Справа № 2/359/2527/14 Головуючий у І
інстанції Чирка С.С.Провадження №
22-ц/780/6605/14 Доповідач у 2
інстанції ГульКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Антоненко В.І.,
Касьяненко Л.І.,

при секретарі:
Ромашині І.В .,

розглянувши матеріали цивільної
справи за апеляційними скаргами
ОСОБА_1, ОСОБА_2, публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний банк» на
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний банк»
до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

у січні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом, посилаючись на те, що
на підставі кредитного договору № 6599219
від 28.07.2008 року, укладеного між
сторонами ОСОБА_2 узяв у банку 35000
доларів США із терміном повернення до
28.07.2023 року.

Цього ж дня за договором № 6621917 від
28.07.2008 року між позивачем і ОСОБА_1
укладено договір, за яким остання
поручилася за зобов'язаннями боржника
ОСОБА_2

В зв'язку з наявною заборгованістю
11.10.2013 року відповідачам направлялася
вимога про дострокове повернення
кредиту та оскільки така вимога
залишилася по за увагою, банк просив
стягнути з відповідачів достроково та
солідарно суму заборгованості, яка
складається з 26074,15 доларів США по тілу
кредиту, 3016,30 доларів США за проценти
користуванням кредиту, 507.03 доларів США
пені за порушення строків виконання
зобов'язання, 350 доларів США штрафу та
38309,50 грн. штрафу за порушення
обов'язків щодо поновлення дії
договорів страхування.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 жовтня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з відповідачів на користь
позивача солідарно 29090,45 доларів США, що
еквівалентно 376805,16 грн. та по 1227,34 грн. з
кожного судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду в частині відмови в
задоволення вимог про стягнення штрафу
і пені скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову в цій
частині в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі відповідачі
просять рішення суду в частині
задоволення позову скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову в
задовленні позову в зв'язку з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційні скарги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі кредитного договору № 6599219
від 28.07.2008 року, укладеного між
сторонами ОСОБА_2 узяв у банку 35000
доларів США із терміном повернення до
28.07.2023 року.

Цього ж дня за договором № 6621917 від
28.07.2008 року між позивачем і ОСОБА_1
укладено договір, за яким остання
поручилася за зобов'язаннями боржника
ОСОБА_2

Сторони передбачили право
дострокового повернення усієї,
передбаченої кредитним договором
заборгованості.

Також встановлено, що з 20.11.2012 року
ОСОБА_2 припинив сплату процентів за
кредитним договором, а з 26.11.2012 року
заборгованість по тілу кредиту.

Постановляючи рішення, суд задовольнив
позов частково і стягнув борг за тілом
кредиту в розмірі 29090,45 доларів США,
відмовивши у стягненні додаткової
відповідальності у вигляді штрафів та
пені.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та вимогам
законодавства, оскільки відповідно до
ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення
штрафу та пені позовна давність
застосовується в один рік.

Як вбачається з матеріалів справи
прострочка по оплаті боржником
відсотків почалася з 20.11.2012 року, а з
26.11.2012 року він припинив сплату
основної суми кредиту.

Отже строк, у межах якого банк мав би
право пред'явити вимогу про стягнення
пені за порушення строку повернення
основної суми кредиту у сумі 349,57
доларів США та пені за порушення
строків сплати процентів у сумі 157,47
доларів США сплив 26.11.2013 та 20.11.2013 року
відповідно.

Таким чином, коли позивач звернувся до
суду із позовом лише на початку січня
2014 року, а відповідачі клопотали про
застосування строку позовної давності
рішення суду в цій частині відповідає
вимогам закону, оскільки ця обставина є
самостійною підставою для відмови в
позову в цій частині.

Що також стосується і вимог про
стягнення штрафу за порушення
обов'язку, передбаченого п. 4.3.3
кредитного договору у сумі 350 доларів
США та штрафу за порушення обов'язку,
передбаченого п. 4.3.1 щодо непоновлення
до 29.07.2009 року договору страхування
предмету застави у сумі 38309,50 грн.,
оскільки перебіг строку позовної
давності за цими вимогами розпочався у
2009 році і закінчився у 2010 році.

Ні належних, ні допустимих доказів
перерви цих строків позивачем не
надано в зв'язку з чим апеляційна
скарга позивача як необгрунтована
підлягає відхиленню.

Не приймаються, судом до уваги і доводи
апеляційної скарги відповідачів про
те, що між банком та боржником
укладений договір іпотеки № 6621911 від
28.07.2008 року і в якості забезпечення
виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_2
було передано земельну ділянку площею
0,040 га., що знаходиться по вул.
Київській, 51 в м. Борисполі в зв'язку з
чим банк може задовольнити свої вимоги
за рахунок предмета іпотеки, оскільки
вибір права способу захисту належить
позивачу.

За таких обставин з підстав зазначених
в апеляційних скаргах сторін підстав
для скасування рішення суду не має.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний банк»
відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: