АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/7591/14
Головуючий у 1 інстанції -Диба О.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014р.
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який
діє за дорученням ОСОБА_2, на рішення
Оболонського районного суду м.Києва
від 23 квітня 2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитною угодою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач
публічне акціонерне товариство
«Перший Український МіжнароднийБанк»
(далі - ПАТ»ПУМБ») звернувся з позовом
до відповідача ОСОБА_2 і, з урахуванням
уточнень до позову, просив винести
рішення, яким стягнути заборгованість
за кредитною угодою у загальному
розмірі 113.604,87 дол.США, еквівалент 18.662,47
дол.США та 384.261,25 грн., з яких:

- заборгованість за тілом
кредиту у сумі 75.101,25 дол.США та 158.073,87
грн.;

- заборгованість за відсотками у
сумі 38.503,62 дол.США та 89.674,49 грн.;

- пеня за договором у сумі 16.941,36
дол.США та 28.712,89 грн.;

- штраф за порушення п.п.4.3.2-4.3.6
кредитного договору, у сумі 1.721,11
дол.США;

- штраф за порушення
відповідачем обов»язків щодо
поновлення дії договорів страхування у
сумі 107.800 грн./а.с.2-6,81-82/

Позивач послався на те, що між
ПАТ»ПУМБ» та ОСОБА_2 10.10.2007 року
укладено кредитний договір за №5747620,
згідно якого банк надав позичальнику
споживчий кредит на придбання
автомобіля «Мероседес-Бенц» у розмірі
172.111дол.США під 11,5% річних на термін
до 10.10.2014 року.

25.02.2009 року до основного
кредитного договору укладена
додаткова угода №7442246 в частині
внесення змін до графіка погашення
тіла кредиту та відсотків/а.с.11-12/

20.08.2010 року до основного
кредитного договору укладена
додаткова угода 9472391, відповідно якої
позичальнику додатково надано кредит
у сумі 162.549,36 грн. /а.с.13-15/.

Того ж дня, 20.08.2010 року сторонами
укладена третя додаткова угода за №
9475054, згідно якої внесено зміни до
графіка погашення кредиту /а.с.16-17/.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 не
виконувала свої зобов»язання з
погашення кредиту, станом на 25.03.2014
року, за нею утворилась вище зазначена
заборгованість, у зв»язку з чим банк
звернувся з цим позовом до суду про
дострокове погашення кредиту.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м.Києва від 23.12.2013 року
позов задоволено /а.с.54-55/.

За заявою відповідача про перегляд
заочного рішення, враховуючи, що він з
поважних причин не зміг взяти участь у
розгляді справи, заочне рішення було
скасоване та призначений розгляд
справи на 23.04.2014 року, про що
представника відповідача
було повідомлено/а.с.61,69,71, 74, 75-76, 77, 94, 95,
96/.

Рішенням Оболонського районного
суду м.Києва від 23 квітня 2014 року
позов задоволено /а.с.100-101/.

Судовим рішенням ухвалено
стягнути з боржника ОСОБА_2 на користь
ПАТ»ПУМБ» заборгованість, що складає:
75.101,25 дол.США, що за курсом валют
складає 765.769,89 коп., як залишкову
заборгованість по тілу кредиту, та
158.073,87 грн.; 38.503,62 дол.США, що за курсом
валют складає 392.602,16 грн., та 89.674,49 грн.,
як заборгованість за відсотками; 16.941,36
дол.США, що за курсом валют становить
172.742,58 грн., та 28.712,89 грн., як пеня за
прострочку погашення тіла кредиту та
відсотків; 17.549,3 грн., як штраф за
порушення п.п.4.3.2.- 4.3.6 кредитного
договору; та штраф у сумі 107.800 грн. за
порушення обов»язків щодо поновлення
дії договору страхування заставленого
автомобіля, а також стягнуто судові
витрати.

В поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2,
просить скасувати рішення
Оболонського районного суду м.Києва
від 23.04.2014 року, як постановлене з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права і ухвалити нове
рішення, яким відмовити у позові
/а.с.104-109/.

