Справа № 761/6520/14-ц
Провадження №2/761/3065/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді Гайдук С.В.

при секретарі Савенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління юстиції у м.
Києві, Перша Київська державна
нотаріальна контора, третя особа
державний нотаріус Цопін Леонід
Олександрович про визнання дій
незаконними та зобов'язання видати
свідоцтво про право на спадщину,

в с т а н о в и в:

У березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з позовом до
Головного управління юстиції у м.
Києві, Першої Київської державної
нотаріальної контори, третя особа
державний нотаріус Цопін Л.О. про
визнання дій незаконними та
зобов'язання видати свідоцтво про
право на спадщину. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_4 Після смерті батька
відкрилась спадщина, до складу якої
увійшли: житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та
земельна ділянка на якій розміщений
зазначений будинок площею 0,1500 га,
кадастровий номер :01:001:0008. Як
спадкоємець першої черги у
встановлений законом строк він подав
заяву про прийняття спадщини до Першої
Київської державної нотаріальної
контори. На підтвердження права
власності спадкодавця ним до
нотаріальної контори було надано
правовстановлюючі документи на
будинок та земельну ділянку, а саме:
оригінал нотаріально посвідченого
договору купівлі-продажу від 29.01.2011
року, витяг з Державного реєстру
правочинів від 29.01.2011р.; витяг про
державну реєстрацію права власності на
будинок в КП Житомирське обласне
міжміське БТІ від 02.06.2011 року; державний
акт на право власності на земельну
ділянку з відміткою нотаріуса про
перехід права власності на земельну
ділянку до ОСОБА_4 Листом перша
Київська державна нотаріальна контора
від 25.11.2013р. повідомила йому про
неможливість видачі свідоцтва про
право власності на земельну ділянку за
законом, оскільки право власності на
вказану земельну ділянку у померлого
ОСОБА_4 на день його смерті не виникло
через відсутність державної
реєстрації земельної ділянки на його
ім'я. Вважає таку відмову незаконною і
такою, що порушує його права на
прийняття спадщини. Просив суд визнати
незаконними дії Головного управління
юстиції у м. Києві в особі Першої
Київської державної нотаріальної
контори щодо відмови у видачі йому
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлого ОСОБА_4 на
земельну ділянку площею 0,1500 га.
кадастровий номер :01:001:0008, що
знаходиться по АДРЕСА_1; зобов'язати
Головне управління юстиції в особі
Першої Київської державної
нотаріальної контори видати йому
свідоцтво про право на спадщину після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на
земельну ділянку площею 0,1500 га.
кадастровий номер :01:001:0008, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі та просили суд їх
задовольнити.

Відповідач представник Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явився, направив до суду
письмові заперечення, в яких зокрема
зазначив, що Головне управління
юстиції у м. Києві прав позивача не
порушувало, державний нотаріус діяв у
межах та у спосіб передбачений чинним
законодавством. Вважає, що Головне
управління юстиції є неналежним
відповідачем у справі, оскільки
відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину, а у
випадку їх відсутності відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини. Справу просили розглянути у
відсутності їх представника та у
відповідності до вимог діючого
законодавства.

Представник відповідача Першої
Київської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з'явився
у листі на адресу суду зазначив, що
державна нотаріальна контора не може
виступати в якості відповідача у
справі, оскільки не є юридичною особою,
її інтереси може представляти лише
Головне управління юстиції у м. Києві.

Третя особа державний нотаріус Цопін
Л.О. в судове засідання не з'явився, про
розгляд справи повідомлявся належним
чином, а тому суд вважає за можливе
провести розгляд справи у відсутності
осіб що не з'явились на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача та
його представника, повно та всебічно
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Перевіряючи обставини справи судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивача - ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданого відділом реєстрації смерті у
м. Києві від 24.05.2013р. (а.с.6)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, до складу спадкової маси
також увійшли:

- житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1;

- земельна ділянка в с. Осикове на якій
розміщений зазначений вище будинок
площею 0,1500 га. кадастровий номер
:01:001:0008.

Згідно наявної в матеріалах справи
копії спадкової справи померлого
ОСОБА_4 вбачається, що позивач з заявою
про прийняття всієї спадщини, що
відкрилась звернувся у встановлений
законом строк, а саме 29 серпня 2013 року
(а.с.65).

На підтвердження права власності на
земельну ділянку та житловий будинок
позивачем до нотаріальної контори було
подано Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЗ
№ 436116 на ім'я ОСОБА_5 та договір
купівлі-продажу житлового будинку та
земельної ділянки, посвідчений
приватним нотаріусом Коростишівського
районного нотаріального округу ОСОБА_6,
від 29 січня 2011 року, за яким ОСОБА_4
купує у ОСОБА_5 земельну ділянку площею
0,1500 га, що знаходиться в АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:001:0008.

Листом від 25 листопада 2013 року № 10564/02-14
Перша Київська державна нотаріальна
контора повідомила позивача ОСОБА_1 про
неможливість видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на
земельну ділянку площею 0,1500 га, що
знаходиться в АДРЕСА_1, кадастровий
номер земельної ділянки :01:001:0008,
оскільки на день смерті спадкодавця у
нього не виникло право власності на
вказану земельну ділянку, так як не
було зареєстровано на його ім'я.

Позивач ОСОБА_1 не погоджуючись з
відмовою державного нотаріуса
звернувся до суду з позовом про
визнання неправомірною відмови у
вчиненні нотаріальної дії та
зобов'язання вчинення нотаріальної
дії.

Між тим суд не може погодитись з таким
обґрунтуванням вимог позивача,
оскільки вони не ґрунтуються на
вимогах закону, зважаючи на таке.

Частиною першою ст. 68 Закону України
«Про нотаріат» передбачено, що
нотаріус при видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом перевіряє
факт смерті спадкодавця, час і місце
відкриття спадщини, наявність підстав
для закликання до спадкоємства за
законом осіб, які подали заяву про
видачу свідоцтва, та склад спадкового
майна.

Відповідно до пп. 4.15. п. 4 Глави 10 Розділу
II Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства Юстиції України
№ 296/5 від 22.02.2012 р. (далі - Порядок) видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації (ч.1 ст.
182 ЦК України).

Згідно положень ч. 2 ст. 331 ЦК України,
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Положеннями ст. 125 Земельного кодексу
України (в ред. до 01.01.2013р.), визначено, що
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Згідно з пп. 4.20. п. 4 Глави 10 Розділу II
Порядку, видача свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку
нотаріусом проводиться на підставі
документів, оформлених відповідно до
статті 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та витягу з
Державного земельного кадастру.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 19 «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами спадкової справи (а.с.62-141),
що ОСОБА_4 після придбання земельної
ділянки за договором купівлі-продажу
від 29.01.2011 року і на день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1, державну реєстрацію
придбаної земельної ділянки площею 0,1500
га, що знаходиться в АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:001:0008 не
здійснив, а отже право власності на
вказану земельну ділянку у померлого
ОСОБА_4 на день його смерті не виникло.

З урахуванням зазначеного, суд
приходить до висновку, що державним
нотаріусом було правомірно відмовлено
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на земельну
ділянку, оскільки вищезазначена
земельна ділянка не була зареєстрована
належним чином за померлим, державний
нотаріус діяв у межах та у спосіб
передбачений чинним законодавством
України і прав позивача не порушив.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача до
задоволення не підлягають.

При цьому суд вважає, що право позивача
на прийняття спадщини підлягає захисту
в інший спосіб, а саме шляхом визнання
права власності на земельну ділянку в
порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 17, 57 - 61, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218,
223, 294 ЦПК України; ст. ст. 182, 331 ЦК
України, ст.ст. 125. 126 ЗК України, ст. 68
Закону України «Про нотаріат»; суд, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до Головне управління
юстиції у м. Києві, Перша Київська
державна нотаріальна контора, третя
особа державний нотаріус Цопін Леонід
Олександрович про визнання дій
незаконними та зобов'язання видати
свідоцтво про право на спадщину
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: