Справа № 444/1799/14-ц
Провадження № 2/444/762/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

20 листопада 2014 року Жовківський
районний суд Львівської області у
складі :

головуючого судді
Мартинишин Я. М.,

при секретарі Дмитроца З.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Жовкві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Надичівської сільської ради
Жовківського району Львівської
області про встановлення факту
приналежності правовстановлюючих
документів та визнання права власності
на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду із позовом про встановлення факту
приналежності правовстановлюючих
документів та визнання права власності
на будинковолодіння. Свої позовні
вимоги позивачка мотивує тим, що в 1975
році звернулася до правління колгоспу
імені К.Маркса щодо надання земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку та господарських будівель і
споруд. Правлінням колгоспу 7 липня 1975
року розглянуто заяву та прийнято
рішення про виділення земельної
ділянки площею 800 кв.м. під забудову з
присадибного фонду колгоспу. Рішення
правління колгоспу було затверджене 24
липня 1975 року виконкомом Надичівської
сільської ради, а згодом 13 листопада 1975
року затверджене рішенням № 458
виконкому Жовківської (Нестерівської)
районної ради депутатів трудящих. Всі
документи щодо виділення земельної
ділянки та надання дозволу на
будівництво видані на ім»я ОСОБА_3,
тобто в імені допущено помилку. В час
видачі документів не придала цьому
значення і таку помилку виявила тепер,
коли готувала документи для звернення
до суду. Після отримання вищевказаних
документів побудувала будинок, сарай
погріб колодязь та споруди (огорожу та
ворота). Після закінчення будівництва
не оформила права власності на будинок.
На даний час має намір розпорядитися
своїм будинком, але не може цього
зробити, оскільки не оформила права
власності.

Позивачка в судове засідання не
прибула , однак на адресу суду 22.09.2014
року подала письмову заяву якою
підтримала свої позовні вимоги та
просить суд справу розглядати у її
відсутність .

Відповідач в судове засідання не
прибув, хоча про час та місце розгляду
справи був належно повідомлений, однак
на адрес суду надіслано листа,
заперечень щодо позову не має та
просить розгляд даної справи проводити
без участі їх представника. Крім цього
надіслав виписки із по господарської
книги станом на 30.06.1990 року та на 01.11.2014
року. З виписки з погосподарської книги
станом на 30.06.1990 р. № 1862 від 11.11.2014 р.
вбачається , що прізвище, ім'я, по
батькові члена домогосподарства
записаного першим ОСОБА_4, голова двору,
1917 року народження, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 та список членів
домогосподарства - ОСОБА_1, дочка 1945
року народження та ОСОБА_5, зять, 1939 року
народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. З
виписки з погосподарської книги станом
на 01.11.2014 р. № 1863 від 11.11.2014 р. вбачається
, що прізвище, ім'я, по батькові члена
домогосподарства записаного першим
ОСОБА_1, голова двору, 1945року
народження.

Оскільки сторони в судове засідання не
з'явились, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК
України фіксація судового засідання з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, а відтак,
з'ясувавши дійсні обставини справи,
суд приходить до наступного висновку .

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Статтею 11
ЦПК України передбачено, що суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Так, за правовими позиціями Верховного
Суду України щодо судової практики
розгляду справ про встановлення
фактів, що мають юридичне значення,
коли громадяни не можуть використати
правовстановлюючі документи, оскільки
зазначені в них прізвище, ім'я, по
батькові, місце чи час народження ,
місце проживання не відповідають
записам у паспорті чи свідоцтві про
народження або в інших документах, які
хоч і не посвідчують особу, але є
необхідними для підтвердження певного
права, а установи, які видали ці
документи, не можуть виправити
допущені в них помилки, відповідно до п.
6 ч. 1 ст.256 ЦПК, суд розглядає справи про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів особі.

Як вбачається, із свідоцтва на забудову
садиби в сільських населених пунктах
Української РСР ОСОБА_3 виділено
земельну ділянку під забудову площею
800.00 кв.м. з присадибного фонду на
підставі рішення правління колгоспу
імені К.Маркса від 07.07.1975р. та рішення
виконкому Надичівської сільської Ради
від 24.07.1975 р.

Рішенням Нестеровської районної
Ради депутатів трудящих № 458 ві 13.11.1975 р.
дозволено проводити
індивідуально-житлове будівництво
ОСОБА_3 за типовим проектом № Л-71-1-1
згідно з планом відведеної земельної
ділянки та планом забудови садиби та
план земельної ділянки в селі Віднів
також виданий ОСОБА_3.

Як вбачається з паспорта,
виданого Жовківським РВ ГУМВС України
в Львівській області 23.12.1998 року серія
КВ № 051413 правильне прізвище, ім'я, по
батькові ОСОБА_1.

Таким чином, судом встановлено, що
у свідоцтві на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР, в рішенні
Нестеровської районної Ради депутатів
трудящих № 458 від 13.11.1975р. та у плані
земельної ділянки, які видані ОСОБА_3,
допущено помилку, а саме що,
правовстановлюючі документи належать
ОСОБА_1.

На підставі вищезазначених
документів ОСОБА_1 збудувала житловий
будинок, однак не оформила право
власності на нього.

З листа Червоноградського
міського бюро технічної
інвентаризації № 3344 від 16.07.2014 року
вбачається, що згідно матеріалів
інвентаризаційної справи право
власності на будинок АДРЕСА_1
Жовківського району Львівської
області станом на 21.12.2012 року в КП ЛОР
«ЧМБТІ» не оформлялось.

Як вбачається з виписки з
погосподарської книги виданої
Виконавчим комітетом Надичівської
сільської ради Жовківського району
Львівської області № 1862 від 11.11.2014р.
станом на 30.06.1990р. прізвище, ім'я, по
батькові члена домогосподарства
записаного першим ОСОБА_4, голова двору,
1917р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. та
список членів домогосподарства -
ОСОБА_1, дочка 1945 р.н. та ОСОБА_5, зять, 1939
р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

З виписки з погосподарської книги
виданої Виконавчим комітетом
Надичівської сільської ради
Жовківського району Львівської
області № 1863 від 11.11.2014 р. станом на
01.11.2014 р. вбачається, що прізвище, ім'я,
по батькові члена домогосподарства
записаного першим ОСОБА_1, голова двору,
1945року народження.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995
року зі змінами, внесеними згідно
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 15 від 25.05.2008 року, право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15.04.1991 року не
втратили права на частку в майні.

Згідно до п.13 до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 24.06.1983
року зі змінами, внесеними згідно ПВС
України № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від
25.05.1998 року передбачено, що спадщина на
майно колгоспного двору відкривається
лише після смерті останнього члена
двору і поширюється на випадки
припинення двору з 01 липня 1990 року. При
припиненні двору з інших підстав, а
також у разі смерті члена двору після
30.06.1990 року спадщина на відповідну
частку майна колгоспного двору
відкривається після смерті кожного з
його колишніх членів.

Тобто , станом на 30.06.1990 року ОСОБА_4, 1917
року народження, належала 1/3 частини
будинку , як члена колгоспного типу
двору, ОСОБА_1 , 1945 року народження,
належала 1/3 частини будинку , як члена
колгоспного типу двору, ОСОБА_5, 1939 року
народження, належала 1/3 частини будинку
, як члена колгоспного типу двору .

Після смерті голови двору ОСОБА_4, 1917
року народження, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, її частку 1/3 в дворі
успадкувала її донька позивач по
справі ОСОБА_1, 1945 року народження .

Після смерті чоловіка позивачки
ОСОБА_5, 1939 року народження, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, його частку 1/3 в дворі
успадкувала його дружина позивач по
справі ОСОБА_1, 1945 року народження .

Відповідно до вимог п.1 ст.16 ЦК України
способом захисту цивільних справ та
інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України
передбачено захист порушеного права
шляхом подання позовної заяви про
визнання права власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України ( в ред.2003
року) в разі відсутності документів на
право власності, власник може вимагати
визнання права власності в судовому
порядку.

Таким чином суд приходить до висновків
про те, що зібрані по справі докази,
оцінені судом належним чином кожен
окремо на їх достовірність та
допустимість, а також їх достатність та
взаємний зв'язок у сукупності,
встановлені судом обставини свідчать
про те, що у суду є всі підстави для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст.10,57,60,212-215,256-259,294 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Встановити факт приналежності
правовстановлюючих документів, а саме,
що свідоцтво на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР, рішення
Нестеровської районної Ради депутатів
трудящих № 458 від 13.11.1975 року та план
земельної ділянки видані на ім'я
ОСОБА_3, дійсно належать ОСОБА_1.

Визнати право власності ОСОБА_1
на житловий будинок, із господарськими
будівлями та споруди, що знаходяться в
АДРЕСА_1, Жовківського району
Львівської області .

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення суду, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Львівської області
через Жовківський районний суд
Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Мартинишин Я.
М.