Справа № 353/1069/14-ц
Провадження № 2/353/475/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2014 року
м.Тлумач

Тлумацький районний суд
Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Гавриш Я.М.

з участю секретаря Гуцуляк Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тлумач справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, який діє також
від імені малолітньої ОСОБА_7, третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
Служба у справах дітей Тлумацької
районної державної адміністрації про
виселення із житлового будинку, -

в с т а н
о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, який діє також
від імені малолітньої ОСОБА_7,третя
особа, що не заявляє самостійних вимог
Служба у справах дітей Тлумацької
районної державної адміністрації про
виселення із житлового будинку, з тих
підстав, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 10.11.2006 р. уклали кредитний
договір №299К. Відповідно до п. 1.1.
кредитного договору банк зобов'язався
надати відповідачу кредит у вигляді
кредитної лінії у розмірі 20000,00 доларів
США строком до 09.11.2009 р., а останній
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
договором.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПриватБанк» і відповідачі 24.11.2006 р.
уклали договір іпотеки № 299К. Згідно з
п. 7 договору іпотеки відповідачі
надали в іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок, загальною площею 77,40
кв.м., житловою площею 51,40 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачам на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житловий будинок.

Свої зобов'язання за кредитним
договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав
в повному обсязі, надавши відповідачу
ОСОБА_1 кредит в розмірі, передбаченому
умовами кредитного договору.

Відповідач не надав своєчасно банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору.
Таким чином, у порушення зазначених
норм закону та умов договору, ОСОБА_1
зобов'язання за кредитним договором не
виконав.

У зв'язку з цим ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та 05.05.2011 року суд ухвалив рішення
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме - житловий будинок, загальною
площею 77,40 кв.м., житловою площею 51,40
кв.м., який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки Публічним
акціонерним товариством комерційним
банком «ПриватБанк» (49094, м.

Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ).
За адресою АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

А тому просить виселити відповідачів
та інших осіб, які зареєстровані та/або
проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки) за вказаною адресою
та судові витрати покласти на
відповідачів.

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_8 не з`явився, але подав
до суду письмову заяву в якій позов
підтримує повністю та просить справу
розглянути без його участі. Не
заперечує проти заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, який діє також
від імені малолітньої ОСОБА_7 будучи
належним чином повідомленими про час і
місце судового розгляду в судове
засідання не з`явилися, не повідомивши
причин неявки. Тому, виходячи зі змісту
ч.1 ст.224 ЦПК України, з врахуванням того,
що відповідачі про причини неявки не
повідомили, а позивач подав достатньо
матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін, суд ухвалив
провести заочний розгляд справи.

Представник служби у справах дітей
Тлумацької РДА в судове засідання не
з`явився, але подав письмову заяву в
якій висновок органу опіки та
піклування підтримує та просить справу
розглянути без його участі.

Дослідивши та оцінивши дані, що
містяться в письмових доказах по
справі, суд вважає, що позов слід
задовольнити, з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.11.2006 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір №299К, за
яким останній отримав кредит у вигляді
кредитної лінії у розмірі 20000,00 доларів
США строком до 09.11.2009 року (а.с.9-12).

В порядку забезпечення виконання
зобов'язань за вищевказаним кредитним
договором 24.11.2006 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір
іпотеки №б/н, за умовами якого останні
надали банку в іпотеку нерухоме майно,
а саме: житловий будинок, загальною
площею 77,40 кв.м., житловою площею 51.40
кв.м., який розташований за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.13-19).

Відповідач ОСОБА_1 зобов'язання за
кредитним договором не виконав.

Рішенням Тлумацького районного суду
від 05.05.2011 року задоволено позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. В рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 299К від 10.11.2006 року на загальну суму
134036,15 грн. звернуто стягнення на
предмет іпотеки - житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями за АДРЕСА_1. і належить на
праві спільної часткової власності
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4 шляхом
продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ
КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені
ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності, а
також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк»
всіх повноважень, необхідних для
здійснення продажу (а.с.20-24).
Відповідно до
ст.38 Закону України «Про іпотеку», якщо
рішення суду або договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
(відповідне застереження в іпотечному
договорі) передбачає право
іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві,
іпотекодержатель зобов'язаний за 30
днів до укладення договору
купівлі-продажу письмово повідомити
іпотекодавця та всіх осіб, які мають
зареєстровані у встановленому законом
порядку права чи вимоги на предмет
іпотеки, про свій намір укласти цей
договір. У разі невиконання цієї умови
іпотекодержатель несе
відповідальність перед такими особами
за відшкодування завданих збитків.

Згідно ст.40 Закону
України «Про іпотеку», звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
є підставою для виселення всіх
мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом. Після
прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий

будинок чи житлове приміщення шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено в ч. 3 ст. 109 ЖК
України.

У п.43 постанови «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» від 30 березня
2012 року №5, Пленум ВССУ роз'яснив, що при
розгляді позову іпотекодержателя про
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке. Згідно з частиною
четвертою статті 9, статті 109 Житлового
кодексу України, статей 39-40 Закону
України «Про іпотеку» виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення, яке є предметом
іпотеки, проводиться в порядку,
встановленому законом. При цьому суд за
заявою іпотекодержателя одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки за наявності підстав,
передбачених законом, ухвалює рішення
про виселення мешканців цього
житлового будинку чи житлового
приміщення. При цьому примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.06.2014 року банк направив на адресу
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 листа з посиланням на рішення
Тлумацького районного суду від 05.05.2011
року про звернення стягнення на
предмет іпотеки та з вимогою
добровільно звільнити нерухоме майно,
що є предметом іпотеки, яке відповідачі
отримали 03.07.2014 року (а.с.26-36). Однак,
відповідачі добровільно не звільнили
спірне житлове приміщення, що згідно з
положенням ст.40 Закону України «Про
іпотеку» є підставою для їх
примусового виселення в судовому
порядку.

Згідно повідомлення Колінцівської
сільської ради Тлумацького району від
16.05.20414 року № 43/02-32 та відповіді сектору
Тлумацького РС УДМС України в
Івано-Франківській області від 12.09.2014
року № 24/927 в буд. АДРЕСА_1 зареєстровані
та проживають: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.25,
64). Що
стосується малолітньої ОСОБА_7, то
судом встановлено, що вона народилася
після укладення договору іпотеки,
згоди на її реєстрацію в житловому
будинку АДРЕСА_1 позивач ПАТ КБ
«ПриватБанк» не надавав.

Згідно висновку Тлумацької РДА
Івано-Франківської області про
доцільність /недоцільність виселення
малолітньої ОСОБА_7 з житлового будинку
№ 605/01-18/04 від 25.09.2014 року орган опіки та
піклування вважає недоцільним
виселення малолітньої ОСОБА_7 з
спірного житлового будинку (а.с.88).
Однак суд не погоджується з таким
висновком, оскільки він суперечить
правам та інтересам позивача, а також
умовам зобов'язань, які існують між
сторонами.

За встановлених в судовому засіданні
обставин позов слід задовольнити, а
також стягнути з відповідачів на
користь позивача понесені судові
витрати по справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, його малолітню дочку
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованих по АДРЕСА_1
з житлового будинку (предмету іпотеки)
АДРЕСА_1.

Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" що знаходиться по вул.
Набережна Перемоги, 50 в м.
Дніпропетровську (р/р 0001 МФО 305299,
ідентифікаційний ) - 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Тлумацький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, з дня
отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку встановленому ст. 223 ЦПК
України.

Головуючий
Я.М. Гавриш