Номер провадження: 22-ц/785/8876/14
Головуючий у першій інстанції Чебан А.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Гайворонського С.П.

суддів
Виноградової Л.Є.

Кононенко Н.А.

при секретарі
Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кедр» (третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві в Татарбунарському районі)
про скасування рішення комісії з
питань охорони праці ТОВ «Кедр», про
внесення змін до акту проведення
розслідування нещасного випадку та
акту про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Татарбунарського
районного суду Одеської області від 05
вересня 2014 року,

встановила:

23 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ТОВ «Кедр» (третя
особа відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в
Татарбунарському районі), в якому
просив скасувати рішення комісії з
питань охорони праці ТОВ «Кедр» від 28
листопада 2013 року про зменшення суми
одноразової виплати на 50% та внести
зміни до акту проведення спеціального
розслідування нещасного випадку (форма
Н-5) і акту про нещасний випадок, що
пов'язаний з виробництвом (форма Н-1) в
частині визначення причин настання
нещасного випадку та визначення
ступеню вини сторін у його настанні.

В обґрунтування позову ОСОБА_3
послався на те, що 12 вересня 2012 року при
виконанні трудових обов'язків був
травмований, у зв'язку з чим комісією з
проведення спеціального розслідування
нещасного випадку, що спричинив тяжкі
наслідки, складено акти за формою Н-5 та
Н-1. Внаслідок отримання травм на
виробництві позивач згодом визнаний
Одеською МСЕК інвалідом третьої групи
з втратою професійної працездатності
на 60%. При нарахуванні одноразової
виплати, сума виплати зменшена
відділенням виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Татарбунарському районі
на 50% на підставі рішень комісії з
питань охорони праці ТОВ «Кедр» від 17
вересня 2012 року та від 28 листопада 2013
року з урахуванням ступеню вини
позивача, зазначеній у актах за формою
Н-5 та Н-1. ОСОБА_3 зазначив, що вважає
засідання комісії з охорони праці від 28
листопада 2013 року незаконним з підстав
порушення принципів формування та
порядку прийняття нею рішень, а також з
огляду на відсутність позивача на її
засіданні.

В судовому засіданні:

- позивач та його представник вимоги
підтримали та просили їх задовольнити
в повному обсязі;

- відповідач надав суду письмові
заперечення проти позову, зазначивши,
що за результатами розслідувань
нещасного випадку комісією на
підприємстві та комісією з проведення
спеціального розслідування нещасного
випадку зроблено однакові висновки, що
однією з причин нещасного випадку
стало порушення позивачем положень ст.
14 Закону України «Про охорону праці»,
що є підставою для зменшення розміру
одноразової допомоги потерпілому;

- представник відповідача проти
позовних вимог заперечував та просив у
позові відмовити повністю;

- представник третьої особи
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві в
Татарбунарському районі Одеської
області просив у позові відмовити з
підстав, викладених у відповідних
актах про нещасний випадок.

Рішенням Татарбунарського
районного суду Одеської області від 05
вересня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
його позову, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед
встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд
відображає в рішенні,в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які буди
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання:

1) чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові
витрати;

7) чи є підстави допустити негайне
виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

У п.п. 2, 3, 8 Постанови № 14 Пленуму
Верховного України від 18 грудня 2009
року «Про судове рішення у цивільній
справі» роз'яснено, що рішення є
законним тоді, коли суд виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до ст. 8
ЦПК України, а також правильно
витлумачив ці норми.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути
гранично повним, ясним, чітким,
викладеним у послідовності,
встановленій ст. 215 ЦПК України, і
обов'язково містити вступну, описову,
мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. ч. 1 ст. 11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні
вищевказаного позову, суд першої
інстанції на підставі Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», Закону України «Про
охорону праці», порядку проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року №1232, порядку призначення,
перерахування та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою
правління фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 27 квітня 2007
року №24, типового положення про
комісію з питань охорони праці
підприємства, затвердженого наказом
державного комітету України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду від 21 березня 2007 року
№55, правомірно виходив з наступного.

02 липня 2012 року ОСОБА_3 прийнято на
посаду інженера-механіка ТОВ «Кедр» на
підставі наказу від 02 липня 2012 року
№18-к та звільнено із цієї посади на
підставі наказу від 20 березня 2013 року
№24-к (а.с. 03).

12 вересня 2012 року в приміщенні
виробничого цеху «Декотир» на
території підприємства первинної
переробки вовни ТОВ «Кедр» на
чесальній машині Ч-31-Ш з позивачем
стався нещасний випадок, що спричинив
тяжкі наслідки.

Територіальним управлінням
держгірпромнагляду України в Одеській
області наказом від 25 лютого 2013 року
№168 створено комісію у складі голови
комісії Приймака І.Л. - заступника
начальника державної інспекції
нагляду в агропромисловому комплексі
та соціально-культурній сфері
територіального управління
держгірпромнагляду в Одеській області
та її членів: ОСОБА_4 - страхового
експерта відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві в Татарбунарському районі
Одеської області, Султан С.А. -
заступника голови Татарбунарської
райдержадміністрації, Самородіної Н.П.
- провідного спеціаліста з охорони
праці відділу соціально-економічних
питань та правового захисту федерації
профспілок Одеської області, Сєрих А.А.
- директора ТОВ «Кедр» та за участю
батька потерпілого - ОСОБА_5 (а.с. 19-27).

Зазначеною комісією у період з 25 лютого
2013 року по 11 вересня 2013 року проведено
спеціальне розслідування нещасного
випадку, що спричинив тяжкі наслідки,
за результатами якого складено та
підписано чотирма з п'яти членів
комісії акти за формою Н-5 та Н-1 від 11
вересня 2013 року, які наступного дня, а
саме 12 вересня 2013 року, затверджені
начальником територіального
управління держгірпромнагляду України
в Одеській області І.В. Присяжнюком (а.с.
28-32).

Зі змісту розділу 3 «Обставини, за яких
стався нещасний випадок» акту комісії
за формою Н-5 слідує, що 12 вересня 2012
року ОСОБА_3 приблизно о 09.30 прибув на
роботу та повідомив слюсарів ОСОБА_11,
ОСОБА_12 та ОСОБА_13, що збирається
чистити барабан чесальної машини в
працюючому режимі. Підлеглі попередили
позивача, що проведення роботи у такий
спосіб заборонено. Не звернувши увагу
на попередження слюсарів, ОСОБА_3
включив самостійно машину та почав
чистити головний барабан, що обертався
з великою швидкістю. Через деякий час
руку позивача зачепило голками
барабана і почало затягувати між
барабаном та верхнім валом. Побачивши,
що ОСОБА_3 затягує на барабан, слюсар
ОСОБА_12 виключив машину.

Аналогічні обставини, за яких стався
нещасний випадок, викладені у п. 6 акта
комісії за формою Н-1.

Відповідно до висновків комісії,
викладених у п. 6.2 розділу 6 акта за
формою Н-5 та п. 10 акта за формою Н-1,
особами, дії або бездіяльність яких
привели до настання нещасного випадку,
зазначено директора ТОВ «Кедр» ОСОБА_14,
інженера з охорони праці ТОВ «Кедр»
ОСОБА_15 та інженера-механіка ТОВ «Кедр»
ОСОБА_3

Зокрема, згідно з пп. 6.2.3 п. 6.2 розділу 6
акта за формою Н-5, позивач допустив
включення чесальної машини зі знятими
огородженнями, які не були обладнані
блокуючими пристроями, чим порушив
Правила охорони праці у вовняному
виробництві, та виконував завідомо
небезпечні роботи на чесальній машині,
у якої обертались барабани, чим порушив
ст. 14 Закону України «Про охорону
праці».

Суд першої інстанції вірно зауважив що
вищевказані акти узгоджуються між
собою та об'єктивно вказують на
відповідальність не тільки
роботодавця, але і працівника у
настанні нещасного випадку.

Потерпілий, члени його сім'ї або
уповноважена особа, яка представляє
його інтереси, не входять до складу
спеціальної комісії, але мають право
брати участь у засіданнях,
висловлювати свої пропозиції, додавати
до матеріалів розслідування документи,
що стосуються нещасного випадку,
викладати особисту думку щодо обставин
і причин нещасного випадку та
одержувати від голови спеціальної
комісії інформацію про хід проведення
розслідування.

Районний суд правильно вказав, що
спеціальне розслідування нещасного
випадку, який стався з ОСОБА_3 12 вересня
2012 року, проведено повноважною
комісією, створеною територіальним
управлінням держгірпромнагляду
України в Одеській області, висновки
комісії не суперечать встановленим
обставинам нещасного випадку, акти за
формою Н-1 та Н-5 складені, підписані
членами комісії та затверджені
керівником територіального управління
держгірпромнагляду України в Одеській
області у передбачений законодавством
строк, а відтак підстав для їх
скасування чи внесення до них змін
немає.

Вимогу про внесення зміни до актів за
формою Н-5 та Н-1 заявлено позивачем до
неналежного відповідача, оскільки акти
складені комісією з проведення
спеціального розслідування нещасного
випадку, створеною територіальним
управлінням держгірпромнагляду
України в Одеській області, а не
товариством з обмеженою
відповідальністю «Кедр», що є
додатковою підставою для відмови у
задоволенні цієї позовної вимоги.

Згідно з п.п. 3.4.1 пп.3.4 пункту 3 порядку
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007 року №24, одноразова допомога
виплачується потерпілому в місячний
строк з дня визначення МСЕК стійкої
втрати професійної працездатності в
день, установлений постановою робочого
органу виконавчої дирекції Фонду (у
тому числі при призначенні одноразової
допомоги за рішенням суду), за
наявності усіх необхідних документів,
передбачених підпунктом 3.1 пункту 3
цього Порядку.

До переліку необхідних документів для
призначення одноразової допомоги
потерпілому, окрім інших, відноситься
протокол засідання комісії з питань
охорони праці підприємства про
відсоток зменшення розміру
одноразової допомоги потерпілому на
виробництві (п.п. 11 п.п. 3.1 п. 3 порядку).

При цьому, за ст. 55 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», спори щодо визначення
розміру шкоди та прав на її
відшкодування вирішуються у судовому
порядку. За бажанням заінтересована
особа може звернутися з питань
вирішення спору до спеціальної комісії
при виконавчій дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків. Рішення комісії при робочому
органі виконавчої дирекції Фонду може
бути оскаржено до комісії, створеної
при виконавчій дирекції цього Фонду, а
рішення останньої - до його правління.

Отже, підставою для зменшення розміру
одноразової допомоги потерпілому
внаслідок нещасного випадку на
виробництві є прийняття виконавчою
дирекцією фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України з урахуванням
рішення комісії з питань охорони праці
на підприємстві відповідної постанови,
яка підлягає оскарженню в
адміністративному та судовому порядку.

Комісія складається з представників
роботодавця та професійної спілки, а
також уповноваженої найманими
працівниками особи, спеціалістів з
безпеки, гігієни праці та інших служб
підприємства відповідно до типового
положення, що затверджується
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері охорони праці.

Згідно з п. 2.2 розділу 2 типового
положення про комісію з питань охорони
праці підприємства, затвердженого
наказом Державного комітету України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду від 21 березня 2007 року
№55, комісія має з питань охорони праці,
зокрема, має право відповідно до
порядку призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007 року №24, приймати рішення про
відсоток зменшення розміру
одноразової допомоги потерпілому (але
не більше ніж на 50%), якщо комісією з
розслідування нещасного випадку
встановлено, що ушкодження здоров'я
працівника настало не тільки з вини
роботодавця, а й унаслідок порушення
потерпілим нормативно-правових актів з
охорони праці.

Пунктом 3.1 розділу 3 типового положення
визначено, що комісію очолює голова,
який обирається загальними зборами
(конференцією) трудового колективу. На
засіданні комісії обирається
заступник голови та секретар комісії.
Не допускається обирати головою
комісії роботодавця. На посаду
секретаря може бути обраний працівник
служби охорони праці.

Згідно з п. 3.5 розділу 3 типового
положення засідання комісії
вважається правочинним, якщо на ньому
присутні не менше половини її членів
від кожної сторони.

Рішення Комісії оформлюється
протоколом і має рекомендаційний
характер (п. 3.6 розділу 3 типового
положення).

Відповідно до п.п. 3.5.3 п. 3.5 розділу 3
порядку призначення, перерахування та
проведення страхових виплат,
затвердженого постановою правління
фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 27
квітня 2007 року №24, у разі встановлення
комісією з розслідування нещасного
випадку, що ушкодження здоров'я настало
не лише з причин, що залежать від
роботодавця, а і внаслідок порушення
потерпілим нормативних актів про
охорону праці, розмір одноразової
допомоги підлягає зменшенню, але не
більше, як на 50 відсотків.

Відсоток зменшення розміру
одноразової допомоги визначається
рішенням комісії з питань охорони
праці підприємства, а в разі, якщо вона
не створена, комісії з питань вирішення
спорів при робочих органах виконавчої
дирекції фонду, виходячи з низки
критеріїв, до яких, зокрема,
відноситься порушення потерпілим
вимог безпеки під час експлуатації
обладнання, устаткування, машин,
механізмів.

Судом встановлено, що 28 листопада 2013
року проведено засідання комісії з
питань охорони праці ТОВ «Кедр». З
протоколу №2 засідання комісії
вбачається, що у її засіданні взяли
участь голова комісії Сєрих А.А.,
директор ТОВ «Кедр», її члени -
Мирошнікова С.В., заступник директора
ТОВ «Кедр», ОСОБА_11, слюсар чесального
цеху ТОВ «Кедр» (а.с. 06).

Зі згаданого протоколу також
вбачається, що комісією прийнято
одноголосне рішення про зменшення
одноразової допомоги ОСОБА_3 на 50% з
посиланням на матеріали спеціального
розслідування нещасного випадку з
тяжким наслідком, з яких слідує, що
нещасний випадок з тяжким наслідком
трапився внаслідок порушень
нормативно-правових актів з питань
охорони праці інженером-механіком
ОСОБА_3

Суд першої інстанції правомірно взяв
до уваги, що рішення комісії з питань
охорони праці про відсоток зменшення
розміру одноразової допомоги ОСОБА_3
має рекомендаційний характер, комісія
є консультативно-дорадчим органом, а
одноразова допомога та її розмір
позивачу призначається на підставі
постанови виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, яку позивач може
оскаржити до суду або до спеціальної
комісії при виконавчій дирекції фонду
з викладенням підстав
необґрунтованості та неповноти
рішення комісії з питань охорони праці,
однак позивач з такою вимогою не
звертався.

При цьому, судова колегія зазначає, що
відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
статей 57 - 60 ЦПК України.

Судова колегія вважає, що позивач не
довів ті обставини, на які він
посилався як на підставу своїх вимог
щодо вищевказаного позову, що є
обов'язком сторін згідно з засадами
змагальності процесу за ст. 10 ЦПК
України.

Отже, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
невірного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 1 ч. 1 ст.
307, ст.ст. 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Татарбунарського районного
суду Одеської області від 05 вересня 2014
року по цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Кедр»
(третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві в
Татарбунарському районі) про
скасування рішення комісії з питань
охорони праці ТОВ «Кедр», про внесення
змін до акту проведення розслідування
нещасного випадку та акту про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді
С.П. Гайворонський

Л.Є. Виноградова

Н.А. Кононенко