ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/365/14
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Дубас В.А., при
секретарі Ридзель О.В., розглянувши у
приміщенні Дарницького районного суду
м. Києва заяву позивача ОСОБА_2 про
забезпечення позову у справі за її
цивільним позовом до приватного
підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості та пені за договором
купівлі-продажу, суд -

в с т а н о
в и в:

У провадженні Дарницького районного
суду м. Києва перебуває зазначена
цивільна справа про стягнення
заборгованості та пені за договором
купівлі-продажу.

Позивач у судовому засіданні подала
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно, що належить
відповідачу ПП ОСОБА_3

Відповідач у судове засідання не
з»явився, хоча про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив, заяви про розгляд справи у
його відсутність до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява
про забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заяву про
забезпечення позову необхідно
залишити без задоволення виходячи з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 152 ЦПК України
передбачено, що позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України суд
застосовує види забезпечення позову
визначені ч. 1 цієї статті, зокрема
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, забороною вчиняти певні
дії тощо, а у разі необхідності може
застосувати інші види забезпечення
позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
за № 9 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи спір
між сторонами виник з приводу
неналежного виконання, на думку
позивача, ПП ОСОБА_3 умов договору
купівлі-продажу комплекту кухонних
меблів від 27.10.2012 року.

Разом з тим, вивчивши наявні матеріали,
враховуючи положення ст.ст. 151, 152 ЦПК
України, суд вважає за необхідне заяву
про забезпечення позову залишити без
задоволення, оскільки позивачем не
вказано на яке саме рухоме та/або
нерухоме майно відповідача належить
накласти арешт; не надано доказів того,
що взагалі наявне будь-яке
рухоме/нерухоме майно, що належить
відповідачу; окрім того, позивачем суду
не надано жодних доказів на
підтвердження того, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду у разі задоволенні позову та
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості та пені за
наведеним договором купівлі-продажу.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст.
151 - 153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Дарницький районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання ухвали суду.

СУДДЯ
В.А. ДУБАС