Дата документу 22.10.2014
Справа № 334/8494/14-ц
Провадження № 2/334/3154/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Єфремовій Д.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Запорізької міської ради,
третя особа без самостійних вимог:
Приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_2
про визнання права власності

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
Ленінського районного суду м.Запоріжжя
з позовом про визнання права
власності на спадкове майно у вигляді
1/2 частини квартири АДРЕСА_1

В позові зазначено, що 01 червня 1999 року
чоловік позивача - ОСОБА_3, прийняв
спадщину від померлої дружини від
першого шлюбу - ОСОБА_4, на що йому було
видано «свідоцтво про право на
спадщину за законом. Спадкове майно, на
яке було видано свідоцтво складалося з
1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Інша, 1/2
частина зазначеної квартири належала
чоловікові на праві спільної сумісної
власності, що підтверджується
технічним паспортом за реєстровим №
255/37212, виданим Запорізьким міжміським
бюро технічної інвентаризації
Ленінського району.

06 липня 2007 року ОСОБА_3, склав заповіт,
згідно якого розпорядився, що на
випадок його смерті, усе майно, яке буде
належати йому на день його смерті, де б
воно не знаходилось і з чого б не
складалось, а також все те, на що він за
законом буде мати право, заповідав
позивачці - ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер та не
встиг оформити свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті своє
першої дружини.

21 серпня 2014 року, позивачці ОСОБА_1, було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом, однак, в успадкуванні
іншої 1/2 частини зазначеної квартири,
на яку ОСОБА_3 отримав «свідоцтво про
право на спадщину за законом» від 01
червня 1999, було відмовлено, оскільки
чоловік не зареєстрував зазначене
свідоцтво у Запорізькому міжміському
бюро технічної інвентаризації, за
місцем знаходження квартири, у зв"язку
з чим, позивачка змушена звернутися до
суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні представник
позивача наполягаючи на фактах
викладених у позовній заяві, просив суд
задовольнити позов ОСОБА_1 з підстав,
викладених у ньому.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте надав суду
заяву про можливість розгляду справи
за відсутністю представника
відповідача. Проти задоволення
позовних вимог не заперечує з підстав
відсутності інших спадкоємців.

Третя особа у судове засідання не
з"явилася.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши всі представлені
докази в сукупності, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Законом припускається можливість
застосування судової форми захисту
цивільних справ та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Виходячи зі змісту та розуміння цієї
норми Закону слід розуміти, що при тому
існувало порушення цього права.
Позивач та його представник у судовому
засіданні намагався довести суду, що
саме діями відповідача було порушені
його права та інтереси.

По встановленим ЦПК України нормам
(ст.. 60 ЦПК України), кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставі
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими
доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, має подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини
протягом 6 місяців, який починається з
часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні, на підставі
пояснень представника позивача та
письмових доказів, наданих в
обґрунтування позовних вимог, було
встановлено, що позивачка є єдиною
спадкоємицею 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1 після смерті свого чоловіка
ОСОБА_3, який прийняв спадщину від
померлої дружини від першого шлюбу -
ОСОБА_4, на що йому було видано
«свідоцтво про право на спадщину за
законом, але не було оформлено у
встановленому Законом порядку.

Проте доведено, що 06 липня 2007 року
ОСОБА_3, склав заповіт, згідно якого
розпорядився, що на випадок його
смерті, усе майно, яке буде належати
йому на день його смерті, де б воно не
знаходилось і з чого б не складалось, а
також все те, на що він за законом буде
мати право, заповідав позивачці -
ОСОБА_1.

Отже аналізуючи у сукупності надані
докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213 ЦПК
України, ст.ст. 1261, 1268 - 1270 ЦК України, суд
-

В и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн:
НОМЕР_1, яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Н.Ю.Козлова