Скаржник послався на те, що у
червні 2013 року банк двічі письмово
пропонував відповідачу продати
придбаний за кредитні кошти предмет
застави - автомобіль «Мерседес-Бенц»,
взамін на прощення боргу, за умови
внесення виручених від продажу
автомобіля коштів на погашення
кредитної заборгованості.

Між тим, продавши 29.01.2014 року
автомобіль за участю банка, та
сплативши кошти у сумі 35.000 дол. від
продажу автомобіля, банк продовжував
безпідставно нараховувати
заборгованість.

Скаржник вважав, що суд не
врахував, що, продавши автомобіль, між
сторонами 29.01.2014 року виникли
відносини припинення кредитного
договору, відповідно до ст.605 ЦК
України, а тому банк не мав права
звертатись до відповідача з цим
позовом.

Заслухавши доповідь по справі,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши апеляційну скаргу в межах
заявлених доводів, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а рішення залишити без змін
з таких підстав.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Встановлено, що, відповідно до
угоди від 10.10.2007 року за №5747620,
№15/п/40/2007-840 ПАТ»ПУМБ» надав ОСОБА_2
споживчий кредит на придбання
автомобіля у розмірі 172.111дол.США під
11,5% річних на термін до 10.10.2014 року.

До указаної кредитної угоди
сторонами тричі укладались додаткові
угоди, зокрема: додаткова угода №7442246
від 25.02.2009 року про внесення змін до
графіка погашення тіла кредиту та
відсотків; додаткова угода 9472391 від
20.08.2010 року про збільшення розміру
кредиту на 162.549,36 грн.; додаткова угода
за № 9475054 від 20.08.2010 року про внесення
змін до графіка погашення кредиту
/а.с.11-12, 13-15,16-17/.

Умовами п.5.2.кредитної угоди
передбачено, що в разі невиконання
позичальником зобов»язань з погашення
тіла кредиту та відсотків, позичальник
сплачує банку пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у
відповідний період від простроченої
суми за кожен день прострочки.

Крім того, відповідно до п.5.4. кредитної
угоди, в разі прострочення страхування
предмета застави, що передбачено п.4.3.1.
цього договору, позичальник сплачує
банку пеню у розмірі 10% від мінімальної
страхової суми, на яку, згідно з
вимогами страхування, має бути
укладений договір страхування.

Також умовами договору передбачена
сплата позичальником штрафу у разі
порушення п.п.4.3.2.-4.3.6., якими
передбачені зобов»язання позичальника
у разі настання страхового випадку,
зобов»язання повідомляти банк про
зміну своїх особистих даних, поштових
даних та реквізитів зв»язку та ін.

Відповідно до п.3.5.7. кредитної угоди
банк вправі вимагати дострокового
стягнення кредитної заборгованості в
разі порушення умов, передбачених
договором.

Таким чином, між ПАТ»ПУМБ» та
ОСОБА_2 виникли відносини договору
кредиту, які, відповідно до ст.1054 ЦК
України полягають в тому, що банк
(кредитодавець) зобов"язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст.627 ЦК України
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв,
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Оскільки позичальник не виконував
своїх зобов»язань з погашення кредиту,
в результаті чого за ним утворилась
вище зазначена заборгованість станом
на 25.03.2014 року, банк звернувся з цим
позовом до суду про дострокове
погашення кредиту.

Судом також встановлено, що на
забезпечення указаних кредитних
зобов»язань 10.07.2007 року між сторонами
укладено договір застави придбаного за
кредитні кошти автомобіля
«Мерседес-Бенц».

Оскільки боржник ОСОБА_2 не виконувала
свої договірні зобов»язання з
погашення кредиту та відсотків, за
розрахунками позивача, станом на 25.03.2014
року, за позичальником утворилась
заборгованість, яка складає: 75.101,25
дол.США, що за курсом валют складає
765.769,89 коп., як залишкова заборгованість
по тілу кредиту, та 158.073,87 грн.; 38.503,62
дол.США, що за курсом валют складає
392.602,16 грн., та 89.674,49 грн., як
заборгованість за відсотками; 16.941,36
дол.США, що за курсом валют становить
172.742,58 грн., та 28.712,89 грн., як пеня за
прострочку погашення тіла кредиту та
відсотків; 17.549,3 грн., як штраф за
порушення п.п.4.3.2.- 4.3.6 кредитного
договору; та штраф у сумі 107.800 грн.

