АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Судової палати з
розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в
складі:

головуючого Болотова Є.В.

суддів:
Білич І.М., Поліщук Н.В.

при
секретарі Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства «Трест
«Київміськбуд-3» про стягнення
матеріальної шкоди,

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 02 вересня 2014
року,

встановила:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 02 вересня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Трест «Київміськбуд-3» про стягнення
матеріальної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове про задоволення
позову в повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник вимоги апеляційної скарги
підтримали.

Представник ПАТ «Трест
«Київміськбуд-3» проти апеляційної
скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
відсутні правові підстави для
покладення на ПАТ «Трест
«Київміськбуд-3» відповідальності за
шкоду, завдану в зв'язку із
неотриманням пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 з 05.07.1976 року по 16.06.1980 року
працював у ПАТ «Київміськбуд-3» на
посаді каменяра-монтажника 3-го
розряду.

З 16.06.1980 року по 16.09.1996 року працював на
посаді монтажника залізобетонних
конструкцій, відповідно до наказу №32/к
від 17.06.1980 року.

17 лютого 2011 року, після досягнення
пенсійного віку, позивач звернувся до
відповідача із заявою про внесення
змін до трудової книжки та надання
уточнюючої пільгової довідки для
обчислення пенсії у порядку
передбаченому Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

З аналогічними вимогами ОСОБА_1
звернувся до суду.

Рішенням Святошинського районного
суду міста Києва від 19.12.2011 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від
25.10.2012 року, ПАТ «Трест «Київміськбуд-3»
зобов'язано внести зміни в трудову
книжку позивача та зазначити його
професію монтажник з монтажу сталевих
та залізобетонних конструкцій згідно
Списку №2 виробництв, робіт, професій,
посад та показників, що дають право на
пільгове пенсійне забезпечення, з
16.06.1980 р. по 16.09.1996 року. Також вказаним
рішенням зобов'язано відповідача
видати уточнюючу пільгову довідку.

Зазначена довідка, разом з іншими
документами, які необхідні для
призначення пенсії, була надана
позивачем до відповідного відділу
пенсійного фонду.

02 лютого 2012 року позивачу призначена
пенсія за віком на пільгових умовах.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначав,
що у зв'язку з невчасним внесенням
відповідачем змін до трудової книжки
та видачею необхідної уточнюючої
довідки, він не отримував пенсію в
період з 02.02.2011 року ( день досягнення
ним пенсійного віку ) по 01.02.2012 року (
день, який передує дню призначення
пенсії ). Розмір шкоди становить 27 841
грн. 20 коп. ( 2 320 грн. 10 коп.( розмір
щомісячної пенсії) х 12 міс. ).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на пенсію
за віком на пільгових умовах мають
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах із особливо шкідливими
і особливо важкими, та із шкідливими і
важкими умовами праці, за Списком № 1 і
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваними Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку, а саме: пенсія за
віком призначається з дня, що настає за
днем досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення.

Відповідно до п. 2 Порядку надання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1,
заява про призначення пенсії працюючим
громадянам і членам їх сімей (у зв'язку
з втратою годувальника) та про
відстрочку часу її призначення
відповідно до Закону подається
працівником (членом його сім'ї у зв'язку
з втратою годувальника) до управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах і районах у містах через
уповноважену посадову особу
підприємства, установи, організації
(далі - посадова особа). За бажанням
особи така заява може бути подана
особисто за місцем проживання
(реєстрації).

Доказів звернення позивача до
відповідного відділу пенсійного фонду
02 лютого 2011 року, тобто на момент, коли у
нього виникло право на призначення
пенсії,матеріали справи не містять.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що безпосереднього причинного зв'язку
між неотриманням пенсії в період з
02.02.2011 року по 01.02.2012 року та
бездіяльністю відповідача щодо видачі
уточнюючої довідки немає, оскільки
покладений на позивача обов'язок
подати заяву до відповідного відділу
пенсійного фонду, він не виконав.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
допущені порушення норм матеріального
або неправильно застосовані норми
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду від 02
вересня 2014 року ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, відтак підстав для його
скасування за доводами апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308,
п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 02 вересня 2014 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий
Болотов Є.В.

Судді:
Білич І.М.

Поліщук Н.В.