Справа № 1506/1263/2012
Провадження 2/496/18/14
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2014 року Біляївський
районний суд Одеської області у складі:

Головуючого - судді Дранікова С.М.

При секретарі - Загарнюк Н.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Біляївка цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд
поділити сумісно нажите майно,
виділивши йому холодильник вартістю
10000 грн., кухонний куток вартістю 3500
грн., стягнути компенсацію в сумі 54600
грн., стягнути моральну шкоду в сумі 10000
грн.

В свою чергу ОСОБА_2 звернулась
до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_1, в якому просить суд визнати за
нею право власності на грошові кошти
розміром 473804 грн. та стягнути з ОСОБА_1
вказану суму.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримав свої позовні вимоги, пояснив
суду, що він знаходився в
зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2, під
час якого сторонами сумісно придбано 2
вхідних двері, два вікна на будівлю,
вікно на веранду, пісок, цемент, гравій,
холодильник, кухонні меблі, мотоблок.
На цей час шлюб між ними розірвано, тому
він вважає за необхідне поділити
вказане сумісне нажите майно. Також,
під час провадження у справі ОСОБА_2
затягувала розгляд справи, надавала
неправдиві свідчення, чим спричинила
йому моральні страждання, внаслідок
чого погіршилося його здоров'я
Зустрічний позов ОСОБА_2 він не визнає,
посилається на те, що грошові кошти,
покладені ним у банк, є його особистою
власністю. У зв*язку з наведеним
просить суд позов задовольнити. У
минулих судових засіданнях
представник ОСОБА_1 підтримав його
вимоги та правову позицію.

В судовому засіданні ОСОБА_2
підтримала вимоги зустрічного позову,
пояснила, що під час шлюбу сторони
сумісно набули гроші в сумі 30000 доларів
США, які ОСОБА_1 поклав на рахунок у
банку. Також, ОСОБА_2 пояснила, що
вказані кошти належать їй, але ОСОБА_1
поклав їх у банк, та не повертає. За цей
час на вказані кошти нараховані
відсотки, з урахуванням яких ОСОБА_2
просить задовольнити зустрічний позов,
стягнувши з ОСОБА_1 суму, вказану в
зустрічній позовної заяві. Первісний
позов ОСОБА_2 не визнає, пояснює, що усе
перелічене майно та добудови придбано
та зроблено не під час шлюбу між
сторонами, за її особисті кошти. У
зв*язку з наведеним просить в
задоволенні первісного позову
відмовити. Представник ОСОБА_3 в
судовому засіданні підтримала позицію
свого довірителя, додала, що гроші,
покладені на банківський рахунок,
зароблені особисто ОСОБА_2 під час
шлюбу з ОСОБА_1 шляхом продажу овочів та
квітів та складенням астрологічних
прогнозів.

Вивчив матеріали справи,
вислухав пояснення сторін, суд
приходить до наступного:

Згідно рішення Біляївського
районного суду Одеської області від 6
березня 2013 року та рішення
Апеляційного суду Одеської області від
26 червня 2013 року, сторони знаходилися у
зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2011
року та до його розірвання
вищенаведеним рішенням суду. Згідно ч.1
ст. 60 СК України, майно, набуте під час
шлюбу, належить дружині та чоловікові
на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку (доходу). Згідно ч.3 ст.10 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цім кодексом. Всупереч
цієї вимоги ЦПК, ОСОБА_1 не надано
жодного доказу того, що 2 вхідних двері,
два вікна на будівлю, вікно на веранду,
пісок, цемент, гравій, холодильник,
кухонні меблі, мотоблок, придбані саме
в період шлюбу між сторонами. У той же
час, згідно наданих ОСОБА_2 акту про
ремонтні роботи, трудової угоди, акту
прийому виконаних робіт, накладних та
бланків замовлень (а.с.143, 152,153,155-167,170-173),
перелічене майно придбане та
встановлене до укладення шлюбу між
сторонами. Враховуючи наведене,
позовні вимоги ОСОБА_1 в частині поділу
сумісно нажитого майна задоволенню не
підлягають.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України,
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі, гідності, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала.
Згідно з п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», суд повинен з*ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру. Однак, позивачем до суду не
було надано доказів спричинення йому
моральної шкоди. Таким чином, вимога
позивача про стягнення з відповідачки
моральної шкоди також задоволенню не
підлягає.

Згідно відомості по депозитному
рахунку, наданої банком Фінанси та
кредит (а.с.68), ОСОБА_1 07.04.2011 року до
депозитного рахунку внесено 10000
доларів США та 20000 доларів США, разом 30000
доларів США. Вказаний внесок був
зроблений у період шлюбу між сторонами.
Але, на думку суду, правила
вищенаведеної ч.1 ст. 60 СК України не
можуть бути застосовані до вказаного
внеску, оскільки згідно цієї статті
спільною сумісною власністю подружжя є
майно, набуте під час шлюбу. ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 не працюють, перебувають на
пенсії, тому можливість саме набутття
ними суми 30000 доларів США в період менш
ніж два місяці шлюбу викликає
обґрунтований сумнів. Доводи
представника ОСОБА_2 про можливість
набуття її довірителькою цих грошей
шляхом продажу квітів, овочів та
складанням астрологічних прогнозів на
увагу не заслуговують, оскільки ОСОБА_2
як приватний підприємець не
зареєстрована, встановлених законом
податків не сплачує. Доводи самої
ОСОБА_2 про належність коштів особисто
їй також на увагу не заслуговують,
оскільки не підтверджені жодним
належним та допустимим доказом.
Враховуючи наведене, в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити

Керуючись ст.ст. 10,60,88,209,212,215,218 ЦПК
України, ст.ст. 60,61,62,68,69,70,71 СК України,
ст. 23,1167 ЦК України, суд:

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна -
відмовити в повному обсязі.

В задоволенні позовних вимог позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня
проголошення або отримання копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області
Драніков
С.М.