У х в а л а

іменем україни

3 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Гончара В.П., Савченко В. О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
відділу державної виконавчої служби
Липовецького районного управління
юстиції Вінницької області, приватного
підприємства «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція», ОСОБА_5, третя
особа - публічне акціонерне товариство
«Універсал Банк», про визнання
недійсними прилюдних торгів, протоколу
про проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна, акту
про проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Вінницької області
від 6 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
його тим, що на підставі виданого
Липовецьким районним судом Вінницької
області виконавчого листа № 2-245 з
позивачки стягнуто на користь ПАТ
«Універсал Банк» борг у сумі 169 510 грн 31
коп. 8 травня 2013 року державним
виконавцем ВДВС Липовецького РУЮ
складено акт опису та арешту майна, а
саме належної ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1.
29 травня 2013 року між ВДВС
Липовецького РУЮ та ПП «СП «Юстиція»
було укладено договір про надання
послуг по організації і проведенню
торгів з реалізації арештованого
майна. Проведення перших прилюдних
торгів було призначено на 19 червня 2013
року за стартовою ціною, що складала
114 450 грн, та яка була визначена у звіті
ТОВ «Експертно-консалтинговий центр»,
однак вказані торги не відбулись, в
результаті чого було проведено уцінку
майна, вартість якого склала 91 560 грн. 29
липня 2013 року призначені другі торги,
які також не відбулися. Після
проведення повторної уцінки, вартість
майна склала 80 115 грн та 18 вересня 2013
року відбувся третій аукціон з
реалізації арештованого нерухомого
майна, переможцем якого визнано ОСОБА_5
Посилаючись на те, що прилюдні торги з
реалізації належного їй майна були
організовані та проведені всупереч
положенням Закону України «Про
виконавче провадження» та Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна, просила суд
визнати недійсними прилюдні торги від
18 вересня 2013 року з реалізації
арештованого нерухомого майна, визнати
недійсним протокол від 18 вересня 2013
року № 28/095/13/ф-1 про проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна та
визнати недійсним акт про проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого майна від 2 жовтня 2013 року.

Рішенням Липовецького районного суду
Вінницької області від 7
травня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги з
реалізації арештованого майна від 18
вересня 2013 року, протокол від 18 вересня
2013 року № 28/095/13/ф-1 про проведення
прилюдних торгів та акт від 2 жовтня 2013
року про проведення прилюдних торгів.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької
області від 6 червня 2014 року рішення
Липовецького районного суду
Вінницької області від 7 травня 2014
року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд
касаційної інстанції скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, суд апеляційної
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що позивач не надала належних та
допустимих доказів на підтвердження
того, що аукціон з реалізації
арештованого нерухомого майна було
проведено з порушенням вимог
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна та вимог
Закону України «Про виконавче
провадження».

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судів та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судами
були дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду,
обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької
області від 6 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко