У х в а л а

іменем україни

8 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Амеліна В.І.,
Гончара В.П.,
Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «Перший
український експертний центр» (далі -
ТОВ «Перший український експертний
центр») до ОСОБА_4, третя особа -
об`єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Заріччя
Урлівська 34-А», про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Дарницького районного суду
м. Києва від 8 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від
9 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ТОВ «Перший український експертний
центр» звернулося до суду із
зазначеним позовом, мотивуючи його тим,
що відповідач, який є власником
квартири АДРЕСА_1, не сплачує
житлово-комунальні послуги, у зв'язку з
чим утворилася заборгованість за
період з 1 жовтня 2012 року по 14 лютого 2013
року у розмірі 1 343 грн 29
коп., яку позивач просив суд стягнути з
відповідача.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 8 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 9
липня 2014 року, позов ТОВ «Перший
український експертний центр»
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ
«Перший український експертний центр»
заборгованість за житлово-комунальні
послуги у розмірі 1 343 грн 29 коп.

Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати зазначені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК
України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Пунктом 1 частини першої статті 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги" передбачене право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, при цьому
такому праву прямо відповідає
визначений пунктом 5 частини третьої
статті 20 цього Закону обов'язок
споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними
нормами закону споживачі зобов'язані
оплатити житлово-комунальні послуги,
якщо вони фактично користувалися ними.
Відсутність договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
у повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що у
порушення статей 20, 21 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" у
період з 1 жовтня 2012 року по 14 лютого 2013
року відповідач не сплачував кошти за
надані послуги, а неукладення договору
про надання житлово-комунальних послуг
у письмовій формі не звільняє
відповідача від обов'язку оплачувати
надані послуги.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами
попередніх інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків судів першої та
апеляційної інстанцій, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 8 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 9 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
В.І.
Амелін

В.П. Гончар

В.О. Савченко