АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/624/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3247/14
Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю. А.
Доповідач Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2014 року м. ПолтаваКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської
області в складі:

головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

при секретарі: Гнатюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" на рішення
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 10 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 10 вересня
2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова Компанія «Провідна» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства «Страхова Компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_1 49 500 грн.
страхового відшкодування майнової
шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3 000
грн. моральної шкоди.

Стягнуто з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
Компанія «Провідна» на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 495 грн., витрати,
пов»язані із проведенням судових
експертиз від 13.06.2014 року та від 28.07.2014
року в розмірі 6796 грн. 67 коп., а всього 7291
грн. 67 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.,
витрати, пов»язані із проведенням
судових експертиз від 13.06.2014 року та від
28.07.2014 року в розмірі 410 грн. 83 коп., а
всього 654 грн. 43 коп.

З рішенням суду не погодилася ПрАТ СК
"Провідна", яка його оскаржила в частині
позовних вимог до ПрАТ СК "Провідна",
просила скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_1 до страхової компанії
відмовити, оскільки вважає, що рішення
суду в цій частині прийнято із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Оскільки іншим відповідачем судове
рішення не оскаржується, в частині
задоволення позову ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди та
судових витрат апеляційним судом не
переглядається.

Колегія суддів, перевіривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи, дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що
01.04.2012 року, близько 20 години 50 хвилин,
ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ-21053 д.н.з
НОМЕР_2 з причіпом КРАЗ д.н.з. НОМЕР_3 в
районі 134 км + 250 м автошляху
Київ-Харків-Довжанський в
Пирятинському районі Полтавської
області рухаючись в напрямку м. Харкова
допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4,
після чого виїхав на зустрічну смугу
руху, де допустив зіткнення з
автомобілем LAND ROVER RANGE ROVER д.н.з. НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_1, що рухався в
напрямку м.Києва по своїй смузі руху.

Кримінальна справа, порушена відносно
ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 286 КК України, закрита
на підставі ст. 6 п. 2 КПК України, за
відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до висновку експертизи
проведеної під час досудового
слідства, питання наявності вини та
причинного зв'язку під час зіткнення
автомобіля ВАЗ-21053 д.н.з. НОМЕР_2 з
причіпом КРАЗ д.н.з.НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_2 та автомобіля LAND ROVER
RANGE ROVER д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням
ОСОБА_1, виходить за межі компетенції
експерта.

Згідно постанови Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 28.02.2013 року про притягнення
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП, на
підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження
закрито, у зв'язку з закінченням на час
розгляду справи строків притягнення до
адміністративної відповідальності,
передбачених ст. 38 КпАП України.

Місцевий суд обґрунтовано прийшов до
висновку, що постанова Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 28.02.2013 року про закриття
провадження по адміністративній
справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП,
на підставі ст. 38 КУпАП, яка не є
реабілітуючою, не є належним доказом
відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП
за участю водія ОСОБА_1 В разі
відсутності вини ОСОБА_2 у вчиненні
правопорушення, суд зобов'язаний був би
закрити провадження по справі на
підставі відсутності складу
правопорушення, що передбачено ч. 1 ст.
247 КУпАП.

Згідно до поліса обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АВ/0408096 від
26.12.2011 цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
ВАЗ-21053 д.н.з НОМЕР_2 - ОСОБА_3
застрахована у ПрАТ «СК «Провідна».
Згідно умов договору страхування ліміт
відповідальності: за шкоду,
заподіяну життю і здоров`ю, складає 100 000
грн.; за шкоду, заподіяну майну - 50 000
грн.; франшиза - 500 грн. Строк дії
договору з 04.01.2012 р. по 03.01.2013 р. включно.

Крім того, ОСОБА_2 та ПрАТ «СК
«Провідна» 26.12.2011 року уклали договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс №АВ/0408095). Згідно умов
договору ліміт відповідальності: за
шкоду, заподіяну життю і здоров`ю,
складає 100 000 грн.; за шкоду, заподіяну
майну - 50 000 грн.; франшиза - 500 грн. Строк
дії договору з 03.01.2012 р. по 02.01.2013 р.
включно. Забезпечений транспортний
засіб - причеп КРАЗ д.н.з. НОМЕР_3.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з СК «Провідна» завданої
йому матеріальної шкоди в межах ліміту
страхового відшкодування в сумі 49500
грн., також просив стягнути з ОСОБА_2
моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Ухвалою Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 10 вересня
2014 року позовні вимоги до ОСОБА_2 про
стягнення з нього різниці між
фактичним розміром шкоди і страховим
відшкодуванням за заявою позивача
залишені без розгляду.

Відповідно до висновку судової
автотехнічної експертизи № 4459 від
28.07.2014 року, водій автомобіля LAND ROVER RANGE
ROVER д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1 не мав
технічної можливості уникнути
зіткнення з автомобілем ВАЗ-21053 д.н.з
НОМЕР_2 з причіпом КРАЗ д.н.з. НОМЕР_3. В
діях водія ОСОБА_1 не вбачається
невідповідностей вимогам Правил
дорожнього руху України, які б
знаходилися, з технічної точки зору, в
причинному зв'язку з виникненням даної
ДТП. З даного висновку вбачається, що
вина ОСОБА_1 у вчиненні даного ДТП
відсутня.

Згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 4723 від
13.06.2014р. розмір матеріальних збитків,
нанесених власнику автомобіля LAND ROVER
RANGE ROVER д.н.з. НОМЕР_1, становить 271363 грн. 40
коп., вартість відновлювального
ремонту автомобіля LAND ROVER RANGE ROVER
складає 239406 грн. 07 коп.

Відповідно до вимог ст.ст. 979, 988 ЦК
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. Страховик зобов'язаний у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до ст. 28 Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» шкода,
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого, - це, зокрема, шкода,
пов'язана з пошкодженням транспортного
засобу.

Обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно зі ст. 6 вказаного Закону
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Згідно зі ст. 22.1 Закону при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Підстави для відмови у здійсненні
страхового відшкодування визначені
статтею 37 Закону, відповідно до якої,
зокрема, неподання заяви про страхове
відшкодування впродовж одного року,
якщо шкода заподіяна майну
потерпілого, і трьох років, якщо шкода
заподіяна здоров'ю або життю
потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

В установленому законом порядку ОСОБА_1
звернувся до ПАТ «Страхова компанія
«Провідна» з заявою про виплату
страхового відшкодування, проте
страховиком йому було відмовлено, у
з'вязку з недоведеністю вини
застрахованої особи - ОСОБА_2

Задовольнивши частково позовні вимоги,
місцевий суд, виходив з того, що
відповідач - ОСОБА_2, як власник джерела
підвищеної небезпеки, яким заподіяна
шкода, несе відповідальність по її
відшкодуванню. Оскільки,
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована у ПрАТ «СК
«Провідна», то з останнього необхідно
стягнути на користь позивача 49 500 грн.
страхового відшкодування майнової
шкоди (за вирахуванням франшизи, яка
становить 500 грн.).

Такий висновок суду першої інстанції є
вірним та узгоджується з матеріалами
справи.

Посилання апелянта на те, що вина
ОСОБА_2 у скоєнні ДТП не доведена, тобто
відсутній склад адміністративного
правопорушення, тому цивільно-правова
відповідальність страхувальника не
настала, ґрунтуються на невірному
розумінні норм закону.

Відповідно до положень ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно роз'яснень, викладених у п. 4
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України
особа, яка здійснює діяльність, що є
джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

З огляду на наведене та з урахуванням
визначених цивільним процесуальним
законом принципів змагальності й
диспозитивності цивільного процесу
саме на відповідача покладено
обов'язок доведення відсутності його
вини в завданні шкоди позивачу. Сам по
собі факт не притягнення винної особи
до адміністративної відповідальності
не може бути підставою для звільнення
її від цивільної відповідальності.

ОСОБА_2, як володілець джерела
підвищеної небезпеки в процесі
розгляду справи презумпцію вини у
вчиненні ДТП не спростував, тому вона є
юридичною підставою для настання
цивільно - правової відповідальності.

Суд першої інстанції повно та
об'єктивно встановив фактичні
обставини справи і дав їм належну
правову оцінку, дослідив надані
сторонами докази, на підставі яких
дійшов вірного висновку про стягнення
з ПАТ СК «Провідна» на користь ОСОБА_1
завданої йому шкоди в межах ліміту
страхового відшкодування в сумі 49500
грн..

З огляду на те, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним по
справі доказам, обставинам справи,
підстав для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст., 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Провідна" - відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 10 вересня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
Т.В. Одринська

/підписи/

Судді:
С.А. Гальонкін

О.А. Лобов

копія вірно :______________________________