АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі - Троц В.О.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
на ухвалу Оболонського районного суду
м. Києва від 23 липня 2014 року в справі за
поданням державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у м. Києві Ковальчук Тетяни
Петрівни про обмеження у праві виїзду
за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ВДВС
Оболонського РУЮ м. Києва подав подання
до ОСОБА_2 про обмеження у праві виїзду
за межі України.

Ухвалою Оболонського районного
суду м. Києва від 23.07.2014 року тимчасово
обмежено громадянина України ОСОБА_2,
який мешкає в АДРЕСА_2 права виїзду за
межі України до виконання ним
зобов'язань покладених на нього
судовим рішенням із вилученням
паспортного документу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати та постановити нову, якою
відмовити в задоволенні подання.
Апелянт посилається на незаконність та
необґрунтованість ухвали.

Справа № 2-2390/12 № апеляційного
провадження:22-ц/796/11141/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Васалатій
К.А.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши наведені
в скарзі доводи та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
подання, суд першої інстанції виходив з
того, що вжиття даних заходів є
співмірними із виконанням рішення
суду.

З таким висновком суду погоджується
колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що
наявний виконавчий лист Оболонського
районного суду м. Києва від 05.12.2012 року в
справі № 2-2390/12 про стягнення з ОСОБА_2
на користь ПАТ АБ «Укргазбанк»
заборгованість за кредитним договором
від 13.11.2006 року в сумі 1 157 830,66 грн.,
заборгованість по процентам 352 083,49 грн.,
заборгованість по пені за несвоєчасне
погашення кредиту та несвоєчасну
сплату процентів у розмірі 16 431,24грн. ( а.
с. 229 ). Згідно з інформаційною довідкою
з Державного реєстру іпотек від 11.07.2013
року об'єктом обтяження є квартира, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
іпотекодавцем є ОСОБА_2, а
іпотекодержателем ПАТ АБ «Укргазбанк»
( а. с. 221 ). 06.08.2013 року державним
виконавцем Ковальчук Т.П. було винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
( а. с. 56 дод. мат.). Відповідно до витягу
про реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна від 14.10.2013 року
об'єктом обтяження є все рухоме майно
ОСОБА_2 ( а. с. 219). 01.07.2014 року винесена
постанова зазначеного державного
виконавця про арешт коштів боржника (
а. с. 193 ). Відповідно матеріалів
виконавчого провадження ОСОБА_2 на
неодноразові виклики державної
виконавчої служби не відповідав за
місцем виклику не з'являвся , жодних дій
направлених на виконання судового
рішення не робив.

Розділом VI ЦПК України, зокрема, ч.1 ст.
377-1 ЦПК України регулюється порядок
тимчасового обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) та вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим із
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За правилом п.5 ч.1 ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України»,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, в тому
числі, якщо він ухиляється від
виконання покладених на нього судовим
рішення зобов'язань - до виконання цих
зобов'язань.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України "ухилення
від виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1
ст.6 Закону №3857 ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 1
Закону №606-ХІV, позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст.10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
"доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо. Однак
воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, який
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

В даному конкретному випадку,
враховуючи фактичні обставини справи
та зміст подання державного виконавця
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України з вилученням
паспортного документа і доданих до
нього матеріалів, зокрема, наявність у
боржника майна (декілька автомобілів),
відсутність на протязі року дій
направлених на погашення вищезгаданої
заборгованості, а також реальний
майновий стан боржника, відображений у
відповідях реєстраційних органів, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку наявності підстав вважати, що
ОСОБА_2 свідомо та умисно ухиляється
від виконання покладених на нього
судовим рішення зобов'язань.

Враховуючи наведені обставини
колегія суддів вважає, що висновки суду
першої інстанції про обмеження
громадянина України ОСОБА_2 права
виїзду за межі України до виконання ним
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням із вилученням
паспортного документу,є вірними.

Посилання відповідача на
порушення судом першої інстанції
процесуального законодавства, а саме
розгляд цього подання без участі
державного виконавця, не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1
зазначеного вище Кодексу, згадане
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Матеріали справи свідчать про
те, що державний виконавець був
належним чином повідомлений про час та
місце слухання справи, але в судове
засідання не з'явився.

Разом з тим колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
вивчивши справу, виніс рішення про
задоволення вищезгаданого подання
обґрунтовано.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 ЦПК
України не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

За наведених обставин колегія суддів
вважає, що зазначений довід апелянта не
може бути підставою для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції.

Також, на думку колегії суддів,
необґрунтованим є посилання апелянта
на безпідставність вилучення судом
паспортного документу відповідача.

Відповідно до вимог п. 24 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31
березня 1995 року №231 «Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини ,
їх тимчасового затримання та
вилучення» зі змінами та доповненнями
у разі виявлення підстав , зазначених у
пункті 22 цих Правил, раніше виданий
паспорт може бути вилучений.

Згідно з п.п. 5,22 Правил, паспорт може
бути вилучено у разі ухилення особи від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судом.

Враховуючи, що при розгляді
справи в суді першої інстанції було
встановлено факт ухилення ОСОБА_2 від
виконання вищезгаданого рішення суду,
висновки суду про необхідність
вилучення у відповідача зазначеного
документу є правильними.

На підставі викладеного та п. 1 ч. 1 ст.
312 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
ухвалу без змін, якщо судом першої
інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 312, 313, 314,
315, 325 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 23 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді: Т.О.
Невідома

А.А. Пікуль