АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р ІШ Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И[1]

15 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Панченка М.М.,
Вербової І.М.,

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,

на рішення Оболонського районного суду
м. Києва від 20 червня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1, третя особа: приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И
Л А:

В листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з позовом, уточненим в
подальшому, до ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
нежитлової господарської будівлі, що
розташована за адресою АДРЕСА_1,
вчиненого між ОСОБА_1, ОСОБА_5 і ОСОБА_2
внаслідок зловмисної домовленості
представника однієї сторони з другою
стороною.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 20 червня 2014 року позов
задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі -
продажу 1/2 частини нежитлової
господарської будівлі, що розташована
за адресою АДРЕСА_1, укладений 30.07.2013 між
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4

Скасовано державну реєстрацію права
власності на 1/2 частину нежитлової
господарської будівлі, що розташована
за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової
господарської будівлі, що розташована
за адресою АДРЕСА_1, укладений 30.07.2013 між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4

Скасовано державну реєстрацію права
власності на 1/2 частину нежитлової
господарської будівлі, що розташована
за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій зазначила,
що рішення суду є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене з порушенням
норм матеріального і процесуального
права. Зазначила, що обраний позивачем
спосіб захисту права є невірним,
позивач не може вважатись
заінтересованою особою права якої було
порушено оспорюваним правочином. Крім
того вказала, що оскаржуване рішення
стосується прав не залучених до
розгляду справ осіб, а саме ОСОБА_2
та ОСОБА_5

ОСОБА_2, який не приймав участі у справі,
в порядку передбаченого ст. 292 ЦПК
України, також звернувся до суду з
апеляційною скаргою. Вважав, що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
неправильним застосуванням норм
матеріального права, з порушенням норм
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Зазначив, що на підставі договору
купівлі-продажу, що був предметом
розгляду справи у суді першої
інстанції, він набув право власності на
нежитлові приміщення. В порушення норм
процесуального права, суд першої
інстанції не з'ясував віх обставин
справи, не зважаючи на те, що він був
стороною у договорі, не залучив його до
участі у справі. Вказав, що рішенням
суду його позбавлено права власності
на нерухоме майно без надання жодної
можливості захистити свої права у
спосіб, передбачений ст. 27, 31, 33 ЦПК
України.

Просив рішення суду в частині визнання
недійсним договору купівлі-продажу 1/2
частини нежитлової господарської
будівлі, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, укладеного 30.07.2013 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 і в частині скасування
державної реєстрації права власності
на 1/2 частину нежитлової господарської
будівлі, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, за ОСОБА_2, скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволені позову відмовити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 в судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
підтримав та просив задовольнити з
підстав наведених в ній. Також просив
задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 в
судовому засіданні свою апеляційну
скаргу та апеляційну скаргу ОСОБА_1
підтримали та просили задовольнити з
підстав наведених в ній.

ОСОБА_3 в судовому засіданні просив
відмовити у задоволенні апеляційних
скарг ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Третя особа - приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, належним чином
повідомлений про час та місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційних скарг,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах апеляційного оскарження,
дійшла висновку, що апеляційні скарги
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку, встановленим
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_3, вважаючи себе, на підставі
простого письмового договору
купівлі-продажу, укладеного 27 серпня 2007
року з ТОВ «ВІТ», власником
нежитлової господарської будівлі, що
розташована за адресою АДРЕСА_1,
звернувся до державного реєстратора з
заявою про реєстрацію прав на нерухоме
майно.

Рішенням державного реєстратора прав
на нерухоме майно від 20.112013 № 8128265
ОСОБА_3, з тих підстав, що заявлене право
вже зареєстровано за іншими особами,
відмовлено у державній реєстрації прав
власності на будівлю за адресою
АДРЕСА_1 (а.с. 10).

ОСОБА_3, з'ясувавши, що право власності
на спірне нерухоме майно зареєстровано
за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1 про визнання
недійсним укладеного з ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 договорів купівлі-продажу
спірного майна, скасування державної
реєстрації за останніми та
відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та визнаючи недійсним договори
купівлі-продажу нежитлової будівлі,
яка розташована за адресою АДРЕСА_1 суд
першої інстанції керувався тим, що
ухвала Дніпровського районного суду м.
Києва, на підставі якої за
відповідачкою було зареєстроване
право власності на спірне майно, на
момент укладення вищезгаданих
договорів була скасована.

Проте, колегія суддів повністю не може
погодитися з такими висновком суду,
оскільки неповне з'ясування обставин,
що мають значення до справи, призвело
до ухвалення необґрунтованого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Згідно з ч. 2 ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Як вбачається з тексту позовної заяви,
з урахуванням змін, предметом позову є
визнання недійсним договору
купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової
господарської будівлі, що розташована
за адресою АДРЕСА_1, укладеного 30.07.2013
між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та визнання недійсним договір
купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової
господарської будівлі, що розташована
за адресою АДРЕСА_1, укладеного 30.07.2013
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
ОСОБА_4 (а.с. 2-4, 77).

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропуску строку
позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового
рішення.

Для встановлення у судовому засіданні
фактів, зазначених у частині першій
цієї статті, досліджуються показання
свідків, письмові та речові докази,
висновки експертів.

Під час розгляду даної справи у
порушення вимог ст. 212, 214, 179 ЦПК України
судом першої інстанції не було
досліджено доказів на підтвердження
того, що 30.07.2013 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і
ОСОБА_5 укладено договір (чи договори)
купівлі-продажу спірного майна,
оскільки матеріали справи не містили
таких доказів.

Заява позивача про витребування у
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
договору купівлі - продажу нежитлової
господарської будівлі, що розташована
за адресою АДРЕСА_1, укладеного 30.07.2013
року, судом не розглянута (а.с. 12).

Зазначене вище свідчить про неповне
встановлення судом фактичних обставин,
які мають істотне значення для
правильного вирішення справи,
неповноту законності і
обґрунтованості рішення суду,
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Слід також зазначити, що позивач не був
стороною за оспорюваним договором.
Звертаючись до суду з позовом про
визнання договору недійсним, у
відповідності до положень ст. 3 ЦПК
України, не довів у чому полягало
порушення, невизнання або оспорювання
його прав за даним договором. Сторони
договору, крім ОСОБА_1, як учасники
справи не були визначені ним також при
зверненні до суду з позовом.

Отже, ураховуючи те, що суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, апеляційний суд
позбавлений повноважень залучення до
участі у справі у якості відповідачів
осіб, що не приймали участі у справі в
суді першої інстанції, та дослідження
нових доказів, у спосіб не передбачений
ч. 2 ст. 303 ЦПК України, рішення суду не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 309 ЦПК України є підставою для
скасування судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 20 червня 2014 року скасувати, та
ухвалити нове рішення наступного
змісту:

«В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
третя особа приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу - відмовити.»

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/16759/13-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/11668/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Луценко О.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.