Провадження № 2/470/265/14
Справа № 470/729/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

11 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із уточненим в подальшому позовом
до ОСОБА_2 про поділ спільного
сумісного майна подружжя.

В позовній заяві вказала, що з
відповідачем по справі перебуває в
зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1991
року. За час спільного проживання разом
придбали наступне майно: нежиле
приміщення загальною площею 321,6 кв. м. з
кам'яним та дерев'яним сараями по
АДРЕСА_1; нежиле приміщення загальною
площею 94,8 кв. м. по АДРЕСА_2; нежиле
приміщення загальною площею 100,3 кв. м.
по АДРЕСА_2; нежиле приміщення
загальною площею 24/100 кв. м. по АДРЕСА_2;
нежиле приміщення по АДРЕСА_3. З 2010 року
і дотепер проживають окремо і взаємної
згоди щодо поділу спірного майна не
дійшли, оскільки відповідач стверджує,
що вказане майно належить йому на праві
власності.

Посилаючись на викладені обставини,
позивачка просила визнати за нею право
власності на ? частку спірних нежилих
приміщень.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_3 ( за договором )
надали письмові заяви, в яких позовні
вимоги про поділ майна підтримали в
повному обсязі, а справу просили
розглянути без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 позов дружини про
визнання права на ? частку спільного
майна подружжя визнав у повному обсязі,
про що надав письмову заяву, а справу
просив розглянути без його участі.

Суд, перевіривши матеріали справи та
дослідивши наявні в ній докази,
доходить наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
27 серпня 1991 року ( а. с. 13 ). За час
спільного проживання відповідач
ОСОБА_2 придбав у власність:

- за договором купівлі-продажу від 10
червня 2003 року нежиле приміщення
загальною площею 321,6 кв. м. з кам'яним та
дерев'яним сараями по АДРЕСА_1, вартістю
92511 грн. ( а. с. 6, 7, 49 );

- за договором купівлі-продажу від 29
листопада 2003 року нежиле приміщення
загальною площею 94,8 кв. м. по АДРЕСА_2,
вартістю 33820 грн. ( а. с. 8, 9, 49 );

- за договором купівлі-продажу від 12
листопада 2003 року нежиле приміщення
загальною площею 100,3 кв. м. по АДРЕСА_2,
вартістю 42856 грн. ( а. с. 10, 11, 49 );

- за договором купівлі-продажу від 01
червня 2002 року нежиле приміщення
загальною площею 24/100 кв. м. по АДРЕСА_2,
вартістю 36064 грн. ( а. с. 34, 35, 49 );

- за рішенням виконавчого комітету
Березнегуватської селищної ради від 23
квітня 2008 року нежиле приміщення
загальною площею 86,1 кв. м. по АДРЕСА_3,
вартістю 35362 грн. ( а. с. 42, 43, 49 ).

Згідно ст.60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини ( навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо ) самостійного заробітку ( доходу ).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Таким чином, ця стаття презюмує
виникнення права спільної сумісної
власності подружжя на майно, якщо воно
набуте ними за час шлюбу, а тому
вказаний комплекс нежилих приміщень,
який був придбаний ними за час шлюбу, є
їх спільною сумісною власністю, а тому
підлягає поділу.

Так, ч.1 ст.69 СК України передбачено, що
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
сумісної власності, незалежно від
розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст.70 СК України встановлено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

За такого позовні вимоги позивачки про
визнання за нею права власності на ?
частку комплексу спірних нежилих
приміщень підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати.

У відповідності з цією статтею суд
стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1204 грн.

Керуючись ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного сумісного майна
подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частку наступного майна:

- нежилого приміщення загальною площею
321,6 кв. м. з кам'яним та дерев'яним
сараями по АДРЕСА_1, вартістю 92511 грн. ;

- нежилого приміщення загальною площею
94,8 кв. м. по АДРЕСА_2, вартістю 33820 грн.;

- нежилого приміщення загальною площею
100,3 кв. м. по АДРЕСА_2, вартістю 42856 грн.;

- нежилого приміщення загальною площею
24/100 кв. м. по АДРЕСА_2, вартістю 36064 грн.;

- нежилого приміщення загальною площею
86,1 кв. м. по АДРЕСА_3, вартістю 35362 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1204 ( одна тисяча двісті чотири )
грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги, а особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Г. В. Міщенко