Справа № 467/2047/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2014 року Арбузинський районний
суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді
Кірімової О.М.

за участю секретаря
Андросової А.В.,

за участю прокурора
Донаканян А.Д.,

представника органу опіки та
піклування
Деменко І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Арбузинка
цивільну справу за позовом

органу опіки та піклування
Арбузинської райдержадміністрації
Миколаївської області

в інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

ОСОБА_4,

третя особа: ОСОБА_5

про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на дітей

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Арбузинської
райдержадміністрації Миколаївської
області в інтересах малолітніх ОСОБА_2,
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
дітей.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач,
будучи матір»ю малолітніх ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
протягом тривалого часу, проживаючи
окремо від доньок, не спілкуються з
дітьми, не проявляє до них материнської
турботи, не цікавиться їх долею, не
відвідує, не турбується про фізичний та
духовний їх розвиток, не надає
матеріальної допомоги на виховання,
байдуже ставиться до долі своїх дітей,
свідомо ухиляються від своїх
батьківських обов'язків по вихованню
дітей.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позов в повному
обсязі та просила суд задовольнити
позов. Суду пояснила, що малолітні
дівчинки проживають у своєї бабусі, яка
є матір»ю відповідача та третьою
особою у справі. Діти нею ж і
виховуються. Мати цих дівчаток не
цікавиться долею своїх дітей, з ними не
проживає. Вважає, що відповідач
ухиляються від виконання батьківських
обов'язків по вихованню, догляду та
утриманню своїх доньок, так як з ними не
бачиться, матеріальної допомоги на їх
утримання не надає, тому позбавлення її
батьківських прав буде доцільним та
відповідає інтересам дитини.

Також позивач просила стягнути із
відповідача аліменти на утримання
дітей у розмірі 1/2 частини від її
заробітку, але не менше 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, причини неявки суду не
повідомила, заяви про розгляд справи за
її відсутності суду не надавала.

В судовому засіданні третя особа
ОСОБА_5 просила суд задовольнити позов
в повному обсязі та суду пояснила, що
вона є бабусею малолітніх дітей
позивачки. ОСОБА_4 дітьми зовсім не
цікавиться, на даний час позивачка живе
своїм життям не турбуючись про дітей.
Діти проживають з бабусею.

Прокурор в судовому засіданні позов
підтримала, вважає позовні вимоги
обґрунтованими, зазначивши про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_4, в зв'язку з тим, що остання
не виконує батьківських обов'язків
щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та
ОСОБА_3

Вислухавши думку учасників судового
розгляду, вивчивши надані суду докази,
суд приходить до висновку про
доцільність задоволення позову в
повному обсязі.

Судом встановлено, що матір»ю
малолітніх ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є позивачка
ОСОБА_4, що підтверджується копіями
свідоцтв про народження (а.с. 9,10).

Згідно витягів з Державного реєстру
актів цивільного стану громадян про
народження (а.с. 11,12) батько дітей
записаний в свідоцтві про їх
народження відповідно до ст. 135 СК
України

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вона, він: не
забрали дитину з полового будинку або з
іншого закладу охорони здоров'я без
поважної причини і протягом шести
місяців не виявляли щодо неї
батьківського піклування; ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини; жорстоко поводяться
з дитиною; є хронічними алкоголіками
або наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківський прав" від 30 березня 2007
року зазначено, що ухилення батьків від
виконання своїх батьківських
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Відповідно до висновку органу опіки та
піклування Арбузинської РДА №
200/0/12-17/3-14 від 21.08.2014 року прийнято
рішення про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 відносно її
малолітніх дітей (а.с. 25).

Відповідно до характеристики
Арбузинського селищного голови
виданої на ім.»я ОСОБА_4 (а.с. 6,20,21),
остання характеризується негативно,
вживає спиртні напої, не працює,
неодноразово попереджувалась про
відповідальність за неналежне
утримання та виховання дітей.

Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов сім»ї від 22
липня 2014 року (а.с. 19) діти проживають в
будинку ОСОБА_5 Сім'я проживає за
рахунок тимчасових підробітків
співмешканця ОСОБА_5

Враховуючи, що у судовому засіданні
було доведено, що відповідач тривалий
час належним чином не виконує своїх
батьківських обов'язків, не надає
матеріальної допомоги на утримання
дітей, не турбуються про них, при цьому
суду не надано доказів у підтвердження
того, що відповідач цього не робив з
поважних причин, тому суд вважає, що
ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, тому
відповідача повинно бути позбавлено
батьківських прав.

В статті 6 Декларації прав дитини,
проголошеної Генеральною Асамблеєю
Організації Об'єднаних Націй 20
листопада 1959 року, відповідно до яких
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особи потребує любові і
розуміння. Вона повинна, якщо це
можливо, зростати під опікою і
відповідальністю своїх батьків і, в
усякому разі, в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про
права дитини від 20 листопада 1989 року
держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення необхідне
в якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Суд застосовує крайню міру, позбавивши
ОСОБА_4 батьківських прав, проте з
урахуванням конкретних обставин даної
справи, зазначена міра є виправданою, з
огляду на необхідність захистити
інтереси дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України
особа, позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини.

Враховуючи, що у судовому засіданні
встановлено, що відповідач добровільно
не надає матеріальної допомоги на
утримання дітей, позовні вимоги про
стягнення аліментів підлягають
задоволенню.

Визначаючи розмір аліментів, суд
враховує положення ст. 182 СК України.

Суду не надано доказів про дохід
відповідача або про отримання ним
доходу у натурі, тому суд вважає
необхідним стягнути з відповідача
аліменти у частці від доходу згідно
вимог ст. 183 СК України.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти
присуджуються від дня пред'явлення
позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягає стягненню
судовий збір за розгляд позовних вимог
про стягнення аліментів в розмірі 243
грн. 60 коп. та за розгляд позовних вимог
про позбавлення батьківських прав в
розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 487 грн. 20
коп.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування
Арбузинської районної державної
адміністрації Миколаївської області в
інтересах малолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на дітей -
задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
батьківських прав відносно її дітей:
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на
користь органу опіки та піклування
Арбузинської районної державної
адміністрації Миколаївської області,
аліменти на утримання ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку (доходу), щомісячно, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 25
вересня 2014 року і до досягнення дітьми
повноліття.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
судовий збір на користь держави в
розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім)
грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Арбузинський районний
суд Миколаївської області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Арбузинського

районного суду
О.М. Кірімова