Києво-Святошинський районний суд
Справа № 369/8075/14-ц
провадження 2/369/3336/14
РІШЕННЯ

Іменем України

01.12.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.

при секретарі Сохань Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації в Київській
області про визначення місця
проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року позивачка звернулася в
суд з даним позовом. Свої позовні
вимоги мотивувала тим, що вона з 01
грудня 2008 року перебувала у цивільному
шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. Від цього
шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не складалось, виникали
постійні конфлікти і сварки, у
вихованні доньки відповідач участі не
приймав. З грудня 2009 року розірвала
стосунки з відповідачем і проживає
окремо, спільного господарства не
ведуть. Їхня донька проживає з нею і
знаходиться на її повному утриманні.
Згоди щодо визначення місця проживання
доньки ОСОБА_3 з відповідачем не дійшли.
Вказала, що відповідач ніякої допомоги
на утримання дитини не надає, не
цікавиться розвитком та вихованням
своєї доньки.

Просила суд визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з нею;
судові витрати стягнути з відповідача
на її користь.

У судове засідання представник
позивачки і позивачка не з'явились. Про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. Надали
суду клопотання про розгляд справи у їх
відсутність, позовні вимоги
підтримали. Просили суд задоволити
позов.

У судове засідання відповідач не
з'явився. Про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Надав суду клопотання про розгляд
справи у його відсутність та подав суду
письмові пояснення по справі.

У судове засідання представник Служби
у справах дітей Києво-Святошинської
районної в Київськії області державної
адміністрації не з'явився. Про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Клопотань про
відкладення розгляду справи до суду не
надходило. Надав суду висновок про
визначення доцільності проживання
малолітньої дитини.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як визначено у ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Судом встановлено, що сторони мають
малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження дитини, НОМЕР_2, виданого
виконавчим комітетом Боярської
міської ради Києво-Святошинського
району Київської області.

З матеріалів справи та пояснень
відповідача вбачається, що сторони
проживають окремо. Разом з ОСОБА_1
проживає разом з донькою ОСОБА_3, 2009
року народження.

Згідно довідки Виконавчого комітету
Боярської міської ради
Києво-Святошинського району Київської
області №3229 від 07 жовтня 2009 року
відповідач проживає за адресою:
АДРЕСА_2, його донька ОСОБА_3 за даною
адресою не зареєстрована.

З акту обстеження житлових умов
позивачки за адресою: АДРЕСА_1,
вбачається їх придатність для
проживання дитини ОСОБА_3

У відповідності до довідки про доходи
№ 6141 від 11 липня 2014 року позивачка
працює в ТОВ «Октагон-Аутдор» з 05
березня 2007 року, її дохід за І півріччя
2014 року складає 20 151,66 грн.

На підставі рішення комісії з питань
захисту прав дитини при
Києво-Сятошинській районній державній
адміністрації від 18 листопада 2014 року
№26 (протокол №21) орган опіки та
піклування Києво-Святошинської
районна державна адміністрація вважає
за доцільне визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3 з матір'ю -
ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на заявлені вимоги та
встановлені обставини у справі суд
вважає за необхідне проаналізувати
наступні правові норми.

У принципі 2 Декларації прав дитини,
прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН
20.11.1959 року, проголошено, що дитині
законом або іншими засобами повинен
бути забезпечений спеціальний захист і
надані можливості та сприятливі умови,
які дозволили б їй розвиватися фізично,
розумово, морально, духовно і в
соціальному відношенні здоровим і
нормальним шляхом і в умовах свободи та
гідності.

З огляду на принцип 6 Декларації прав
дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для
повного і гармонійного розвитку її
особи потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю.

Згідно зі ст. 51 Конституції України
сім'я, дитинство, материнство і
батьківство охороняються державою.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути: 1)
визнання права; 2) визнання правочину
недійсним; 3) припинення дії, яка
порушує право; 4) відновлення становища,
яке існувало до порушення; 5) примусове
виконання обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом. Суд може відмовити у
захисті цивільного права та інтересу
особи в разі порушення нею положень
частин другої - п'ятоїстатті 13 цього
Кодексу.

Частиною 4 ст. 29 ЦК України передбачено,
що місцем проживання фізичної особи,
яка не досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Виходячи зі змісту ч.ч. 6-10 ст. 7 СК
України, жінка та чоловік мають рівні
права і обов'язки у сімейних
відносинах, шлюбі та сім'ї.Дитина має
бути забезпечена можливістю
здійснення її прав, установлених
Конституцією України, Конвенцією про
права дитини, іншими міжнародними
договорами України, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Регулювання сімейних
відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини, непрацездатних
членів сім'ї. Сімейні відносини
регулюються на засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства. Кожен учасник сімейних
відносин має право на судовий захист.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 18 цього ж
Кодексу способами захисту сімейних
прав та інтересів є, зокрема,
встановлення правовідношення та
припинення правовідношення, а також
його анулювання.

У відповідності до частин 4-6 ст. 19 СК
України при розгляді судом спорів щодо
місця проживання дитини та позбавлення
батьківських прав обов'язковою є
участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи. Суд може не
погодитися з висновком органу опіки та
піклування, якщо він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків.

Частинами 1, 2 ст. 161 СК України
визначено, що, якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватись органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Зважаючи на проаналізовані вище
правові норми в розрізі встановлених
судом обставин, суд приходить до
висновку про задоволення позову
ОСОБА_1, що буде повністю відповідати
інтересам дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
огляду на її вік, а також факти
належного виконання батьківських
обов'язків з боку позивача.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно
до принципів 2, 6 Декларації прав дитини,
прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН
20.11.1959 року, ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої
Україною 27.02.1991 року, ст. 51 Конституції
України, ст.ст. 15, 16, 29 ЦК України, ст.ст. 7,
18, 19, 160, 161 СК України, ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209,
212, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Служба у справах дітей
Києво-Святошинської районної
державної адміністрації в Київській
області про визначення місця
проживання дитини - задоволити.

Визначити місце проживання
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з
матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, - за
адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.С. Пінкевич