Справа №592/8065/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Хитров Б. В.Номер
провадження 22-ц/788/1852/14 Суддя-доповідач -
Ільченко О. Ю. Категорія - 26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе"

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 15 вересня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім. М.В.
Фрунзе»

про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и
л а :

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 15 вересня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В.
Фрунзе» на користь ОСОБА_3 12750 грн.
відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське МНВО
ім. М.В. Фрунзе», посилаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і прийняти нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову.
При цьому посилається на те, що суд
першої інстанції не врахував те, що
позивач працював у шкідливих умовах
праці, усвідомлював їх можливі
негативні наслідки, тому несе
солідарну відповідальність за їх
настання та, що він не довів
спричинення йому моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи,
позивач з 15 червня 1986 року по 31 серпня
2009 року перебував у трудових
відносинах з ВАТ «Сумське МНВО ім. М.В.
Фрунзе» і був звільнений у зв'язку з
виходом на пенсію по інвалідності. (а.с.
5)

Актом розслідування хронічного
професійного захворювання № 34 від 16
травня 2007 року позивачу встановлено
професійне захворювання: «Хронічне
обструктивне захворювання легень
токсико-пилової етнології другої
стадії у фазі нестійкої ремісії.
Емфізема легень першої-другої стадії.
Захворювання професійне.
Нейросенсорна приглухуватість з
помірним ступенем зниження слуху (3 ст.)
професійного характеру». (а.с. 8)

Позивачу декілька разів
встановлювався ступінь втрати
професійної працездатності. Згідно
останньої довідки до акту огляду МСЕК
від 16 липня 2014 року ОСОБА_3 встановлено
85 % втрати професійної працездатності
та другу групу інвалідності. (а.с. 16)

Внаслідок професійного захворювання у
позивача порушилися нормальні життєві
зв'язки. Постійно хворіє, крім того, має
значні обмеження в життєдіяльності,
звичках, бажаннях. Все це вимагає
додаткових зусиль по організації життя
і веде до нових переживань. Позивачу
внаслідок отриманого на виробництві
професійного захворювання було
заподіяно моральну шкоду, яка не
відшкодована.

Суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи,
вірно визначився у спірних
правовідносинах та дійшов
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Згідно з ч.1, п.1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КЗпП України на
всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці, забезпечення
яких ч. 2 вказаної статті покладено на
власника або уповноважений орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено
проведення відповідно до
законодавства власником або
уповноваженим ним органом
відшкодування моральної шкоди
працівнику у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Порядок відшкодування
моральної шкоди визначається
законодавством.

Відповідно до п. 17 Акту розслідування
хронічного професійного захворювання
ОСОБА_3 від 16 травня 2007 року № 34
причиною професійного захворювання є
проведення робіт в умовах підвищеного
рівня шуму та загазованості. (а.с. 8
зворіт)

У зв'язку з тим, що відповідно до ст. 237-1
КЗпП України обов'язок відшкодувати
працівникові моральну шкоду у випадку,
передбаченому вказаною статтею,
покладено на власника або
уповноважений ним орган, і, як
встановлено судом, втрата
працездатності позивача настала
внаслідок професійного захворювання,
спричиненого негативними виробничими
факторами під час виконання позивачем
трудових обов'язків, і моральну шкоду
йому завдано ушкодженням здоров'я,
пов'язаним із виконанням трудових
обов'язків, а роботодавець не
забезпечив створення безпечних умов
праці, то суд обґрунтовано стягнув на
його користь відшкодування моральної
шкоди з відповідача.

Трудове законодавство не містить
положень про звільнення підприємств з
небезпечними й тяжкими умовами праці
від відшкодування моральної шкоди,
завданої їх працівникам такими
умовами.

Крім того, колегія суддів не може взяти
до уваги доводи апеляційної скарги про
те, що позивачем не доведено факт
спричинення моральної шкоди, оскільки
встановлення особі часткової втрати
професійної працездатності свідчить
про моральні страждання і визначений
судом розмір їх відшкодувань колегія
суддів вважає співрозмірним з завданою
позивачу шкодою.

З врахуванням вищевикладених обставин,
суд першої інстанції обґрунтовано
частково задоволив позивні вимоги та
визначив розмір морального
відшкодування ОСОБА_3 в сумі 12750 грн.,
виходячи з 85 % ступеня втрати
професійної працездатності та
наявності інвалідності другої групи.

Отже, рішення суду першої інстанції
постановлене з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
є законним та обґрунтованим і підстав
для його зміни чи скасування не
вбачається.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково - виробниче
об'єднання ім. М.В. Фрунзе» відхилити, а
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 15 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду Сумської
області: О.Ю. Ільченко