Ухвала

іменем україни

24 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Кафідової О.В.,
Колодійчука В.М., Фаловської
І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Державної виконавчої служби України,
відділу державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні, Державної
казначейської служби України,
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Херсонській області про відшкодування
шкоди, за касаційними скаргами
Державної виконавчої служби України та
Державної казначейської служби
України на рішення апеляційного суду
Херсонської області від 08 липня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що на виконанні
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні (далі - ВДВС
Суворовського РУЮ у м.
Херсоні) Трембача М.В. перебував
виконавчий лист, виданий 10 вересня 2012
року Суворовським районним судом м.
Херсона, про стягнення із
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 80 000
грн. Відкривши виконавче провадження 09
жовтня 2012 року, старший державний
виконавець 06 грудня 2012 року виніс
постанову про арешт майна боржника
- ОСОБА_6, а саме: належної їй на праві
власності ⅓? частини квартири АДРЕСА_1.
В порушення вимог закону державний
виконавець Трембач М.В. не направив
постанову до органу державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
внаслідок чого 12 квітня

2013 року ОСОБА_6 продала ⅔? частини
вказаної квартири, яка знаходилася під
арештом, ОСОБА_8, уклавши з ним
відповідний договір. Позивач вважає, що
бездіяльність державного виконавця
завдала йому матеріальної та моральної
шкоди.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 06 травня

2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 08 липня

2014 року рішення суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позову
про відшкодування моральної шкоди
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення про задоволення вказаних
вимог частково. Стягнуто з держави
шляхом списання Головним управлінням
Державної казначейської служби
України в Херсонській області з
рахунку державного бюджету на користь
ОСОБА_4 3000 грн. у рахунок відшкодування
моральної шкоди. У решті рішення
місцевого суду залишено без змін.

У касаційних скаргах Державна
виконавча служби України та Державна
казначейська служба України просять
скасувати рішення апеляційного суду,
мотивуючи свою вимогу порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та просять
залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення місцевого суду в
частині відмови у задоволенні позову
про відшкодування моральної шкоди та
ухвалюючи в цій частині нове рішення
про задоволення вказаних вимог
частково, апеляційний суд, дослідивши
докази у справі й давши їм належну
правову оцінку, дійшов обґрунтованого
висновку, що державний виконавець
допустив порушення вимог закону при
вчиненні виконавчих дій, які призвели
до відчуження майна боржника не на
користь стягувача.

Визначаючи розмір грошового
відшкодування моральної шкоди,
апеляційний суд вірно враховував
характер правопорушення, глибину
душевних страждань позивача, а також
вимоги розумності і справедливості та
правильно вважав, що на користь ОСОБА_4
належить стягнути 3 000 грн. у
рахунок відшкодування такої шкоди.

Доводи касаційних скарг на
правильність висновків апеляційного
суду не впливають та їх не
спростовують.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Державної виконавчої
служби України та Державної
казначейської служби України
відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 08 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:
О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук

І.М. Фаловська