Справа № 439/975/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К РА Ї Н И

03 грудня 2014 р.
м. Броди

Бродівський районний суд Львівської
області

в складі:

головуючого судді
Петейчука Б.М.

з участю секретаря

судового засідання
Гнатюк Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
про зміну черговості одержання права
на спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом, в
якому просить суд надати їй -ОСОБА_2
право на спадкування після смерті
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, разом
із спадкоємцями третьої черги за
законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_2 покликається на те, що вона з 1995
року проживала однією сім'єю з ОСОБА_7 у
будинку АДРЕСА_1, де вели спільне
господарство, займались вихованням
доньки ОСОБА_8. Дані обставини
підтверджуються рішенням Бродівського
районного суду Львівської області від
17.10.2011р., згідно якого є встановленим
факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_7
однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Окрім цього, згідно довідки
виконавчого комітету Язлівчицької
сільської ради Бродівського району
Львівської області від 05.12.2011р. №1426
підтверджено ті обставини, що ОСОБА_2
дійсно проживала однією сім'єю з
ОСОБА_7, здійснювала за ним постійний
сторонній догляд, вели спільне
господарство. У склад сім'ї входили
дочка ОСОБА_8 та зять ОСОБА_9.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, не залишивши
після своєї смерті заповіту. Після
смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове
майно.

Позивач зазначає, що спадкоємців
першої та другої черги за законом після
смерті ОСОБА_7 немає, оскільки ОСОБА_7 у
зареєстрованому шлюбі не перебував,
дітей не мав, а батьки спадкодавця
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 померли.

Відповідачі по справі є спадкоємцями
третьої черги за законом та звернулися
до Бродівської державної нотаріальної
контори з приводу оформлення права на
спадкове майно, яке залишилося після
смерті ОСОБА_7.

Позивач вказує, що за життя ОСОБА_7
постійно хворів, потребував
стороннього догляду та опіки, про що
відповідачам було відомо, однак такі з
ним не спілкувалися, не цікавилися
станом його здоров'я та не допомагали у
лікуванні.

За час спільного проживання з ОСОБА_7
позивачка постійно протягом тривалого
часу ним опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала усю необхідну
допомогу спадкодавцеві, який через
свою хворобу потребував стороннього
догляду, після смерті свого чоловіка
усі витрати по похоронах взяла на себе.
Відповідачі не допомагали у догляді за
ОСОБА_7, який за станом свого здоров'я
потребував стороннього догляду.

Позивачка вказує, що являється
спадкоємцем четвертої черги за
законом. Оскільки вона протягом
тривалого часу опікувалася,
матеріально забезпечувала, надавала
іншу допомогу спадкоємцеві, який через
тяжку хворобу був у безпорадному стані,
а тому вважає, що відповідно до ст. 1259 ЦК
України вона повинна одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями
третьої черги за законом, які мають
право на спадкування.

В судовому засіданні представник
позивача - адвокат ОСОБА_12 (діє згідно
ордеру серії ЛВ №03069 виданого на
підставі угоди від 27.08.2014р. укладеної
між адвокатським об?єднанням "Валько і
Махніцький" та ОСОБА_2) позовні вимоги
підтримала, дала пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві. Просить
суд позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що померлий ОСОБА_7 є її племінником. З
1995 року він жив разом із ОСОБА_2 у с.
Язлівчик Бродівського району, хоча
шлюб із нею не зареєстрував. З 2002 року
ОСОБА_7 жив у с. Берлин Бродівського
району Львівської області, а ОСОБА_2 до
нього не приїжджала і йому не
допомагала. Допомогу ОСОБА_7 надавала
вона, а також інші родичі. З 2005 по 2007 рік
ОСОБА_7 мав господарство і тримав
корову, за якою доглядала саме ОСОБА_3
Відповідач стверджує, що ОСОБА_7 до
кінця свого життя не був у безпорадному
стані, не був особою похилого віку, не
був хворою людиною чи калікою.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засіадння
не з?явився і не повідомив суд про
причини неявки, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засіадння
не з?явився і не повідомив суд про
причини неявки, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду
справи.

Відповідач ОСОБА_14 в судове засіадння
не з?явилася і не повідомила суд про
причини неявки, хоча належним чином
повідомлялася про час та місце
розгляду справи.

Дослідивши пояснення сторін та їх
представників, повно та всебічно
дослідивши докази у їх сукупності, суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги позивача є підставними та
підлягають задоволенню з огляду на
такі міркування.

Як встановлено судом ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
відповідним свідоцтвом про смерть (а.с.
).

У зв?язку із смертю ОСОБА_7 відкрилася
спадщина на належне йому майно.

Встановлено, що ОСОБА_7 своїм майном на
випадок смерті не розпорядився, а тому
спадкування здійснюється згідно черг
за законом.

Встановлено, що спадкоємців першої та
другої черги за законом на майно ОСОБА_7
не має.

Спадкоємцями третьої черги за законом
є відповідачі по справі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
спадкоємицею четвертої черги за
законом. Факт проживання ОСОБА_2 із
ОСОБА_7 однією сім?єю не менш як п?ять
років до часу відкриття спадщини
встановлений судовим рішенням
Бродівського районного суду
Львівської області від 17.10.2014р.

Таким чином, Відповідачі по справі, як
спадкоємці третьої черги за законом
мають переважне право на спадкування
спадкового майна ОСОБА_7 перед
спадкоємицею четвертої черги за
законом ОСОБА_3

Однак, відповідно до ч 2 ст. 1259 ЦК
України, фізична особа, яка є
спадкоємцем за законом наступних черг,
може за рішенням суду одержати право на
спадкування разом із спадкоємцями тієї
черги, яка має право на спадкування, за
умови, що вона протягом тривалого часу
опікувалася, матеріально
забезпечувала, надавала іншу допомогу
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Необхідно зазначити, що поняття
безпорадний стан є оціночним поняттям,
під яким слід розуміти стан особи,
зумовлений похилим віком, тяжкою
хворобою або каліцтвом, коли вона не
може самостійно забезпечити умови
свого життя, потребує стороннього
догляду, допомоги та піклування.

Як встановлено судом ОСОБА_7 був
інвалідом ІІІ групи, протягом останніх
п?яти років до дня смерті хворів на
тяжку хворобу, і не міг себе повністю
самостійно обслуговувати та
потребував стороннього догляду,
допомоги, а тому суд вважає, що ОСОБА_7
протягом останніх років життя
перебував у безпорадному стані.

Вказане об?єктивно стверджується
дослідженою в судовому засіданні
довідкою Бродівської ЦРЛ від 29.11.2011р.
№403, з якої вбачається, що ОСОБА_7
хворів: ІХС; стабільна стенокардія
ІІІф. клас; дифузійний кардіосклероз;
відносна недостатність AV клапанів
шлуночка; метаболічний синдром; ХОЗЛ в
стадії нестійкої ремісії; поліартрит.
Хворий знаходився на диспансерному
обліку, постійно лікувався як
амбулаторно так і стаціонарно, був
інвалідом ІІІ групи, вимагав за станом
здоров?я сторонньої допомоги.

