Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2940/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Музика О. В.
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.12.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів -
Гайсюка О.В., Голованя А.М.,

за
участю секретаря - Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Красненський
комбінат хлібопродуктів», ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Красненський
комбінат хлібопродуктів» на рішення
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 12 вересня
2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

28 січня 2014 року фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі за
текстом - ФОП ОСОБА_2) пред'явив позов до
публічного акціонерного товариства
«Красненський комбінат
хлібопродуктів» (далі за текстом - ПАТ
«Красненський КХП») і ОСОБА_3 про
стягнення солідарно заборгованості у
сумі 37355 грн. 90 коп. Позов обґрунтовано
тим, що ПАТ «Красненський КХП» не
виконало свої зобов'язання щодо оплати
у повному обсязі виконаних робіт за
договорами від 6 липня 2012 року № 14 та
від 28 листопада 2012 року № 28, виконання
яких забезпечено порукою ОСОБА_3,
відповідно до договорів поруки від 28
листопада 2012 року № 14/1 та № 28/1.

Рішенням Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 12 вересня 2014 року позов
задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ПАТ «Красненський КХП» подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити повністю. Скаргу
обґрунтовано тим, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального і процесуального права.
Так суд розглянув спір, який не
відноситься до юрисдикції загальних
судів та підлягав вирішенню в порядку
господарського судочинства, оскільки
виник між двома суб'єктами
господарської діяльності - ПАТ
«Красненський КХП» і ФОП ОСОБА_2, з
приводу невиконання умов
господарських договорів. Суд також не
врахував, що порука ОСОБА_3 припинилася,
а тому позов міг бути пред'явлений лише
до ПАТ «Красненський КХП» і лише до
господарського суду. Крім того,
виконанні позивачем роботи за
договором від 28 листопада 2012 року № 28
не були якісними, а тому, відповідно до
п. 4.1. договору, у відповідача не виник
обов'язок сплачувати за такі роботи.

Інші особи, які беруть участь у
справі не скористалися своїм правом
подати письмові заперечення на
апеляційну скаргу.

Представник відповідача - ПАТ
«Красненський КХП», повідомлений
належним чином про час та місяць
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився.

Відповідач ОСОБА_3, теж
повідомлений про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
але подав письмове клопотання про
розгляд справи за його відсутності.

Позивач особисто в судове засідання
не з'явився.

Представник позивача - адвокат
ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив
проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах встановлених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Суд першої інстанції встановив і
матеріалами справи підтверджується
наступні обставини справи:

6 липня 2012 року між ФОП ОСОБА_2 та
ПАТ «Красненський КХП» було укладено
договір №14 (а.с. 88) відповідно до умов
якого ФОП ОСОБА_2 зобов'язався виконати
роботи по дезінсекції приміщень та
фумігації зерна (п. 1.1. договору), а ПАТ
«Красненський КХП» провести
розрахунок після якісного виконання
робіт (п. 4.1 договору).

Згідно акту виконаних робіт № 14
від 6 липня 2012 року (а.с. 90) вартість
робіт по дезінсекції 87428 м куб.
приміщень склала 26228 грн. 40 коп. а
вартість робіт по фумігації 1075 т зерна -
6987 грн. 50 коп. Загальна вартість
виконаних робіт становила 33 215 грн. 90
коп.

Факт виконання ФОП ОСОБА_2 робіт за
договором № 14 від 6 липня 2012 року та їх
належна якість відповідачем ПАТ
«Красненський КХП» не оспорююється.

28 листопада 2012 року між ФОП ОСОБА_2
та ПАТ «Красненський КХП» було
укладено договір № 28 (а.с. 84) відповідно
до умов якого ФОП ОСОБА_2 зобов'язався
виконати роботи по фумігації зерна
ріпака (п. 1.1. договору), а ПАТ
«Красненський КХП» провести
розрахунок після якісного виконання
робіт (п. 4.1 договору).

Згідно акту виконаних робіт № 28
від 28 листопада 2012 року (а.с. 87) вартість
робіт по фумігації 3600 т зерна ріпака
становила 15120 грн.

Факт виконання ФРП ОСОБА_2 робіт за
договором № 28 від 28 листопада 2012 року
ПАТ «Красненський КХП» не
оспорююється. Проте відповідач
заперечує належну якість виконаних
робіт за цим договором.

28 листопада 2012 року між ФОП ОСОБА_2,
як Кредитором, та відповідачем ОСОБА_3,
як Поручителем, було укладено договір
поруки за №14/1 (а.с. 88) відповідно до
якого ОСОБА_3 поручився нести солідарну
відповідальність з ПАТ «Красненський
КХП» за виконання останнім всіх
зобов'язань, які виникають із договору
№ 14 від 6 липня 2012 року.

Також 28 листопада 2012 року між ФОП
ОСОБА_2, як Кредитором, та відповідачем
ОСОБА_3, як Поручителем, було укладено
договір поруки за № 28/1 (а.с. 85, 86)
відповідно до якого ОСОБА_3 поручився
нести солідарну відповідальність з ПАТ
«Красненський КХП» за виконання
останнім всіх зобов'язань, які
виникають із договору № 28 від 28
листопада 2012 року.

27 травня 2013 року позивач направляв
на адресу ПАТ «Красненський КХП» в
порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України письмову
вимогу про сплату боргу, як за
договором від 6 липня 2012 року № 14, так і
за договором від 28 листопада 2012 року №
28, на загальну суму 48335 грн. 90 коп. (а.с. 39),
яку вручено боржнику 5 червня 2013 року
(а.с. 40).

Аналогічну вимогу було направлено
і ОСОБА_3 під підпис (а.с. 92).

Вимоги позивача були виконані ПАТ
«Красненський КХП» частково на
загальну суму 11 000 грн., а саме:

13 листопада 2013 року сплачено 1000
грн. за договором від 6 липня 2012 року № 14
(а.с. 128);

19 листопада 2013 року сплачено за цим
самим договором 1000 грн. (а.с. 129),

29 листопада 2013 року сплачено за
цим договором 2000 грн. (а.с. 130),

13 грудня 2013 року сплачено за
договором від 6 липня 2012 року № 14 1000 грн.
(а.с. 131),

22 січня 2014 року сплачено за
договором від 6 липня 2012 року № 14

1000 грн. (а.с. 132),

29 серпня 2013 року сплачено за
договором від 28 листопада 2012 року № 28
5000 грн. (а.с. 127).

Таким чином за договором від 6
липня 2012 року № 14 ПАТ «Красненський
КХП» сплатив на користь позивача 6000
грн., а тому борг перед позивачем за цим
договором становить: 33215,90 - 6000 = 27215,90
грн.

За договором від 28 листопада № 28
ПАТ «Красненський КХП» сплатив 5000 грн.,
а тому борг перед позивачем за цим
договором становить: 15120 - 5000 = 10000 грн.

Отже загальна сума заборгованості
ПАТ «Красненський КХП» перед ФОП
ОСОБА_2 становить 37335 грн. 90 коп.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, пославшись ст. 554, 610, 901, 903 ЦК
України, виходив з того, що ПАТ
«Красненський КХП» допустив
невиконання своїх зобов'язань перед
ФОП ОСОБА_2, а тому відповідачі несуть
відповідають перед позивачем, як
солідарні боржники.

Відповідач ПАТ «Красненський КХП»
в апеляційній скарзі вказує на
порушення судом першої інстанції
юрисдикційності, посилаючись на те, що
спір виник з приводу невиконання ним
умов господарських договорів,
укладених з ФОП ОСОБА_2, який підлягає
розгляду в порядку господарського
судочинства. Об'єднання цих вимог в
одне провадження з вимогами до
поручителя, за умови того, що порука
припинилася, є неправомірним.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області відхиляє
вказані доводи відповідача виходячи з
наступного.

Норми, що встановлюють юрисдикцію
загальних судів, щодо розгляду справ
містяться у ст. 15, 16 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень наданих
Пленумом Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у п. 3 постанови від 1
березня 2013 року № 3 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» оскільки згідно зі ст. 16 ЦПК не
допускається об'єднання в одне
провадження вимог, які підлягають
розгляду за правилами різних видів
судочинства, якщо інше не встановлено
законом, суд відкриває провадження у
справі в частині вимог, які належать до
цивільної юрисдикції, і відмовляє у
відкритті провадження у справі щодо
вимог, коли їх розгляд проводиться за
правилами іншого виду судочинства.
Разом із тим суд також має врахувати, що
в порядку цивільного судочинства
підлягають розгляду справи у разі, якщо
однією зі сторін є фізична особа, а
вимоги взаємопов'язані між собою і
окремий їх розгляд неможливий.

Роз'яснення такого ж змісту
містяться у п. 2 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5.

Питання щодо поширення юрисдикції
суду на вирішення конкретної справи
вирішується судом на стадії відкриття
провадження у справі.

Порушення Новоукраїнським
районним судом Кіровоградської
області правил визначення
юрисдикційності цієї справи було
предметом розгляду суду апеляційної
інстанції, який своєю ухвалою від 3
квітня 2014 року (а.с. 25-26) скасував ухвалу
суду першої інстанції від 31 січня 2014
року про відмову у відкритті
провадження у справі, ухвалену з
посиланням на п. 1ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Під час розгляду справи суд
першої інстанції не знайшов підстав
для закриття провадження у справі і
ухвалою від 2 вересня 2014 року (а.с. 118, 119)
відмовив в задоволенні відповідного
клопотання представника відповідача.

При цьому суд першої інстанції
обґрунтовано вказав на те, що вимоги
позивача до боржника і поручителя є
взаємопов'язаними між собою, оскільки
вони несуть солідарну
відповідальність перед кредитором (ч. 1
ст. 554 ЦК України), і окремий їх розгляд є
неможливим, що пов'язано із визначенням
способу і порядку виконання
зобов'язання.

Щодо припинення поруки, то суд
відзначає, що відповідач ОСОБА_3
ухвалене відносно нього, як поручителя,
рішення суду першої інстанції не
оскаржував.

Навіть якби суд встановив факти
припинення поруки ОСОБА_3, то він мав би
вирішити заявлені позовні вимоги
одночасно, а не ухвалювати рішення про
відмову в позові відносно поручителя
ОСОБА_3 і лише потім - про закриття
провадження у справі відносно ПАТ
«Красненський КХП».

Отже доводи відповідача щодо
порушення судом юрисдикції є
безпідставними і підлягають
відхиленню.

Щодо твердження ПАТ «Красненський
КХП» про неналежне виконання ФОП
ОСОБА_2 робіт з фумігації зерна за
договором від 28 листопада 2012 року № 28,
то з матеріалів справи вбачається, що
відповідач посилався на цю обставину у
своєму клопотанні до суду першої
інстанції про закриття провадження у
справі (а.с. 77), але всупереч приписам
ст.ст. 10, 60 ЦПК України жодного доказу на
їх підтвердження не надав.

Посилання відповідача на
порушення судом його права подати
письмові заперечення по суті спору та
докази на їх підтвердження є
безпідставними так, як справа
призначалася судом до розгляду
неодноразово. З журналу судового
засідання від 2 вересня 2014 року (а.с. 116)
вбачається присутність представника
відповідача - ОСОБА_6, діючого на
підставі довіреності від 6 червня 20114
року (а.с. 74), який після оголошення
перерви не з'явився у судове засідання
12 вересня 2014 року без повідомлення суду
причин неявки.

Отже відповідач мав реальну
можливість подати докладні
заперечення на позов та надати докази
на їх підтвердження, але не скористався
цим правом.

Крім того, додана відповідачем до
його апеляційної скарги копія
комісійного акту обстеження складу
зберігання ріпаку від 2 грудня 2012 року
(а.с. 165) про те, що після проведеної ФРП
ОСОБА_2 фумігації ріпаку продовжує мати
місце його зараження кліщем ІІІ
ступеня не є достовірним доказом факту
неналежного виконання позивачем своїх
зобов'язань так, як в акті не вказано
час, місце, спосіб та кількість
відібраних зразків, кількість
дослідженого матеріалу, особу, яка
проводила дослідження (працівник
атестованої лабораторії чи інша особа)
а також не вказано про виявлення живих
шкідливих організмів.

До того ж позивач по справі виконав
роботи по фумігації 3600 тон насіння
ріпаку, а відповідач надав докази
повторної фумігації проведеної лише в
кінці грудня 2012 року та лише 2000 тон
зерна. (а.с. 168 - 170).

Окрім того всупереч ч. 1, 3 ст. 853 ЦК
України ПАТ «Красненський КХП» негайно
не повідомив про це ФОП ОСОБА_2 так, як
претензію датовану 3 грудня 2012 року
щодо неналежного виконання позивачем
робіт, копія якої додана до апеляційної
скарги (а.с. 166, 167), було направлено
позивачу лише 8 жовтня 2014 року, тобто
після проведення часткової оплати та
після ухвалення рішення суду першої
інстанції, що підтверджується
відтиском штемпеля поштового
відділення Красне (а.с. 183).

У зв'язку з цим відповідач втратив
право посилатися на недоліки у
виконаній роботі та вимагати
відповідного зменшення плати за
роботу.

Таким чином колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області дійшла висновку про те, що
доводи апеляційної скарги є
безпідставними і не спростовують
правильність і обґрунтованість
висновків суду першої інстанції про
порушення ПАТ «Красненський КХП» своїх
зобов'язань перед ФОП ОСОБА_2 за
договорами від 6 липня 2012 року № 14 та
від 28 листопада 2012 року № 28 та
наявність підстави для захисту
порушеного права позивача шляхом
стягнення суми боргу.

Проте при визначенні характеру
спірних правовідносин та обранні
правової норми, яка підлягає
застосуванню до них суд першої
інстанції помилково вважав, що між ФОП
ОСОБА_2 і ПАТ «Красненський КХП»
склалися правовідносини, які виникають
із договору про надання послуг, які
регулюються главою 63 ЦК України, а тому
помилково послався у рішенні на ст.ст.
901, 903 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Послуги, які надаються за таким
договором не мають матеріального
характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частиною 2 статті 837 цього Кодексу
передбачено, що договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

За ст. 1 Закону України «Про
карантин рослин» фумігація
(знезараження) - обробка хімічною
речовиною в газоподібному стані, що
повністю або головним чином охоплює
товар.

Дезінсенкція - комплекс
профілактичних і винищувальних
заходів для знищення і врегулювання
кількості комах, які мають
епідеміологічне і
санітарно-гігієнічне значення.

Отже виконання позивачем
фумігації зерна і дезінсекції
приміщень передбачало виконання робіт
по обробці хімічними речовинами зерна
та приміщень в результаті чого
відбувається їх знезараження від
шкідників, що впливає не лише на
можливість збереження зерна а її його
якість.

Предметом укладених між сторонами
договорів є саме роботи по обробці
зерносховища та зерна в наслідок чого
змінюються їх якість і передача цих
результатів замовнику, що відповідає
умов договору підряду.

Помилкове визначення правової
природи спірних договорів потягло
безпідставне посилання суду першої
інстанцій на положення ст.ст. 901, 903 ЦК
України, а отже ухвалене у справі
рішення не відповідає вимогам ст.ст. 213,
214 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

У зв'язку з неправильним
застосуванням судом першої інстанції
колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області вважає за
необхідне вийти за межі апеляційної
скарги ПАТ «Красненський КХП» і
змінити ухвалене у справі рішення суду
першої інстанції в частині
застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Красненський
комбінат хлібопродуктів» задовольнити
частково.

Рішення Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 12 вересня 2014 року змінити в
частині застосування норм
матеріального права на підставі яких
вирішено спір, а саме зазначити
правовою підставою вирішення спору ст.
ст. 837, 854 ЦК України замість ст.ст. 901, 903
ЦК України.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: