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:В.М.
Коротун І.К. Парінова О.В. Ступак С.П.
Штелик