Розрахунок заборгованості виконаний
позивачем правильно і відповідачем в
частині правильності розрахунку не
заперечується /а.с.83-91/.

Задовольняючи позов, суд
правомірно послався на ст.526 ЦК України,
згідно до якої зобов"язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Доводи скаржника відносно того,
що в силу ст.605 ЦК України, з 29.01.2014 року
договірні відносини по кредиту між
сторонами є припиненими в силу
досягнення сторонами домовленості про
прощення боргу, і при цьому
позичальницею ці домовленості
виконані, суд не може взяти до уваги, як
аргумент для задоволення апеляційної
скарги з таких підстав.

Так, на підтвердження своїх
доводів, скаржник надав суду дві копії
листів ПАТ»ПУМБ» на адресу боржниці
ОСОБА_2, з яких слідує, що банк
пропонував позичальниці використати
можливість прощення боргу за рахунок
добровільного продажу предмета
застави, на що позичальниця письмово
звернулась до банку з заявою про згоду
на таких умовах припинити кредитні
відносини. У своїй заяві позичальниця
зазначила, що з умовами прощення вона
ознайомлена і згідна /а.с.112,113,114/.

Сторонами не заперечується, що
заставлений автомобіль був проданий
банком і на виручені від його продажу
кошти у розмірі 35.000 дол.США були
зараховані на погашення кредитної
заборгованості позичальниці ОСОБА_2.

Між тим, як встановлено судом,
указана обставина не може бути
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення про відмову у стягненні
кредитної заборгованості, оскільки
позичальницею не виконані умови
запропоновані банком щодо прощення
боргу.

Згідно листів банку на адресу
позичальниці з пропозицією прощення
боргу, зазначено, що за детальною
інформацією щодо порядку прощення
боргу, позичальниця повинна
зателефонувати до банку.

Сторони не заперечували, що
обговорення порядку прощення боргу
сторонами було здійснене. Однак
обумовлений порядок прощення
документально сторонами не
оформлювався, а у судовому засіданні
кожна зі сторін надає суду протилежні
умови прощення, які, начеб-то, були
погоджені сторонами.

Так, позичальниця стверджує, що
для прощення боргу було достатньо
продати автомобіль незалежно по якій
ціні, а виручені кошти зарахувати на
покриття банківської заборгованості.

В свою чергу представник банку
зазначив, що порядку прощення боргу для
клієнтів банку не розроблено, а тому, у
кожному окремому випадку порядок
прощення боргу обумовлюється
сторонами окремою домовленістю. При
цьому зазначив, що з боржницею ОСОБА_2
було досягнуто згоди, що борг буде
прощений в тому разі, якщо після
продажу автомобіля та зарахування
виручених коштів на покриття
кредитного боргу буде погашено більше
35% кредитної заборгованості.

Відповідно до ст..605 ЦК України,
на яку посилається скаржник,
зобов»язання припиняється внаслідок
звільнення (прощення боргу) кредитором
боржника від його обов»язків, якщо це
не порушує прав третіх осіб щодо майна
кредитора.

Із аналізу указаної норми
слідує, що прощення боргу повинне бути
вчинене на підставі договору
зацікавлених сторін, однак доказів
того, що такий договір був укладений і
не виконується будь-якою із сторін,
стороною скаржника доказів суду не
надано, а отже, відсутні підстави
стверджувати про встановлений факт
прощення боргу за спірною кредитною
угодою.

На підставі викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення судом першої інстанції в
частині задоволення позову ухвалене на
повно з»ясованих обставинах з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а доводи,
викладені в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який
діє за дорученням ОСОБА_2, відхилити, а
рішення Оболонського районного суду
м.Києва від 23 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий

Судді