інстанції - АлфьоровНомер провадження
22-ц/788/1937/14 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Шевченка В. А.

за участю секретаря - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу ОСОБА_2

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 06 жовтня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів, -

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 06 жовтня 2014 року
частково задоволено позов ОСОБА_3.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що
був укладений 02 вересня 2006 року та
зареєстрований відділом реєстрації
актів цивільного стану Сумського
міського управління юстиції Сумської
області, актовий запис № 1653.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Суми,
аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, на утримання
дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до її
повноліття, на користь матері дитини
ОСОБА_3, починаючи стягнення з 26 вересня
2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Вказане рішення суду відповідач
оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом першої інстанції обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи, порушення
норм матеріального права, просить
рішення суду в частині розірвання
шлюбу змінити, вказавши причиною
розірвання шлюбу подружню зраду
ОСОБА_3, а в частині стягнення аліментів
на утримання неповнолітньої дитини та
судових витрат - судове рішення
скасувати.

В доводах апеляційної скарги
відповідач зазначає, що суд першої
інстанції неправильно встановив
дійсну причину припинення їх сімейних
відносин, а вказівка в рішенні суду про
те, що він зловживає спиртними напоями -
не відповідає дійсності.

Крім того, відповідач вважає
передчасним вирішення спору в частині
стягнення з нього аліментів на
утримання малолітньої дочки, оскільки,
як він стверджує в апеляційній скарзі,
між сторонами існує спір з приводу
визначення місця проживання дитини, а
також не вирішено питання стосовно
поділу спільного майна подружжя.
Відповідач вказує і на те, що він не
ухиляється від утримання дитини, а
також приймає участь у її вихованні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача ОСОБА_2 про задоволення
апеляційної скарги, пояснення
представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5
про залишення рішення суду без змін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони з 02 вересня 2006 року перебувають
в зареєстрованому шлюбі, за час якого у
них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка
ОСОБА_4, батьком якої є відповідач
ОСОБА_2 (а.с.3а, 4).

Станом на кінець вересня 2014 року
сторони разом не проживали, про що
зазначено у довідці Сумської міської
ради, але дитина проживає разом з
матір'ю ОСОБА_3 і знаходиться на її
утриманні (а.с.6).

Задовольняючи позов в частині
розірвання шлюбу, суд першої інстанції
керувався вимогами ст.112 СК України,
встановивши при цьому, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу є неможливим, так як суперечило б
інтересам позивачки, враховуючи, що
вона наполягає на розірванні шлюбу і ці
обставини мають істотне значення.

Частково задовольняючи позов щодо
стягнення аліментів на дитину, суд
першої інстанції виходив з того, що
неповнолітня дочка проживає разом з
матір'ю ОСОБА_3, тому відповідач, як
батько дитини, зобов'язаний також
приймати участь у її утриманні до
досягнення нею повноліття. При цьому,
суд першої інстанції, з урахуванням
вимог ст.ст. 182, 183 СК України визначив
аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони є законними і
обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Вимогами ст.112 СК України передбачено,
що суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини,
дитини-інваліда та інші обставини
життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Як передбачено вимогами ч.1 ст.183 СК
України, частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Виходячи з вимог ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки,
сина,інші обставини, що мають істотне
значення.

У доводах апеляційної скарги йдеться
про те, що відповідач ОСОБА_2
погоджується з рішенням суду щодо
розірвання шлюбу, але просить його
змінити, вказавши дійсною причиною
позову про розірвання шлюбу подружню
зраду позивачки.

В той же час, на думку колегії суддів, ці
вимоги апеляційної скарги відповідач
не довів, отже такі доводи є
голослівними.

Що стосується спростування твердження
позивачки про те, що відповідач
зловживає спиртними напоями, на чому
наголошується в апеляційній скарзі, то
судом першої інстанції вказані
обставини не встановлені, тому колегія
суддів вказані посилання не приймає до
уваги.

До доводів апеляційної скарги про те,
що відповідач добровільно приймає
участь в утриманні та вихованні дитини,
у зв'язку з чим відсутні підстави для
стягнення з нього аліментів на дитину,
колегія суддів ставиться критично, так
як відповідач, як батько дитини,
зобов'язаний її утримувати до
досягнення нею повноліття, тому
рішення суду про стягнення з
відповідача аліментів на дитину не
свідчить про його помилковість.

Щодо доводів апеляційної скарги про
визначення місця проживання дитини,
порядку участі кожного з батьків у
вихованні дитини, право на побачення з
дитиною того з батьків, з ким дитина не
проживає та поділ майна подружжя, то
вони не можуть бути предметом
апеляційного перегляду, оскільки не
були предметом спору та не
розглядались в суді першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків місцевого суду також не
спростовують і не містять посилань на
такі порушення, які б слугували
підставою для зміни чи скасування
рішення суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

За таких обставин, коли суд першої
інстанції постановив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
зміни чи скасування, в тому числі і в
частині розподілу судових витрат,
колегія суддів не вбачає, отже,
апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 06 жовтня 2014 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -