Номер провадження: 22-ц/785/6685/14
Головуючий у першій інстанції Рідник
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2014 року
м.
Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Погорєлової С.О.,
Цюри Т.В.,

при секретарі - Колмакові В.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 20 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2, третя особа Комінтернівська
селищна рада Комінтернівського району
Одеської області про відновлення права
на користування земельною ділянкою та
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_5, треті особи Комінтернівська
селищна рада Комінтернівського району
Одеської області, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою,
знесення самовільно збудованих споруд
та поновлення меж земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

12.03.2012 року ОСОБА_5 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, який
остаточно уточнила, просила відновити
межі її земельної ділянки згідно акта
наділу земельної ділянки загальною
площею 840 кв.м. від 15.10.1985 року;
зобов'язати відповідачів не чинити їй
перешкод у встановленні меж земельної
ділянки по АДРЕСА_1, що знаходиться в
неї у користуванні, зобов'язати
землевпорядника Комінтернівської
селищної ради виміряти її земельну
ділянку, згідно акта про встановлення
її меж від 15.10.1985 року площею 840 кв.м., де
16,8 м по фасаду на 50 м довжини та 16,8 м
ширини в городі, з встановленням-
відновленням межових знаків.

19.04.2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, знесенні самовільно
збудованих споруд та поновлення меж
земельної ділянки.

Ухвалою суду від 18.07.2012 року позовні
заяви об'єднані в одне провадження.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м. Одеси від 20.05.2014 року частково
задоволено позов ОСОБА_5 Зобов'язано
ОСОБА_2, ОСОБА_3 не чинити перешкод у
встановленні меж земельної ділянки,
загальною площею 840 кв.м. по АДРЕСА_1
Комінтернівського району Одеської
області, що знаходиться в користуванні
ОСОБА_5 В задоволенні решті позовних
вимог відмовлено. Вирішено питання
щодо судових витрат.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2
до ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
знесення самовільно збудованих споруд
та поновлення меж земельної ділянки.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення в частині задоволення
позову про усунення перешкод в
здійсненні права власності скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_5

У апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення в частині задоволення
позову про усунення перешкод в
здійсненні права власності скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_5

Рішення суду в іншій частині про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_5
про відновлення меж земельної ділянки,
а також про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_2 не оскаржено.

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах, заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що апеляційні
скарги підлягають частковому
задоволенню.

Судом встановлено, 28.01.1980 року
правлінням колгоспу ім.ХХ з'їзду КПРС
(протокол №2) розглянута та задоволена
заява ОСОБА_8 про вилучення частини її
присадибної земельної ділянки (без
зазначення розміру) по АДРЕСА_2 для
передачі ОСОБА_9 у зв'язку з оформленням
на нього договору дарування частини
будинку з надвірними господарськими
будівлями.

11.06.1985 року ОСОБА_5 отримала в
Комінтернівській державній
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 що залишився
після смерті ОСОБА_9, розмір земельної
ділянки, що рахувався за спадковим
будинком, право власності на якій
оформлювалося за ОСОБА_9 вже після його
смерті у листопаді 1984 року, згідно
технічної документації на будинок та
довідки-характеристики, що
виготовлялася для отримання
спадкоємцем свідоцтва про право на
спадщину, становив 758 кв.м.

Рішенням зборів уповноважених
колгоспу ім. XX з'їзду КПРС від 15.10.1985
року протокол №3, затвердженого
рішенням виконкому Комінтернівської
селищної Ради народних депутатів від
26.11.1985 року №66, ОСОБА_5 передана в
користування земельна ділянка площею
840 кв.м. по АДРЕСА_1 та рішенням
виконкому Комінтернівської районної
Ради народних депутатів №67 від 13.03.1986
року надано дозвіл на забудову цієї
земельної ділянки, видано будівельний
паспорт та складено акт про винесення в
натурі меж земельної ділянки.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 є суміжними
землекористувачами.

При цьому ОСОБА_3 як власник сусіднього
будинку АДРЕСА_1 розташованого на
суміжній з позивачем земельній
ділянці, користується присадибною
земельною ділянкою без оформлення прав
на земельну ділянку, щодо якої відсутня
земельна реєстрація.

Земельна ділянка площею 0.100 га по
АДРЕСА_3 Комінтернівського району
Одеської області, згідно копії
державного акта на право приватної
власності на землю серії ІІІ-ОД №019757,
зареєстрованого Комінтернівською
селищною радою в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №48 від 19.07.2001
року, належить на праві власності
ОСОБА_10 (нині померлому).

ОСОБА_2, яка є спадкоємицею за законом
першої черги свого померлого чоловіка
ОСОБА_10, свідоцтво про право на
спадщину та правовстановлюючі
документи на земельну ділянку в
установленому законом порядку не
отримала.

Суд першої інстанції задовольнив позов
ОСОБА_5 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою
шляхом зобов'язання відповідачів не
чинити перешкод у встановленні меж
земельної ділянки, однак погодитися із
таким висновком суду не можна.

Вбачається з матеріалів справи,
підтверджено висновком судової
будівельно - технічної експертизи від
14.11.2013 року, що між земельними ділянками
сторін у справі встановлені огорожі,
однак фактичні площі та межі земельних
ділянок не відповідають тим
документам, які визначають для кожного
площу належної до користування
земельної ділянки.

Так, фактичні межі земельної ділянки
ОСОБА_2 не відповідають межі та площі
земельної ділянки за Державним актом
на право приватної власності на землю
від 19.07.2001 року, фактичні межі земельної
ділянки ОСОБА_5 не відповідають межі та
площі земельної ділянки за будівельним
паспортом на забудову земельної
ділянки, а щодо земельної ділянки
ОСОБА_3 встановити відповідність
розміру та меж земельної ділянки
документації взагалі не виявилося
можливим.

Таким чином, встановленим є те, що межі
земельних ділянок є фактично
встановленими, однак площа не
відповідає тим документам, які
визначають право користування ними.

Нормами ст. 152 ЗК України передбачено,
що власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно із ст. 106 ЗК України власник
земельної ділянки має право вимагати
від власника сусідньої земельної
ділянки сприяння встановленню твердих
меж, а також відновленню межових знаків
у випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 ЗК України
основою для відновлення меж є дані
земельно-кадастрової документації.

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
14.11.2013 року вбачається неможливість
зробити висновок про переміщення
фактичних меж земельних ділянок в
жодну із сторін через відстуність
межових знаків, які свідчать про винос
точок меж ділянок в натурі із
прив'язкою до єдиної геодезичної
системи координат, надати відповіді на
питання, чи мав місце самозахват
земельної ділянки ОСОБА_5 з боку ОСОБА_3
чи ОСОБА_2 неможливо (а.с.180).

Одним із принципів законності судового
рішення є можливість його реального
виконання.

Спосіб, який обрано позивачкою не
відновлює її прав, а вирішення судом
про зобов'язання відповідачів не
чинити перешкоди у встановленні меж
земельної ділянки виключає можливість
виконання рішення суду, оскільки судом
не визначено, та не встановлено ким із
відповідачів і в якому обсязі порушено
право позивачки на користування
земельною ділянкою, в який спосіб
повинні бути відновлені межі земельної
ділянки ОСОБА_5 при тому, що експертизою
питання про це визначено не було.

Також судом не встановлено які саме
перешкоди кожний із відповідачів
створює для позивачки.

Фактично у такий спосіб судом вирішено
про встановлення нових меж земельної
ділянки, що не підвідомче суду.

Таким чином, обставини справи та
висновок експертизи свідчить про те, що
між сторонами виник спір з приводу
користування земельними ділянками, а
тому зобов'язання не чинити перешкод у
встановленні меж земельної ділянки не
є належним способом захисту прав при
виниклих відносинах.

За таких обставин рішення суду не може
вважатися таким, що відповідає вимогам
ст.213 ЦПК України, тому підлягає
скасуванню із ухваленням нового про
відмову в задоволенні позову з огляду
на викладені обставини.

Керуючись
ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного
суду Одеської області від 20 травня 2014
року про зобов'язання ОСОБА_2, ОСОБА_3
усунути перешкоди у встановленні меж
земельної ділянки скасувати, ухвалити
нове.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про зобов'язання не чинити
перешкоди у встановленні меж земельної
ділянки АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: