Справа № 363/1525/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,при
секретарі Бариш А.Г.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Київської міської ради,
Сувидської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, треті особи - Відділ
Державного агентства земельних
ресурсів у Вишгородському районі
Київської області, Реєстраційна служба
Вишгородського районного управління
юстиції в Київській області про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкоємцем та визнання
права власності на спадкове майно за
заповітом,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним
позовом, посилаючись на факт
постійного проживання із спадкодавцем
- ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а
тому, у зв'язку з тим, що
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, а саме: земельну
ділянку площею 0,0501 га для ведення
садівництва, що розташована на
території Сувидівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, Садове товариство
«Лепсовець», кадастровий номер
:24:0490120; земельну ділянку площею
0,0155 га для ведення садівництва, що
розташована на території Сувидівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області, Садове товариство
«Лепсовець», кадастровий номер
:24:0330119 та садовий будинок НОМЕР_1 з
відповідними надвірними спорудами, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 які б
підтверджували право власності
покійної відсутні, порушує питання про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем та визнання
за нею права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за
заповітом.

У суді позивачка та її представник
просили про задоволення позову з
викладених у ньому підстав.

Відповідачі та представник
Відділу Державного агентства
земельних ресурсів у Вишгородському
районі Київської області в судове
засідання не прибули, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, причини неявки суду не відомі.

Представник Реєстраційної служби
Вишгородського районного управління
юстиції в Київській області до суду не
прибув, надіслав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Оскільки суд позбавлений
можливості відкласти розгляд справи,
на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах
строку встановленого ст. 157 ЦПК України,
дану справу слід розглянути на
підставі наявних доказів у загальному
порядку.

Заслухавши представника
позивачки, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4
відкрилася спадщина на земельну
ділянку площею 0,0501 га для ведення
садівництва, що розташована на
території Сувидівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області, Садове товариство
«Лепсовець», кадастровий номер
:24:0490120; земельну ділянку площею
0,0155 га для ведення садівництва, що
розташована на території Сувидівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області, Садове товариство
«Лепсовець», кадастровий номер
:24:0330119 та садовий будинок НОМЕР_1 з
відповідними надвірними спорудами, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Належність цього майна померлій
стверджується копіями свідоцтв про
право на спадщину за законом від 11
листопада 2008 року, яка його успадкувала
після смерті свого чоловіка ОСОБА_5,
даними технічного паспорту на садовий
будинок, копіями державних актів серії
ЯИ №352175 та серії ЯИ №346907.

Однак ОСОБА_4 за життя не встигла
оформити правовстановлюючі документи
на спадкове майно, що перешкоджає
позивачці здійсненню права
спадкування на нього і отриманню
свідоцтва про право на спадщину.

На час відкриття спадщини позивачка, у
зв'язку з погіршенням стану здоров'я
матері, постійно проживала разом з нею
та забезпечувала їй необхідний догляд.

Дані обставини підтверджується
показаннями допитаних в суді свідків
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які ствердили, що
позивачка постійно проживала разом з
матір'ю та доглядала її до смерті.

ОСОБА_4 заповіла позивачці усе своє
майно, що підтверджується заповітом
від 24 червня 2009 року, посвідченим
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8

Інших спадкоємців по справі не має.
Згідно довідки Двадцять першої
київської державної нотаріальної
контори №4076/01-16 від 18 вересня 2014 року
спадкова справа після померлої ОСОБА_4
не заводилися.

Відтак позивачка є єдиним спадкоємцем,
яка прийняла спадщину шляхом
постійного проживання разом із
спадкодавцем на момент смерті згідно
вимог ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутись до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно, тобто зміна
власника майна, що підлягає державній
реєстрації, неможлива без
перереєстрації права власності. Тому
свідоцтво про право на спадщину є
обов'язком, коли об'єктом спадкування є
нерухоме майно, що підлягає
обов'язковій державній реєстрації.

Право власності на нерухоме майно
виникає у спадкоємця з моменту
державної реєстрації цього майна (ч. 2
ст. 1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може
бути оформлене на ім'я особи, яка
померла у разі наявності документів,
які б підтвердили право власності на
майно цієї особи. У випадку відсутності
таких документів порушене питання
вирішується у судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є
перехід прав і обов'язків від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини права та обов'язки, що
належали спадкоємцеві на момент
відкриття спадщини і не припинялись
внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом
відкриття спадщини визнається день
смерті спадкодавця.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК
України спадщина вважається належною
спадкоємцеві з часу її відкриття.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Вирішуючи цю справу, суд виходить з
того, що в порядку спадкування за
заповітом позивачка набула права
власності на спадкове майно, що
належить матері позивачки, яка померла
і не встигла його оформити, а тому це
перешкоджає видачі свідоцтва про право
власності на спадщину.

Питання визначення належності цього
майна має вирішуватись у судовому
порядку, оскільки рішення суду буде
правовстановлюючим документом для
оформлення права на це майно

Обставини, що визначаються
згаданими документами, встановлено в
судовому засіданні, а тому прийнята
позивачкою спадщина, за правилами ст.
1268 ЦК України, вважається належною
спадкоємцю з часу відкриття спадщини і
з цих підстав за нею слід визнати право
власності на успадковане нерухоме
майно.

Таким чином, заявлене позивачкою право
підлягає визнанню, а пред'явлений позов
- задоволенню.

На підставі викладеного і
керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_4 на час
відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 право
власності на спадкове майно, а саме:

- земельну ділянку площею 0,0501 га
для ведення садівництва, що
розташована на території Сувидівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області, Садове товариство «
Лепсовець», кадастровий номер
:24:0490120;

- земельну ділянку площею 0,0155 га
для ведення садівництва, що
розташована на території Сувидівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області, Садове товариство «
Лепсовець», кадастровий номер
:24:0330119;

- садовий будинок НОМЕР_1 з
відповідними надвірними спорудами, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області протягом 10 днів
з дня його проголошення шляхом подання
в зазначений строк апеляційної скарги
через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя