Провадження № 2/520/6618/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Прохорова П.А.,

при секретарі - Козловій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року позивач звернувся до
Київського районного суду м. Одеси з
позовною заявою до відповідача, та
просив суд стягнути з відповідача на
його користь суму заборгованості за
кредитним договором від 29.10.2012 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказав, що 29.10.2012 року між сторонами
було укладено договір, відповідно до
умов якого відповідач отримав кредит у
розмірі 15000,00 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30,00%
на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає дії картки,
при цьому термін дії картки визначено в
12 місяців з моменту приєднання
відповідача до договору із
автоматичною пролонгацією кожні
наступні 12 місяців, якщо жодна із
сторін не виявить бажання розірвати
договір.

Посилаючись на те, що відповідачем
порушуються взяті на себе зобов'язання,
в наслідок чого станом на 31.08.2014 року
утворилась заборгованість за
кредитним договором в розмірі 22837,64
грн., та на діюче законодавство,
позивач просив позов задовольнити.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача звернувся до суду
з заявою у якій просив розглядати
справу за відсутності представника
позивача, проти заочного розгляду
справи не заперечував.

Відповідач - ОСОБА_1, звернувся до суду з
заявою, відповідно до якої просив суд
розглядати справу за його відсутності,
проти задоволення позову не
заперечував.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК
України, у випадку, коли позивач визнає
заявлені до нього вимоги, суд, за
наявності на таке правових підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Дослідивши матеріали справи суд
встановив наступні обставини та
кореспондуючі ним правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.10.2012 року між сторонами було укладено
договір, відповідно до умов відповідач
отримав кредит у розмірі 15000,00 грн., у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 30,00% на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає дії
картки, при цьому термін дії картки
визначено в 12 місяців з моменту
приєднання відповідача до договору із
автоматичною пролонгацією кожні
наступні 12 місяців, якщо жодна із
сторін не виявить бажання розірвати
договір, що випливає з наданих суду
документів, зокрема копії договору,
копії «Умов та правил надання
банківських послуг», заявою
відповідача на видачу картки.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил
надання банківських послуг, що є
невід'ємною складовою договору, за
неналежне виконання позичальником
взятих на себе зобов'язань передбачено
стягнення з останнього на користь
позивача штрафу в розмірі 500,00 грн.
(фіксована частина) та додатково в
розмірі 5% від загальної заборгованості
за договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до наданих суду доказів та
зокрема - розрахунків, вбачається що
відповідач не належним чином виконує
взяті на себе зобов'язання та
внаслідок чого станом на 31.08.2014 року
утворилась заборгованість в розмірі
22837,64 грн., з яких 14997,67 грн. -
заборгованість за тілом кредиту, 5656,43
грн. - заборгованість за відсотками за
користування кредитом, 619,84 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, стягнення якої
також передбачено Умовами та правилами
надання банківських послуг, 500,00 грн. -
фіксована складова штрафу, та 1063,70 грн. -
процентна складова штрафу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За таких обставин суд вважає позов ПАТ
«Приватбанк» таким що підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 174, 209, 212-215, ЦПК
України, ст. ст. 509, 526, 629, 1054 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІНН:
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 22837,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» судові витрати в розмірі
243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Київський
районний суд м. Одеси протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Суддя
П. А. Прохоров