Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 листопада 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в особі судді
Щербан П.П.

при секретарі
Пекар Д.В.

з участю представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідачів
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Мукачево справу за
позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення суми,

УС Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 Про стягнення
суми.

Свої вимоги мотивує тим, що 15 серпня
2012 року стала правонаступником прав
покійного чоловіка ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Згідно договору
купівлі-продажу квартири від 03
листопада 2007 року ОСОБА_6 купив у ОСОБА_5
квартиру по АДРЕСА_1, яку остання у свою
чергу придбала у ОСОБА_4 Згодом
вияснилося, що ОСОБА_4 стала власником
вказаної квартири на підставі заочного
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 10 липня 2007 року, яке було
скасовано ухвалою Мукачівського
міськрайонного суду від 24 грудня 2007
року. Все це зазначено в рішенні
Мукачівського міськрайонного суду від
30 серпня 2010 року, яке залишено без змін
ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду
України від 28 вересня 2014 року, яким було
задоволено позов ОСОБА_7 та витребувано
у ОСОБА_6 на користь останньої вказану
квартиру. Таким чином, її померлий
чоловік виявився ошуканим, так як
сплатив 25 000 доларів за придбану
квартиру, що стверджується розписками
відповідачів, і залишився без грошей і
без квартири. Просить стягнути з
відповідачів 320 650 грн., що еквівалентно
25 000 доларів США.

Представник відповідачів в судовому
засіданні позов не визнав, пояснив, що
ОСОБА_4 взагалі не повинна бути
відповідачем по вказаній справі,
ніяких розписок відповідачі не писали
про отримання від ОСОБА_6 25 000 доларів,
ОСОБА_5 продала квартиру за 20 000 грн., як
це вказано в договорі купівлі -продажу.
Просить суд застосувати позовну
давність, відмовити в позові, оскільки
ухвала Вищого Спеціалізованого Суду
винесена 28 вересня 2011 року і з цього
часу починається перебіг позовної
давності.

Заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 658, 659, 661 ЦК
України право продажу товару, крім
випадків примусового продажу та інших
випадків, встановлених законом,
належить власникові товару. Якщо
продавець товару не є його власником,
покупець набуває право власності лише
у випадку, якщо власник не має право
вимагати його повернення. Продавець
зобов'язаний попередити покупця про
всі права третіх осіб на товар, що
продається (права наймача, право
застави, право довічного утримання,
тощо). У разі невиконання цієї вимоги
покупець має право вимагати зниження
ціни або розірвання договору
купівлі-продажу, якщо він не знав і не
міг знати про права третіх осіб на цей
товар. У разі вилучення за рішенням
суду товару у покупця на користь
третьої особи на підставах, що виникли
до продажу товару, продавець має
відшкодувати покупцеві завдані йому
збитки, якщо покупець не знав або не міг
знати про наявність цих підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 03 листопада 2007 року укладено
договір купівлі-продажу АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Мукачівського міського нотаріального
округу (реєстр. № 6198). За умовами даного
договору ОСОБА_5 продала ОСОБА_6 вказану
квартиру за 20 000 грн. Правові наслідки
укриття розміру дійсної продажної ціни
відчужуваного майна нотаріусом
сторонам роз"яснено.

Суд не бере до уваги розписки ОСОБА_5,
ОСОБА_4 Про отримання від ОСОБА_6 25 000
доларів США як повний розрахунок за
квартиру, оскільки вони спростовуються
умовами договору купівлі продажу
квартири.

Рішенням Мукачівського
міськрайонного суду від 30 серпня 2010
року витребувано у ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_7 квартиру по АДРЕСА_1. Вказане
рішення залишено в силі ухвалою Вищого
Спеціалізованого Суду від 28 вересня 2011
року.

Таким чином, вимоги позивача є
обгрунтованими, підлягають до
задоволенню частково в розмірі 20 000
грн., так як за умовами договору купівлі
продажу ОСОБА_5 продала ОСОБА_6 вказану
квартиру за 20 000 грн., однак ОСОБА_3
пропущено строк звернення до суду.

Статтею 257 ЦК України передбачено,
що загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Терміном є
певний момент у часі, з настанням
якого пов'язана дія чи подія, яка має
юридичне значення (ч.ч. 1, 2 ст. 251 ЦК
України).

Перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила .

Стаття 262 ЦК України встановлює, що
зміна сторін у зобов`язанні не змінює
порядку обчислення та перебігу
позовної давності.

Судом з"ясовано, що позивач про
порушення свого права дізналася ще 28
вересня 2011 року, проте, з позовом до
суду звернулася лише 01 жовтня 2014 року.
Сплив строку позовної давності є
очевидним.

Частиною 3 статті 267 ЦК України
встановлено, що позовна давність
застосовується судом за заявою сторони
у спорі, зробленою до винесення судом
рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи обставини викладені
вище, суд вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити, в звязку зі
спливом строку позовної давності,
оскільки про її застосування заявив
представник відповідачів, а підстав
для визнання поважними причин пропуску
позовної давності суд не знаходить, тим
більше, що позивач не просила поновити
їй строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 213-215, 294 ЦПК України,
ст.ст. 267, 626,638-654,655 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
стягнення суми відмовити.

Ухвалу від 02 жовтня 2014 року про
забезпечення позову скасувати.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга через Мукачівський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня проголошення рішення.

Головуючий
П.П.Щербан