Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2869/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Мумига І. М.
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

Іменем України

16.12.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого - Фомічова С.Є.

суддів - Карпенка О.Л.

Голованя А.М.

при секретарі - Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
виділ частки із майна, що є у спільній
власності, за апеляційною скаргою
ОСОБА_5, представника ОСОБА_4, на рішення
Компаніївського районного суду
Кіровоградської області від 15 жовтня
2014 року і

В С Т А Н О В И
Л А:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у
спільній власності.

На обґрунтування позовних вимог
зазначала, що сторони перебували з 1992
року по 2008 рік у шлюбі, під час якого в
порядку приватизації набули право
власності на трикімнатну квартиру
АДРЕСА_1. Після погіршення сімейних
стосунків вона залишила квартиру та
стала проживати в АДРЕСА_2, а
відповідач проживає у спірній
квартирі. В зв'язку з її небажанням
проживати в спірній квартирі разом з
відповідачем просила суд визначити
частки у спільному сумісному майні
подружжя по 1/2 частині кожного, визнати
право власності за відповідачем на
належну позивачу частку та стягнути з
ОСОБА_4 грошову компенсацію належної їй
1/2 частки квартири у розмірі 85257 грн.,
оскільки квартира є неподільною і
спільне користування нею неможливе.

Рішенням Компаніївського районного
суду Кіровоградської області від 15
жовтня 2014 року позовну заяву ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про виділ частки із майна, що є у
спільній власності задоволено
повністю.

Визначено, частки у спільному
сумісному майні подружжя -
трикімнатної квартири АДРЕСА_1
наступним чином: ОСОБА_3 - 1/2 частка та
ОСОБА_4 1/2 частка.

Визнано право власності за ОСОБА_4 на 1/2
частку квартири АДРЕСА_1, що належала на
праві власності ОСОБА_3, в порядку
виділу частки із майна, що перебувало у
спільній сумісній власності.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію вартості 1/2 частки
квартири АДРЕСА_1, що належала на праві
власності ОСОБА_3 у сумі 85 257 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
представника ОСОБА_4 ставиться питання
про скасування судового рішення, так як
воно, на думку скаржника, постановлено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права. Просив ухвалити
рішення, яким визнати 1/2 частину
квартири за АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, а в решті
позовних вимог позивача відмовити.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_4 та його
представника ОСОБА_5, які підтримали
доводи апеляційної скарги, заперечення
проти доводів апеляційної скарги
ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_6,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги відповідно
до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 14
березня 1992 року по 01 вересня 2008 року
перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про право власності №
20 від 31 січня 2003 року, виданого
Компаніївською селищною радою, ОСОБА_3
та ОСОБА_4 на праві приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1 яка ними
придбана за час спільного подружнього
життя.

Відповідно до ч. 2 статті 372 ЦК України у
разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом,а ч. 3 вказано статті
передбачено, що у разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється.

Звітом від 31 липня 2013 року визначена
вартість квартири АДРЕСА_1 в розмірі
170514 грн. Вартість 1/2 частки квартири
складає 85257 грн.

Частинами 1, 2 ст. 71 СК України
передбачено, що майно, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік недомовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення. Неподільні
речі присуджуються одному з подружжя,
якщо інше н визначено домовленістю між
ними.

Згідно ч. 4 статті 71 СК України
присудження одному з подружжя грошової
компенсації замість його частки у
праві спільної сумісної власності на
майно, зокрема на житловий будинок,
квартиру, земельну ділянку,
допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених ЦК України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 364 ЦК України,
кожен із співвласників спільної
часткової власності має право на виділ
у натурі частки, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ в
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом, або є
неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу),
співвласник, кий бажає виділу, має
право на одержання від інших
співвласників грошової компенсації
вартості його частки.

При цьому зазначеною нормою
передбачено, що обов'язковою умовою
призначення грошової компенсації є
дише згода співвласника, який заявив
вимоги про виділ частки, обов'язковість
згоди інших співвласників на такий
виділ не встановлена та не ставиться
право співвласника на виділ у
залежність від згоди інших
співвласників і мотивів, з яких власник
має намір реалізувати своє право на
виділ.

Згідно висновку від 19 вересня 2013 року №
56 обласного комунального підприємства
«Кіровоградське обласне об'єднане бюро
технічної інвентаризації» щодо
технічної можливості виділу в натурі
житлову квартиру в дві окремих
встановлено, що частина житлової
квартири АДРЕСА_1 не є відокремленою, не
має окремого виходу і не може бути
виділена в окрему одиницю.

Обмежуючи право позивача на грошову
компенсацію вартості частки квартири
якою фактично володіє та користується
лише відповідач, і враховуючи при цьому
інтереси останніх (їхнє скрутне
матеріальне становище) суду потрібно
перевіряти можливості сплати
відповідачами такої компенсації.
Зазначений висновок викладений у
постанові Верховного Суду України у
справі № 6-4сц14.

Відповідач під час розгляду справи
судом першої інстанції вимог про
сплату йому компенсації не заявляв.
Згідно до ст..ст. 10, 60 ЦПК України
доказів про неможливість сплати
компенсації за 1/2 частини квартири та
про інші обставини, які б мали суттєве
значення для справи в судовому
засіданні не надав, клопотань про їх
витребування не заявляв.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції і вважає їх
правильними.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення місцевого суду
відповідає обставинам справи та
постановлено відповідно до вимог
чинного законодавства, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому підстав для
скасування рішення немає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника
ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Компаїївського
районного суду Кіровоградської
області від 15 жовтня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суд набирає
чинності з моменту її проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді