Дата документу 17.12.2014
Справа № 334/5761/14-ц
Провадження № 2/334/2332/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Дубини Л.А., при
секретарі Філіпповій Ю.В., розглянув
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, ТОВ
ПКП «Арбі» про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, повернення
коштів, відшкодування моральної шкоди,-

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу, повернення коштів,
відшкодування моральної шкоди в
порядку захисту прав споживачів, у
якому вказує, що 21.11.2013 року у магазині
« Стильно і легко» ( ПП ОСОБА_2.) придбала
пару жіночого взуття - чоботи жіночі
зимові , моделі Arbi Collectios Арт.S012.8016.0501,
розмір 37, вартістю 1129, 00 грн.

В процесі першого місяця експлуатації
придбаного взуття на правому чоботі
утворилася діра, у зв'язку з чим, 25.01.2014
року вона звернулася до продавця з
заявою про повернення товару у зв'язку
з виробничими недоліками, т.я. вважала,
що діра утворилася через неналежну
якість взуття, оскільки вона не
порушувала загальні правила
експлуатації та зберігання придбаного
товару.

Продавець ( відповідач ПП ОСОБА_3 )
відмовив їй у поверненні товару і
коштів у зв'язку зі спливом
гарантійного строку.

10.02.1014 року вона повторно звернулася до
ПП ОСОБА_2 з вимогою провести незалежну
експертизу якості товару та з вимогою
надати інформацію про строк служби
придбаних чобіт. Листом від 27.02.2014 року
їй було відмовлено у наданні
інформації.

Позивачка вважає, що порушено її право
на одержання необхідної, доступної,
достовірної та своєчасної інформації
про відповідну продукцію, порушено
право на належну якість продукції, як
під час придбання товару так і в
процесі його використання. Неналежну
якість продукції, а саме придбаного
взуття позивач доводить висновком
спеціаліста ТОВ НДЦНСЕ «Укртест» від
29.05.2014 року №032/28.05.2014.

Позивачка вважає, що порушено її право
споживача, а отже, на захист
порушеного права вона просить суд
визнати недійсним та розірвати договір
купівлі-продажу зимових чобіт від
21.11.2013 року, стягнути з відповідача ПП
ОСОБА_2 вартість проданого товару - 1129,00
грн., моральну шкоду у сумі 2000грн,
витрати на проведення експертного
дослідження - 250 грн., витрати на правову
допомогу у сумі 500 грн. та транспортні
витрати у сумі 500 грн.

В ході судового розгляду, 23.09.2014 року,
позивачка уточнила позовні вимоги і
просила розірвати договір
купівлі-продажу зимових чобіт від
21.11.2013 року, без визнання його
недійсним, стягнути з відповідача ПП
ОСОБА_2 транспортні витрати у сумі 323
грн., в іншій частині позовні вимоги
залишено без змін.

У судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені позовні вимоги у
редакції від 23.09.2014 року, і просила їх
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ПП ОСОБА_2 та його
представник проти позову заперечують
і просять відмовили у його задоволенні
з тих підстав, що ОСОБА_1 звернулася за
розірванням договору купівлі-продажу
та повернення товару після закінчення
гарантійного строку, про що її було
повідомлено письмово та відмовлено у
поверненні сплачених коштів та
запропоновано здійснити оплачуваний
ремонт на фабриці виробника. На її
повторне звернення роз'яснено щодо
строку служби придбаного товару та
щодо проведення незалежної експертизи,
повторно запропоновано здійснити
оплачуваний ремонт на фабриці
виробника

Щодо надання недостовірної і
несвоєчасної інформації, то вся
інформація щодо виробника, строку
служби товару, гарантійного строку
була їй надана як у момент придбання
чобіт, так і у подальшій переписці.

Крім того зазначає, що у момент
придбання чобіт позивач не вимагала
надати будь-які відомості щодо якості
придбаного взуття. Вся інформація, в
тому числі і сертифікати якості та
відповідності на реалізуєме взуття у
магазині, міститься у «куточку
споживача» і вона не була позбавлена
можливості ознайомитися з ними.

Щодо якості проданого взуття, то
позивачка обґрунтовує свої вимоги
висновком спеціаліста ТОВ НДЦНСЕ
«Укртест» від 29.05.2014 року №032/28.05.2014,
між тим, на дослідження було надано
чоботи повсякденні, розмір 37, артикул
23-ООК 012-11 2012, на підошві мається
маркування «ITALI DESIGN» , а продано було
згідно товарного чеку - чоботи жіночі
зимові, моделі Arbi Collectios Арт.S012.8016.0501,
розмір 37, а тому невідомо, які саме
чоботи було надано на дослідження .

Крім того, позивачем не надано доказів
понесених витрат на оплату правової
допомоги та їх розрахунок, а розрахунки
транспортних витрат носять характер
припущень.

Відповідач ПП ОСОБА_2 та його
представник вважають вимоги
позивачки недоведеними і
необґрунтованими., і просять стягнути
на користь ПП ОСОБА_2 транспортні
витрати.

Представник відповідача ПКП « Арбі» у
судове засідання не з'явився повторно,
причини неявки суду не повідомив, про
час і місце судового розгляду
повідомлений належним чином, з заявою
про розгляд справи у його відсутність
до суду не звертався, заперечень на
позов не надав.

На підставі ст. 169 ЦПК України суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності представника відповідача
ПКП «Арбі».

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши і оцінивши у
сукупності надані докази, суд дійшов
такого висновку.

Судом установлено, що 21.11.2013 року у
магазині « Стильно і легко» (ПП ОСОБА_2.)
ОСОБА_1 придбала пару жіночого взуття -
чоботи жіночі зимові , моделі Arbi Collectios
Арт.S012.8016.0501, розмір 37, вартістю 1129, 00
грн., про що останній видано товарний
чек ( а.с.6).

П.22 ст. 1 Закону України «Про захист прав
споживачів» визначено, що споживач -
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника.

У розумінні вищенаведеної норми
ОСОБА_1 є фізичною особою, яка
придбаває, замовляє, використовує або
має намір придбати чи замовити
продукцію для особистих потреб, а отже
є споживачем, атому правовідносини, які
виникли між сторонами у справі
регулюються нормами Закону України
«Про захист прав споживачів».

Згідно ст.. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Ст. 16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу у спосіб визначений
закономґ

Одним із способів захисту порушеного
прав споживача є розірвання договору
купівлі-продажу неякісного товару та
повернення коштів, а також вимагати
відшкодування завданих йому збитків,
ст.. 15 Закону України « Про захист прав
споживачів».

Як зазначає у позовній заяві та
доводить у суді позивач, у процесі
першого місяця експлуатації
придбаного взуття на правому чоботі
утворилася діра, у зв'язку з чим 25.01.2014
року вона звернулася продавця з заявою
про повернення грошових коштів за
товар у зв'язку з виробничими
недоліками, т.я. вважала, що діра
утворилася через неналежну якість
взуття, оскільки вона не порушувала
загальні правила експлуатації та
зберігання придбаного товару (а.с. 9).

Продавець - відповідач ПП ОСОБА_2
відмовив їй у поверненні коштів і
товару у зв'язку з закінченням
гарантійного строку.

Відповідно до приписів п.5 ч.1 ст. 1
Закону України « Про захист прав
споживачів» гарантійний строк - строк,
протягом якого виробник (продавець,
виконавець або будь-яка третя особа)
бере на себе зобов'язання про
здійснення безоплатного ремонту або
заміни відповідної продукції у зв'язку
з введенням її в обіг.

Як вбачається з товарного чеку ( а.с. 6)
гарантійний строк на продані ОСОБА_1
чоботи встановлено тривалістю 30 днів,
при цьому товарний чек містить
інформацію щодо прав споживача на
обмін товару неналежної якості та
інше.

Ч.1 ст. 8 Закону визначено, що у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку істотних
недоліків, які виникли з вини виробника
товару (продавця, виконавця), або
фальсифікації товару, підтверджених за
необхідності висновком експертизи,
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством і на
підставі обов'язкових для сторін
правил чи договору, має право за своїм
вибором вимагати від продавця або
виробника:

1) розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Судом установлено, і цього не
заперечує позивач, що з вимогою про
повернення коштів за неякісний товар і
товару неналежної якості вона
звернулася до продавця 25.01.2014 року,
тобто через 65 днів після придбання
товару, а отже після закінчення строку
гарантії, який закінчився 21.12.2013 року.

Звернувшись до ПП ОСОБА_2, повторно,
10.02.2014 року ОСОБА_1 вимагала провести
незалежну експертизу якості товару
та надати інформацію про строк служби
придбаних чобіт.

У проведенні експертизи позивачу було
відмовлено, з посиланням на ч.4 ст. 17
Закону України « Про захист прав
споживачів» , якою встановлено, що
споживач має право на перевірку якості,
безпеки, комплектності, міри, ваги та
ціни продукції, що придбавається
(замовляється), демонстрацію
безпечного та правильного її
використання. На вимогу споживача
продавець (виконавець) зобов'язаний
надати йому контрольно-вимірювальні
прилади, документи про якість, безпеку,
ціну продукції.

Але дана норма містить застереження, що
втрата якості продукції може бути
визначена під час гарантійного строку.

При цьому слід розмежовувати
гарантійний строк і строк служби .

Так, п.5 ч.1 ст. 1 Закону визначає
гарантійний строк - строк, протягом
якого виробник (продавець, виконавець
або будь-яка третя особа) бере на себе
зобов'язання про здійснення
безоплатного ремонту або заміни
відповідної продукції у зв'язку з
введенням її в обіг, а п. 25 цієї ж норми
визначає строк служби - календарний
строк використання продукції за
призначенням, починаючи від введення в
обіг чи після ремонту, протягом якого
виробник (виконавець) гарантує її
безпеку та несе відповідальність за
істотні недоліки, що виникли з його
вини.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 19 березня 1994 р. № 172 «Про реалізацію
окремих положень Закону України "Про
захист прав споживачів"» затверджено
перелік сезонних товарів гарантійні
терміни за якими обчислюються з
початку відповідного сезону, зокрема,
згідно додатку №1 для взуття зимового
асортименту сезон встановлено з 15
листопада по 15 березня

Відповідно до приписів ст.. 7 Закону
України «Про захист прав споживачів»
гарантійний строк для «Взуття для
дорослого населення»: взуття
повсякденне встановлюється 30 днів з
дня продажу через роздрібну мережу або
з початку сезону.

З наведеного випливає, що якби ОСОБА_1
придбала зимове взуття до почату
зимового сезону, тобто до 15 листопада,
то зі своїми вимогами щодо придбаного
товару вона могла б звернутися до 15
березня, а оскільки вона придбала товар
у період зимового сезону - то лише в
період гарантійного строку або строку
служби товару.

У своїй відповіді від 27.01.2014 року ПП
ОСОБА_2 з посиланням на висновок СЕЕ
№05.03.02.04/55143, виданого
Дніпропетровською обласною СЕС - ТОВ
ПКП «Арбі» повідомив ОСОБА_1, що строк
служби чобіт згідно вимог нормативного
документа виробника становить 45 днів (
а.с.12) .

ОСОБА_1 з вимогами щодо придбаного
товару звернулася до продавця 25.01.2014
року - через 65 днів після придбання
товару, тобто поза межами як
гарантійного строку, так і строку
служби товару.

Щодо порушеного права на повну,
достовірну і своєчасну інформацію, то
таке право споживачеві гарантовано п. 4
ч.1 ст. 4 Закону України « Про захист
прав споживачів» відповідно до якої
споживачі під час придбання,
замовлення або використання продукції,
яка реалізується на території України,
для задоволення своїх особистих потреб
мають право на необхідну, доступну,
достовірну та своєчасну інформацію про
продукцію, її кількість, якість,
асортимент, а також про її виробника
(виконавця, продавця).

Судом не встановлено, що позивачеві при
придбані взуття не було надано
необхідну, доступну, достовірну та
своєчасну інформацію про продукцію, її,
якість, оскільки як пояснила сама
позивачка, вона такої інформації не
вимагала, а лише обмежилась
інформацією про виробника товару.

Право позивача на отримання
інформації про товар ніким не було
обмежено, т.я. у суді встановлено, що у
магазині «Стильно і легко» облаштовано
«куточок споживача», де міститься
інформація про виробників
реалізуємого товару, відповідні
висновки та сертифікати щодо його
якості.

Облаштування такого роду «куточку
споживача» не суперечить положенням
ст. 15 Закону України « Про захист прав
споживачів» .

Щодо якості придбаного товару та
доводів позивача, що їй реалізовано
товар неналежної якості.

Зокрема, позивач доводить свої вимоги
висновком спеціаліста ТОВ НДЦНСЕ
«Укртест» від 29.05.2014 року №032/28.05.2014 від
29.05.2014 року , який шляхом зовнішнього
огляду дійшов висновку, що у наданих на
дослідження чоботах жіночих
повсякденних зимових, розмір 37, артикул
23-ООК 012-11 2012, на підошві мається
маркування «ITALI DESIGN», виявлено суттєвий
виробничий недолік, який утворився в
результаті використання неякісної
сировини (а.с. 8).

Висновок спеціаліста містить вказівку
лише на підставу утворення виробничого
дефекту взагалі, але конкретної
підстави розірвання тканини на товарі
не визначено, що позбавляє такий
висновок конкретного визначення
недоліку товару, а тому такий висновок
суперечить вимогам ч. 2 ст. 147 ЦПК
України згідно якої у висновку
експерта повинно бути зазначено крім
всього іншого, докладний опис
проведених досліджень, зроблені в
результаті їх висновки і обґрунтовані
відповіді на поставленні питання.

Крім того, спеціаліст ОСОБА_4 має лише
товарознавчу освіту, але не має
повноважень експерта, т.я. експерта
діяльність здійснюється відповідно
до чинного законодавства України і її
повноваження в цій галузі мають бути
належним чином підтверджені, а як
вбачається з відповіді ТОВ НДЦНСЕ
«Укртест», наданої на вимогу суду,
ОСОБА_4 не має свідоцтва експерта
встановленого зразку, т.я. його дія
скінчилася 19.07.2010 року і подовжена не
була.

З даним висновком суд погодитися не
може ще й з тих підстав, що в описовій
частині висновку вказано, що на
дослідження надано чоботи жіночі
повсякденні зимові, розмір 37, артикул
23-ООК 012-11 2012, на підошві мається
маркування «ITALI DESIGN», в той час як,
згідно товарного чеку позивачем
придбано чоботи жіночі зимові, моделі
Arbi Collectios Арт.S012.8016.0501, розмір 37, а отже
невідомо, які саме чоботи було надано
на дослідження спеціалісту.

Крім того, з клопотанням до НДЦНСЕ
«Укртест» про проведення експертизи
позивач звернулася 28.05.2014 року тобто
через 123 дні з моменту звернення до
продавця (25.01.2014 року) та через 74 дні з
моменту закінчення зимового сезону, що
не виключає зловживання з боку
споживача, тобто тривала експлуатація
товару, а після цього - надання товару
на дослідження спеціалісту.

Згідно ст. 58, 60 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Системний аналіз правових норм та
оцінка наданих суду доказів дають
суд підстави дійти обгрнутованого
висновку, що укладенні договору
купівлі-продажу взуття не встановлено
порушення прав ОСОБА_1, як споживача, а
тому відсутні підстави, передбачені
законом, для розірвання договору
купівлі-продажу взуття та
відшкодування заподіяної моральної
шкоди.

Згідно ст. 10 та ст.. 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, і сторони
у справі мають рівні права щодо
надання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги
не ґрунтуються на законі, а ґрунтуються
на доказах, які мають характер
припущення, а тому не доведені
належними і допустимими доказами, а
отже, у їх задоволені необхідно
відмовити.

Щодо вимог про відшкодування судових
витрат як то витрат на опалу правої
допомоги, проведення експертного
дослідження та транспортних витрат, то
суд вважає, що позовні вимоги в цій
частині також не підлягають
задоволенню виходячи з такого.

Так, розрахунок витрат на правову
допомогу має бути здійснений
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 2006 р. №
590 «Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом
цивільних та адміністративних справ, і
порядок їх компенсації за рахунок
держави».

Суду не надано достовірних доказів про
здійснення таких витрат як то
фіскальний чек, корінець прибуткового
касового ордеру. Не надано доказів, що
спеціаліст, який надав правову
допомогу ОСОБА_1, може надавати таку
допомогу відповідно до приписів
закону.

Розрахунок транспортних витрат
позивача носить характер припущення, і
не містять достовірної інформації

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України стороні на користь якої
постановлено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Оскільки суд дійшов висновку про
відмову у задоволені позову, то й
судові витрати, понесені позивачем не
підлягають відшкодуванню.

Оскільки позивачі у даній категорії
справі звільняються від сплати
судового збору при зверненні до суду,
то відповідно до приписів ч. 2 ст. 88 ЦПК
України ці витрати компенсуються за
рахунок держави у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Вимоги відповідача про відшкод4вання
транспортних витрат також задоволенню
не підлягають, т.я. їх розрахунок носить
характер припущення.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 213, 215 ЦПК України,
ст.. 15,16 ЦК України, Законом України «
Про захист прав споживачів» « суд, -

В И Р І Ш И В:

В і д м о в и т и ОСОБА_1 у задоволенні
позву до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, ПКП «Арбі» про визнання
недійсним договору купівлі-продажу,
повернення коштів, відшкодування
моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя:
Дубина Л. А.