Провадження №2/761/460/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарях Івченко В.П., Губиш Т.Л.,
Булах Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "ПЗУ України", третя особа без
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_2, про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 (далі - позивач,
ОСОБА_1) звернувся до суду із зазначеним
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "ПЗУ
України"(далі - відповідач, ПрАТ
"Страхова компанія "ПЗУ України"), в
якому просить стягнути з відповідача
11139,48 грн. - страхового відшкодування,
1543,36 грн. - пені.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначає, що 01.05.2011 року в м.
Києві по вул. Стеценко, сталася
дорожньо-транспортна пригода в
результаті якої було пошкоджено
автомобіль "ГАЗ" д.н.з. НОМЕР_6 під
керуванням ОСОБА_1 ДТП сталася
внаслідок порушення водієм автомобіля
"Ssang Yong" д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 п. 8.10 ПДР, що
підтверджується постановою
Шевченківського районного суду міста
Києва від 16.06.2011 року у справі № 3-5914/11.
На момент ДТП ОСОБА_2 мав поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів виданий ПрАТ "СК "ПЗУ Україна".
04.05.2011 р. позивачем відповідачу було
подано повідомлення про ДТП. 16.05.2011 року
представником страхової компанії
(відповідача) був проведений огляд
пошкодженого автомобіля «ГАЗ»
номерний знак НОМЕР_6, проте даний огляд
був здійснений не в повному обсязі,
оскільки пошкоджений автомобіль «ГАЗ»
мав дуже серйозні пошкодження,
потрібно було проводити огляд на СТО
для виявлення прихованих дефектів, а
саме пошкодження ходової частини
автомобіля та ін. 15.06.2011 року позивачем
був проведений огляд пошкодженого
автомобіля «ГАЗ» на СТО (для можливості
зафіксувати всі пошкодження
автомобіля, в тому числі і приховані).
Відповідача заздалегідь було
повідомлена телеграмою (копія
додається) про огляд автомобіля «ГАЗ»,
але на огляд з представників страхової
компанії ніхто не з'явився. Під час
огляду на СТО оцінювачем було
встановлено ряд пошкоджень, які не були
зафіксовані представником відповідача
в попередньому огляді. Згідно Звіту №
35, який було складено ПП «Компанія
Реверс-Асистанс» вартість
відновленого ремонту автомобіля «ГАЗ»
державний номер НОМЕР_6 складає 39843 грн.
30 коп., а ринкова вартість даного
автомобіля до пошкодження - 38805 грн. 03
коп.

Враховуючи на те, що розмір ремонту є
економічно необґрунтованим, позивач
вважає, що, вартість матеріального
збитку завданого позивачу в результаті
ДТП 01.05.2011 року складає 32954 грн. 46 коп.
(вартість автомобіля до ДДП - 38805 грн. 03
коп. мінус вартість автомобіля після
ДТП 5 850 грн. 57 коп.). 30.08.2011 року
відповідачем було сплачено розмір
страхового відшкодування в розмірі 21 814
грн. 98 коп., проте, на думку позивача
відповідачем не виконано в повному
обсязі зобов'язань з відшкодування
шкоди за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів та не
відшкодовано 11 139 грн. 48 коп. (розмір
матеріального збитку - 32954 грн. 46 коп.
мінус страхове відшкодування - 21 814 грн.
98 коп.). Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача пеню за
прострочення виплати страхового
відшкодування у розмірі 1543,36 грн.

Під час розгляду справи судом було
залучено в якості третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2(далі - ОСОБА_2, третя особа).

В судовому засіданні, яке відбулося
23.10.2014 року, представник позивача
ОСОБА_3 підтримав позов з підстав
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 у
судовому засіданні заперечив проти
позову з тих підстав, що страхове
відшкодування було виплачено позивачу
у повному обсязі.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, повідомлена належним чином
про розгляд справи.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши
письмові докази у справі у їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов не підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 01
травня 2011 року ОСОБА_2, керуючи
транспортним засобом «Ссан Йонг» д.н.з.
НОМЕР_4 по вул. Стеценко в м. Києві
розпочав рух на червоний сигнал
світлофора, внаслідок чого сталось
зіткнення з автомобілем "ГАЗ 31105", д.н.з.
НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_5, що
призвело до пошкоджень транспортних
засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив
п.8.10 ПДР, чим вчинив правопорушення,
передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного
суду міста Києва від 16.06.2011 року,
винними у вчиненні зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди визнано
ОСОБА_2.(а. с. 7, т. 1).

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені
дорожньо-транспортної пригоди є
встановленою та не підлягає доведенню.

Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до полісу ВЕ / 8251744,
цивільно-правова відповідальність,
ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК "ПЗУ
Україна", термін дії поліса з 03.12.2010 року
по 02.12.2011 року(а. с. 110, т. 1).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»(у редакції Закону чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин), при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, шкода, завдана з вини ОСОБА_2,
підлягає відшкодуванню за рахунок ПрАТ
СК "ПЗУ Україна".

Як зазначає позивач, після ДТП він
звернувся до відповідача із заявою про
виплату йому страхової суми з наданням
всіх необхідних документів для виплати
страхового відшкодування, проте
відповідач не у повному обсязі
виплатив позивачу страхове
відшкодування.

Суд не погоджується з доводами
позивача та вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

04 травня 2011 року до ПрАТ СК "ПЗУ Україна"
звернувся ОСОБА_1 з заявою про
пошкодження транспортного засобу в
зв'язку з дорожньо-транспортною
пригодою.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»(у редакції Закону чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин), у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Як вбачається із матеріалів справи,
ПрАТ СК "ПЗУ Україна" звернулося до ТОВ
«Україно - німецьке підприємство
«ДЕКРА - Експерт» з проханням про
проведення автотоварознавчого
дослідження по визначенню
матеріального збитку заподіяного
власнику транспортного засобу. ТОВ
«Україно - німецьке підприємство
«ДЕКРА - Єксперт» було оглянуто
пошкоджений транспортний засіб та
складений акт огляду за підписом
ОСОБА_6 та оцінщика. 19 серпня 2011 року
ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було отримано
Актуалізований звіт про оцінку
вартості матеріального збитку
спричиненого пошкодженням
транспортного засобу від 16.08.2011 № 204/КВ
2. Відповідно до Звіту розмір
матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу "ГАЗ",
номерний знак НОМЕР_6 складає: 28 311,26 грн.
без урахування зносу та 22 182,10 грн. з
урахуванням зносу.

Таким чином розмір страхового
відшкодування визначався відповідачем
на підставі Звіту (22 182,10 грн.),
враховуючи розмір франшизи (500,00 грн.) та
компенсації витрат на евакуацію
транспортного засобу з місця
дорожньо-транспортної пригоди (350,00
грн.), отже позивачу було виплачено 21 814
грн. 98 коп.

Слід зазначити про те, що до позовної
заяви було додано звіт про оцінку
колісного транспортного засобу № 35 від
30.06.2011 року, згідно даного звіту розмір
матеріального збитку завданого
власнику транспортного засобу "ГАЗ" -
ОСОБА_7, становив 38805,03 грн., розмір
відновлювального ремонту становив 39
843,30 грн.(а.с. 10-68, т. 1).

Відповідно до положень п. 17 Постанови
Пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду», у разі коли
висновок експертизи наданий стороною
як додаток до позовної заяви, тобто
проведений відповідною експертною
установою за її клопотанням чи
клопотанням її представника, то такий
висновок може розцінюватися лише як
письмовий доказ, який підлягає
дослідженню в судовому засіданні та
відповідній оцінці. Якщо стосовно
цього письмового доказу в судовому
засіданні виникнуть сумніви, то,
виходячи з характеру
матеріально-правового спору та залежно
від того, яке значення має наявність у
справі такої експертизи, суд повинен
роз'яснити особам, які беруть участь у
справі, про їх право заявити клопотання
про її призначення.

Приймаючи до уваги те, що висновки
спеціалістів щодо визначення вартості
відновлювального ремонту суперечили
один одному, судом за клопотанням
відповідача була призначена судова
автотоварознавча експертиза.

Відповідно до висновку експерта №
1850/14-54 від 28.03.2014 року, вартість
відновлювального ремонту завданого
власнику транспортного засобу "ГАЗ
31105", д.н.з. НОМЕР_7, станом на 01.05.2011 року
складає 53376,33 грн., а з урахування
фізичного зносу 43208,05 грн. Вартість
матеріального збитку складає 40 500,00 грн.

Слід зазначити, що у судовому засіданні
експерт Матвеїв В.В. підтвердив, що при
проведенні експертизи він не
враховував пошкодження автомобіля
зафіксовані в акті огляду
транспортного засобу, які були вчинені
до ДТП, яке відбулося 01.05.2011 року,
оскільки з матеріалів наданих йому,
експерт їх не побачив.

Відповідно до положень п. 2.1 Інструкції
про призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень
затвердженої наказам Міністерства
юстиції України від 08.01.1998 № 53/5,
експерт має право: ознайомлюватися з
матеріалами справи, які стосуються
предмета експертизи; відповідно до
процесуального законодавства заявляти
клопотання про надання додаткових
матеріалів і зразків та вчинення інших
дій, пов'язаних із проведенням
експертизи; експерт може відмовитися
від проведення експертизи, якщо
наданих йому матеріалів недостатньо
для виконання покладених на нього
обов'язків, а витребувані додаткові
матеріали не надані, або якщо
поставлені питання виходять за межі
його спеціальних знань. Заява про
відмову повинна бути вмотивованою.

Отже, побачивши пошкодження
автомобіля, які не були пов'язані із
ДТП, експерт мав право заявити
клопотання про надання додаткових
доказів, що останнім не було здійснено.

Крім того, у судовому засіданні було
встановлено, що експертом в
калькуляції вартості відновлювального
ремонту автомобіля, двічі зазначалися
такі ж самі роботи, а саме, в
калькуляції окремо зазначено зняття та
установка вітрового скла(п. 32), що
входить одночасно до робіт по
розбиранню, збиранню під ремонт та
пофарбування(п. 39).

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України,
якщо висновок експерта буде визнано
необґрунтованим або таким, що
суперечить іншим матеріалам справи або
викликає сумніви в його правильності,
судом може бути призначена повторна
експертиза, яка доручається іншому
експертові (експертам).

Згідно із положеннями п. 11 Постанови
Пленуму ВСУ «Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах» № 8
від 30.05.97 р., повторна експертиза
призначається, коли є сумніви у
правильності висновку експерта,
пов'язані з його недостатньою
обгрунтованістю чи з тим, що він
суперечить іншим матеріалам справи, а
також за наявності істотного
порушення процесуальних норм, які
регламентують порядок призначення і
проведення експертизи.

Враховуючи на те, що висновок експерта
№ 1850/14-54 від 28.03.2014 року містив суттєві
недоліки, судом за клопотанням
відповідача була призначена повторна
судова автотоварознавча експертиза.

Відповідно до висновку експерта № 1607
складеного 17.07.2014 року, вартість
відновлювального ремонту завданого
власнику транспортного засобу "ГАЗ 31105",
д.н.з. НОМЕР_7, з урахуванням фізичного
зносу, та вартість матеріального
збитку, станом на 01.05.2011 року, складає
22031 грн. 54 коп.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
ВСУ «Про судову експертизу в
кримінальних і цивільних справах» № 8
від 30.05.97 р., у випадках, коли в справі
щодо одного й того ж предмета проведено
декілька експертиз, у тому числі
комплексну, комісійну, додаткову чи
повторну, суд повинен дати оцінку
кожному висновку з точки зору
всебічності, повноти й об'єктивності
експертного дослідження. Такій
оцінці підлягають також окремі
висновки експертів - членів комісійної
чи комплексної експертизи, які не
підписали спільний висновок. Не
повинна віддаватись перевага
висновку експертизи лише тому, що
вона проведена комісійно, повторно,
експертом авторитетної установи або
таким, який має більший досвід
експертної роботи, тощо.

На думку суду, висновок експерта № 1607
від 17.07.2014 року складений всебічно,
повно та об'єктивно. У судовому
засіданні експерт з відповідним
мотивуванням відповів на усі запитання
поставлені йому учасниками процесу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
надає саме йому перевагу серед інших
доказів, які наявні в матеріалах
справи.

Враховуючи на те, що згідно із
висновком експерта № 1607 від 17.07.2014 року,
вартість відновлювального ремонту
завданого власнику транспортного
засобу "ГАЗ 31105", д.н.з. НОМЕР_7, з
урахуванням фізичного зносу, та
вартість матеріального збитку, станом
на 01.05.2011 року, складає 22031 грн. 54 коп.,
суд вважає, що відповідачем у повному
обсязі були виконані зобов'язання з
приводу відшкодування витрат,
пов'язаних з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу "ГАЗ 31105", д.н.з.
НОМЕР_7.

Крім того, того суд вважає за необхідне
зазначити про те, що власником
автомобіля "ГАЗ 31105", д.н.з. НОМЕР_6 є
ОСОБА_7, що підтверджується копією
довіреності від 05.05.2010 року. Відповідно
до даної довіреності ОСОБА_1 має право
отримати гроші за договорами
страхування(в т.ч. страхове
відшкодування), представляти інтереси
ОСОБА_7 в судових органах.

Проте, слід зазначити, що ОСОБА_1 є лише
представником ОСОБА_7, а не власником
транспортного засобу "ГАЗ 31105", д.н.з.
НОМЕР_7, а тому, на думку суду, позов
поданий неналежним позивачем, що є
також однією із підстав для відмови у
позові.

Керуючись ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218,
223 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ПЗУ України", третя
особа без самостійних вимог на предмет
спору: ОСОБА_2, про стягнення коштів -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
рішення яке було ухвалено без участі
особи, яка її оскаржує протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: