Справа №2-др/326/3/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 р.
м.
Приморськ

Приморський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді Булашева Р.Л.,

при секретарі Назаровій А.Г.,

за участю заявника ОСОБА_1,
зацікавлених осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3,,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву ОСОБА_1, про ухвалення
додаткового рішення,

встановив:

03.12.2014р. ОСОБА_1 звернулась
до суду з заявою, в якій просять
ухвалити додаткове рішення про
стягнення з відповідача
заборгованість по заробітній платі за
період з 01.05.2013р. по 01.05.2014р. та надати
суду аргументи свого
рішення.

В суді ОСОБА_1 наполягала на
задоволенні заяви, так як рішення суду
фактично не виконується. Зацікавлені
особи підтримали заяву.

Суд вивчивши матеріали справи,
виходить з наступного.

Рішенням Приморського районного суду
Запорізької області від 28.07.2014р. позови
ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволені частково та
зобов`язано АПФ «Істок» провести
нарахування заборгованості по
заробітної платні за період: з 01 травня
2013р. – 01 травня 2014р. позивачам, з
урахуванням всіх обов’язкових
платежів, які підлягають сплаті
відповідно до діючого законодавства, з
урахуванням посадових окладів
затверджених на цей період в АПФ
«Істок», а щодо посад, які не включено в
штатний розпис – за сумами середнього
заробітку таких посад для даної
місцевості, з урахуванням індексації в
порядку ст.95 КЗпП України, та виплатити
нараховані суми заборгованості, за
виключенням обов’язкових платежів,
вказаним особам в строк - один місяць з
дати набрання чинності цим рішенням
(а.с. 3).

Відповідно до ст.220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення стосовно якої-небудь
позовної вимоги, з приводу якої сторони
подавали докази і давали пояснення, не
ухвалено рішення.

Оцінюючи зазначене, вбачається, що
рішення суду набуло чинності та
передано для виконання до ДВС. Проте, з
незрозумілих причин воно до цього часу
не виконано, хоча позовні вимоги судом
в повному обсягу було досліджено, в
мотивувальній частині суд навів
підстави часткового задоволення
позовів, то ж не можна вважати, що суд не
розглянув вимогу про стягнення
заборгованості по зарплатні. Незгода з
таким рішення реалізується сторонами в
порядку апеляційного, або касаційного
оскарження. Підстав для винесення
додаткового рішення не вбачається.

Щодо питання невиконання рішення,
що слугувало підставами звернення до
суду ОСОБА_1, то органи ДВС, зобов’язані
вживати всіх необхідних дій для його
виконання, при виникненні ускладнень,
можливо звернутись до суду з
клопотанням про зміну порядку або
способу виконання рішення. Однак, для
цього необхідно вжити всіх можливих
заходів для забезпечення виконання
судового рішення. Такі питання
вирішуються у разі необхідності за
правилами визначеними розділом VI ЦПК,
що не знімає обов’язку ДВС проводити
виконавчі дії, та доводити наявність
непереборних обставини які роблять
неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного,
керуючись ст.220 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, про
ухвалення додаткового рішення по
цивільній справі № 2/326/292/2014 –
відмовити за безпідставністю.

Копію ухвали направити АФ «Істок».

Оскаржити ухвалу можливо до
апеляційного суду Запорізької області,
через Приморський районний суд на
протязі 5 діб

Суддя
Р.Л. Булашев

Копія вірна: суддя
Р.Л. Булашев

23.12.2014