Факт тяжкої хвороби ОСОБА_7 і те, що він
себе не міг самостійно обслуговувати
та потребував сторонньої допомоги, а
відтак перебував у безпорадному стані
також стверджується показами свідка
ОСОБА_16, яка в судовому засіданні
пояснила, що працює лікарем у 5-1 лікарні
м. Львова і була лікуючим лікарем
ОСОБА_7Знайома із ОСОБА_7 із 90-х років ХХ
ст. Його на лікування у лікарню
привозила ОСОБА_2, - дружина ОСОБА_7.
ОСОБА_7 з початку 2000-х років тяжко
хворів гіпертонічною хворобою,
поліартритом, мав ожиріння. Приблизно
за п?ять років до смерті стан ОСОБА_7
значно погіршився, оскільки він мав
серцеву патологію, застій в легенях,
серцеву декомпенсацію. Наявність таких
хвороб спричиняла те, що ОСОБА_7
самостійно дуже тяжко пересувався.
Були випадки, що у лікарні він
самостійно не міг піднятися пішки на
другий поверх і вона змушена була
спускатися на перший поверх лікарні,
для того щоб провести огляд хворого.
Вона бачила як тяжко ОСОБА_7 себе
самостійно обслуговувати. ОСОБА_7
вживав велику кількість ліків і
потребував постійного лікування і
сторонньої допомоги. Вона знає, що таку
допомогу йому надавала дружина ОСОБА_2
До такого висновку вона прийшла тому,
що виключно ОСОБА_2 протягом останніх 10
років до дня смерті ОСОБА_7 привозила
його у лікарню на обстеження і
лікування. Інших осіб - родичів ОСОБА_7,
які б зверталися у лікарню з приводу
здоров?я ОСОБА_7 вона не бачила. Був
випадок, коли стан ОСОБА_7 настільки
погіршився, що вона на прохання ОСОБА_2
особисто приїздила в с. Берлин до
ОСОБА_7, щоб здійснити його медичний
огляд.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засідання
показав, що доводиться ОСОБА_2 рідним
братом. ОСОБА_2 з 1995 року спільно
проживала із ОСОБА_7 як "цивільна
дружина". Проживали вони у с. Язлівчик
Бродівського району. ОСОБА_7 мав
господарство з житловим будинком у
сусідньому селі Берлин. Свідок
стверджував, що ОСОБА_7 був хворою
людиною, не міг самостійно фізично
працювати, а тому він неодноразово
допомагав йому у господарстві в с.
Берлин. Останні п?ять років стан його
здоров?я сильно погіршився. У його
будинку весь стіл був у ліках. Усю
необхідну допомогу він отримував від
ОСОБА_2, а також від її дочки ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
показав, що ОСОБА_2 є його тещею, а він
одружений на її дочці ОСОБА_8 ОСОБА_7
фактично був чоловіком ОСОБА_2, з яким
вона спільно проживала з 1995 року, хоча
шлюб вони не реєстрували. Він з
дружиною, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 постійно
проживали однією сім?єю у с. Язлівчик
Бродівського району. Свідок ствердив,
що часто возив ОСОБА_7 у лікарню на
обстеження своїм автомобілем. Також у
лікарню його возила і ОСОБА_2 ОСОБА_7
останні роки перед смертю самостійно
керувати автомобілем не міг, бо тяжко
хворів. Також останні роки стан
здоров?я ОСОБА_7 був настільки поганий,
що інколи він самостійно навіть не міг
вдягнутись.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні
показала, що ОСОБА_2 є її сусідкою в с.
Язлівчик. ОСОБА_7 та ОСОБА_2 жили однією
сім?єю як чоловік і дружина. Інколи, за
кілька років до дня смерті ОСОБА_7, вона
приходила до ОСОБА_2, щоб остання їй
зробила заштрики (ін'єкції), оскільки
вона вміла їх робити. Коли вона
приходила у будинок до ОСОБА_2 то бачила
ОСОБА_7, якому ОСОБА_2 також робила
якісь ін?єкції та давала якісь ліки.
ОСОБА_7 їй жалівся, що у зв?язку з
хворобою він не може нічого робити,
навіть сам одягтися не може без чиєїсь
допомоги. Сідок показала, що достовірно
знає, що ОСОБА_2 неодноразово возила
ОСОБА_7 на лікування у м. Львів. ОСОБА_7
дуже тяжко ходив, бачила, що він
самостійно навіть сісти у автомобіль
не міг. Стортонню допомогу він
отримував в основному від ОСОБА_2, а
коли її не було то від її дочки та її
чоловіка. За тиждень до смерті ОСОБА_7
ОСОБА_2 поїхала за кордон на заробітки.
Свідок зазначила, що ОСОБА_7 мав
господарство у сусідньому селі Берлин,
куди його інколи завозили автомобілем.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні
показала, що ОСОБА_2 є її матір?ю, а
ОСОБА_7 вона сприймала як свого
вітчима, оскільки її мати з ним
проживала із 1995 року. З 1997 року у ОСОБА_7
появилися проблем із здоров?ям, він
почав лікуватися. З початку 2000-х років
стан здоров?я почав погіршуватися.
Приблизно з 2007 року він почав
потребувати сторонньої допомоги,
оскільки за станом здоров?я він з
важкістю міг самостійно пересуватися,
не міг самостійно одягнутися, не
контролював режим прийому ліків, не
міг самостійно керувати автомобілем, а
тому, коли йому було необхідно, просив
когось завезти його автомобілем. В
основному ОСОБА_7 автомобілем возили її
чоловік та мати ОСОБА_2 ОСОБА_7 досить
часто їздив у с. Берлин, де у нього був
будинок. Туди він приїздив на короткий
час, інколи на день, інколи на кілька
днів, однак постійно жив у с. Язлівчик. В
день смерті він був у с. Берлин.
Похованням ОСОБА_7 займалась свідок,
оскільки мати була за кордоном. Усі
витрати на поховання понесла її сім?я.

Суд критично оцінює показання свідків
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
оскільки такі є суперечливими між
собою, а також об?єктивно
спростовуються іншими доказами у
справі.

Так свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні
показала, що покійний ОСОБА_7 доводився
їй однокласником та жив у с. Берлин, і
був її односільчанином. Його вона у с.
Берлин бачила часто. Знає, що він
хворів, мав надмірну вагу, однак не може
сказати, що він був у безпорадному
стані. Чи живі він із ОСОБА_2, чи ні вона
сказати не може бо не знає.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні
показав, що покійний ОСОБА_7 доводився
їй однокласником, якого він у с. Берлин
бачив та відвідував часто. Свідок
зазначає, що ОСОБА_7 постійно жив сам у
с. Берлин, а ОСОБА_2 він у с. Берлин
практично не бачив. Свідок зазначає, що
ОСОБА_7 не хворів, був здоровою людиною,
самостійно виконував усю роботу,
стороннього догляду не потребував.
Свідок зазначив, що ОСОБА_2 не була
жінкою ОСОБА_7, і з ним не проживала.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні
пояснив, що з ОСОБА_7 він працював на
пункті прийому буряка ТзОВ "СП Нива", де
ОСОБА_7 спочатку працював директором
такого "бурякопункту", а пізніше на
посаді охоронця. Зазначає, що ОСОБА_7
був працездатний, оскільки офіційно
працював. У день, що передував дню
смерті, ОСОБА_7 їздив у м. Дубно по
справах, а у день смерті займався
вивозом сміття з господарства у с.
Берлин. У господарстві в с. Берлин
ОСОБА_7 бував один раз на два місяці.
Свідок зазначає, що ОСОБА_7 був здоровою
людиною, однак скаржився, що його
болять ноги. Бували випадки коли свідок
возив ОСОБА_7 у Бродівську лікарню.
Організацією поховання ОСОБА_7
займалась його родина, а не ОСОБА_2, з
якою він взагалі не жив разом.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні
показав, що ОСОБА_7 є його двоюрідним
братом, якого він бачив кожного тижня і
якому допомагав по господарстві.
ОСОБА_7 був матеріально забезпеченою
людиною. ОСОБА_2 працювала з ним на
пункті прийому буряка, де ОСОБА_7 був
директором. ОСОБА_7 вона ніким не
доводилась. ОСОБА_7 час від часу лягав у
лікарню на обстеження.

Таким чином, четверо вищезазначених
свідки дали покази, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7
не проживали разом, а ОСОБА_7 постійно
проживав у с. Берлин, а не у с. Язлівчик.
Такі показання об?єктивно
спростовуються дослідженими в
судовому засіданні рішення м
Бродівського районного суду
Львівської області від 17.10.2014р.,я яким
встановлено факт проживання ОСОБА_2 із
ОСОБА_7 однією сім?єю не менш як п?ять
років до часу відкриття спадщини,
довідкою Язлівчицької сільської ради
Бродівського району Львівської
області від 05.12.2011р. №1426, у якій
зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7
проживали однією сім?єю і ОСОБА_2
здійснювала за ОСОБА_7 сторонній
догляд.

Усі четверо вищезазначені свідки
показали, що ОСОБА_7 був здоровою
людиною, і стороннього догляду не
потребував. Такі твердження свідків
об?єктивно спростовуються
дослідженими в судовому засіданні
довідкою Бродівської ЦРЛ від 29.11.2011р.
№403, показаннями допитаного як свідка
лікаря ОСОБА_16.

Твердження свідка ОСОБА_22 що ОСОБА_7 не
потребував сторонньої допомоги, а отже
не перебував у безпорадному стані,
оскільки перед смертю постійно
працював охоронцем у ТзОВ "СП Нива",
об?єктивно спростовуються досліджено в
судовому засіданні довідкою виданою
ТзОВ "СП Нива" від 10.05.2011р., та уточнюючою
довідкою від 28.11.2014р., з яких вбачається,
що ОСОБА_7, дійсно працював на посаді
охоронника ТзОВ "СП "Нива". Його
службові обов?язки полягали у контролі
за роботою інших охоронників. В період
з квітня до вересня 2011 року ОСОБА_7 із
різким погіршенням здоров?я, покладені
на нього обов?язки виконував
дистанційно на дому, здебільшого у
телефонному режимі організовував
роботу інших охоронників, оскільки
фізичний стан здоров?я не дозволяв йому
перебувати безпосередньо на робочому
місці.

Оскільки поняття "безпорадний стан" це
оціночне поняття, для встановлення
якого необхідно враховувати низку
обставин, такі як вік особи, стан
здоров?я, можливість самостійно
забезпечити умови свого проживання,
потреба у сторонній допомозі та ін.,
тому суд критично оцінює покази
свідків, у яких вони стверджують у
категоричній формі, про те, що ОСОБА_7 не
перебував у безпорадному стані.

Даючи такі ствердні покази, і роблячи
висновок про те, що ОСОБА_7 не був у
безпорадному стані, свідки виходили із
власних суб?єктивних суджень щодо тих
обставин життя ОСОБА_7, очевидцями яких
вони були. Однак такі висновки свідків
у формі ствердних показів щодо
безпорадного стану ОСОБА_7 не беруться
судом до уваги, оскільки не можуть
вважатися об??єктивними. Те що ніхто із
таких свідків, які стверджували про те,
що ОСОБА_7 був здоровою людиною, не був
обізнаний із станом його здоров?я,
зайвий раз доводить, що такі твердження
не є об?єктивними і не можуть братися
судом до уваги.

Таким чином, проаналізувавши усі
досліджені у справі докази у їх
сукупності, суд приходить до
переконання, що ОСОБА_7 у зв?язку із
тяжкою хворобою останні п?ять років
перед його смертю перебував у
безпорадному стані та потребував
сторонньої допомоги, яку йому надавала
його співмешканка ОСОБА_2

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання, що відповідно до ч. 2 ст. 1259
ЦК України ОСОБА_2, як спадкоємцеві
четвертої черги за законом на майно
ОСОБА_7 необхідно надати право на
спадкування разом із спадкоємцями
третьої черги за законом, які мають
право на спадкування майна ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 58, 59, 60, 209, 213 ЦПК
України, ст. 1259 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
повністю.

Надати ОСОБА_2 право на спадкування
після смерті ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із спадкоємцями
третьої черги за законом.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Бродівський районний суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення, а особами,
які не були присутні в судовому
засіданні в 10-денний строк з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя: Б. М. Петейчук