Справа № 347/2935/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бельмеги М.В.

секретаря Лаюк Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Косів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
будинковолодіння (квартиру),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
будинковолодіння (квартиру).

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явилася, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримує повністю та просить
позов задовольнити.

Із змісту позовних вимог ОСОБА_1
вбачається, що батько позивача ОСОБА_3,
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. 14.10.2014 року
рішенням Косівського районного суду,
позивачу було визначено додатковий
строк для прийняття спадщини за
законом в Косівській державній
нотаріальній конторі, після смерті
його батька. Після цього, позивач
звернувся із заявою до державного
нотаріуса Косівської районної
державної нотаріальної контори за
видачу йому свідоцтва про право на
спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкоємцем якої за
заповітом, посвідченим Кутською
селищною радою від 30.09.1993 року за
реєстром № 57, був батько позивача, який
прийняв спадщину, але не оформив своїх
спадкових прав.Оскільки в матеріалах
спадкової справи № 493/2007 після смерті
батька позивача наявна також заява від
рідного брата позивача ОСОБА_5, про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за заповітом, посвідченим
Черганівською сільською радою 14.03.2007
року за реєстраційним № 9, згідно з яким
ОСОБА_3, заповів житловий будинок, що
знаходиться в селищі АДРЕСА_3, братові
позивача ОСОБА_5, якому 21.03.2008 року
Косівською районною державною
нотаріальною конторою було видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на вищевказане майно. 21
листопада 2014 року, державний нотаріус
Косівської районної державної
нотаріальної контори виніс постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії у зв'язку з тим, що згідно з ст. 1245 ЦК
України частина спадщини, що не
охоплена заповітом спадкується за
законом на загальних підставах.
Оскільки позивач та його брат ОСОБА_5,
являються синами померлого батька
ОСОБА_3 то квартира АДРЕСА_1, має бути
успадкована ними в рівних частинах, як
між спадкоємцями першої черги. Беручи
до уваги,що рідний брат позивача помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а його дружина ОСОБА_2
відмовляється від частки, яка би
належала її покійному чоловікові в
спадковому майні, позивач вимушений
звернутися до суду із позовом визнання
за ним права власності на квартиру, яка
залишилася після смерті ОСОБА_3. Просив
позов задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася. Подала до суду письмову
заяву, відповідно до якої позовні
вимоги підтримує. Справу просить
розглянути без її участі.

Таким чином, судом прийнято рішення про
розгляд справи за відсутності сторін
на підставі наявних доказів у справі,
без фіксування процесу технічними
засобами, що не суперечить та
відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК
України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підставний і підлягає до
задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд встановив, що батько позивача
ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.4, 5).
14.10.2014 року рішенням Косівського
районного суду, позивачу було
визначено додатковий строк для
прийняття спадщини за законом в
Косівській державній нотаріальній
конторі, після смерті його батька (а.с.7).
Після цього, позивач звернувся із
заявою до державного нотаріуса
Косівської районної державної
нотаріальної контори за видачу йому
свідоцтва про право на спадщину за
законом на квартиру АДРЕСА_1, селище
Кути Косівського району
Івано-Франківської області, яка
належала ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2
року, спадкоємцем якої за заповітом,
посвідченим Кутською селищною радою
від 30.09.1993 року за реєстром № 57, був
батько позивача, який прийняв спадщину,
але не оформив своїх спадкових прав.

Оскільки в матеріалах спадкової справи
№ 493/2007 після смерті батька позивача
наявна також заява від рідного брата
позивача ОСОБА_5, про видачу свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
посвідченим Черганівською сільською
радою 14.03.2007 року за реєстраційним № 9,
згідно з яким ОСОБА_3, заповів житловий
будинок, що знаходиться в селищі
АДРЕСА_3, братові позивача ОСОБА_5, якому
21.03.2008 року Косівською районною
державною нотаріальною конторою було
видано свідоцтво про право на спадщину
за заповітом на вищевказане майно.

21 листопада 2014 року, державний нотаріус
Косівської районної державної
нотаріальної контори виніс постанову
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії у зв'язку з тим, що згідно з ст. 1245 ЦК
України частина спадщини, що не
охоплена заповітом спадкується за
законом на загальних підставах.
Оскільки позивач та його брат ОСОБА_5,
являються синами померлого батька
ОСОБА_3 то квартира АДРЕСА_1, має бути
успадкована ними в рівних частинах, як
між спадкоємцями першої черги (а.с.8).

Беручи до уваги,що рідний брат позивача
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.16), а його
дружина ОСОБА_2 відмовляється від
частки, яка би належала її покійному
чоловікові в спадковому майні, позивач
звернувся до суду із позовом визнання
за ним права власності на квартиру
(а.с.9, 10), яка залишилася після смерті
ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності.

Зі ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема,
визнання права.

Ст. 380 ЦК України встановлено, що жилий
будинок є об'єктом права приватної
власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК
України право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися та розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності
набувається в порядку визначеному
законом. Право власності є непорушним.

Відсутність правоустановлюючого
документу на спадкове
будинковолодіння (квартиру)
перешкоджає позивачу в оформленні
права на спадщину в нотаріальному
порядку. Із вищенаведених підстав суд
вважає підставними та доведеними в
судовому засіданні позовні вимоги
ОСОБА_1 і вважає, що його позов слід
задовольнити.

На підставі ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 16, 316, 317, 328, 380, 392, 1216, 1218 ЦК України,
та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем
АДРЕСА_2, право власності на квартиру
АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Косівський районний суд
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
М.В. Бельмега