Справа № 396/2219/14-ц
Провадження № 2/396/642/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року Новоукраїнський районний
суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Музика Олена Василівна

за участю секретаря: Очеретної М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в режимі
відеоконференцзв"язку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати аліментів на
утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача про звільнення від сплати
аліментів на утримання дитини
посилаючись на те, що рішенням
Новоукраїнського районного суду
Кіровоградської області від 08.02.2011 року
по цивільній справі №2-41/2011 з нього
стягнуто на користь відповідачки
аліменти на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, до
повноліття доньки.

Позивач являється інвалідом ІІІ группи
та отримує державну соціальну допомогу
в розмірі 949,00 грн., потребує постійного
прийому ліків, а крім пенсії у позивача
інших доходів не має.

На підставі вищевказаного рішення,
починаючи з травня 2014 року з пенсі
позивача утримується 474,50 грн. в рахунок
аліментів на утримання доньки ОСОБА_5.
Коштів, які залишаються позивачу не
вистачає на прожиття та утримання двох
неповнолітніх синів, які проживають з
позивачем та на утримання яких з
відповідачки стягнуто аліменти,
відповідно до заочного рішення
Вільшанського районного суду від 28.08.2006
року.

В судовому засіданні позивач повністю
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Відповідачка та її представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали та суду пояснили, що донька
ОСОБА_5, яка знаходиться на утриманні
позивачки тяжко хворіє та потребує
періодичного лікування, а їх спільні
сини, які проживали біля позивача на
даний час перебувають в місцях
позбавлення волі, тому просили в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши позивача, відповідачку, її
представника та дослідивши письмові
докази по справі, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню так, як в
судовому засіданні встановлено
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Згідно рішення Новоукраїнського
районого суду від 08.02.2011 року по
цивільній справі №2-41/2011 з нього
стягнуто на користь відповідачки
аліменти на утримання доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, до
повноліття доньки (а.с. 12).

В матеріалах справи також мається
заочне рішення Вільшанського
районного суду від 28.08.2006 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліментів на утримання синів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які проживали біля позивача та
знаходилися на його утриманні (а.с. 14).

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує, що на його утриманні
перебувають два неповнолітніх сина
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але в судовому
засіданні було встановлено та
підтверджено поясненнями самого
позивача, що сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
даний час перебувають в місцях
позбавлення волі.

Позивач являється інвалідом ІІІ групи,
що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 (а.с. 3) та отримує державну
соціальну допомогу в розмірі 949,00 грн.,
що підтверджується довідкою №2166 від
15.08.2014 року видану УПСЗН Вільшанської
РДА. З даної довідки вбачається, що з
відповідача проводиться відрахування
аліментів в розмірі 474,50 грн. (а.с. 11).

Свої позовні вимоги позивач також
обгрунтовує тим, що він перебуває на
диспансерному обліку з захворюваннями
- гіпотериоз важкого ступеня,
остеохондроз та потребує постійного
лікування на яке витрачає певні кошти,
але належних доказів на підтвердження
своїх позовних вимог суду не надає.
Натомісць відповідачкою було надано до
матеріалів справи довідку
Кірвоорадської дитячої обласної
лікарні №287/09 від 17.10.2014 року, що їх
донька ОСОБА_5 також хворіє "Юношеским
остеохондрозом грудного отдела
позвоночика" та перебуває на
стаціонарному лікуванні (а.с. 39), а також
надано висновок №856 від 17.02.2014 року з
якого вбачається, що донька ОСОБА_5
хворіє на "Аутоимунний переондит,
гипертрофическая форма" ( а.с.38).

Статтею 182 ч. 2 СК України встановлено
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків передбачених ст.
184 Кодексу, а саме у випадку визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров»я та матеріальне
становище дитини, платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних батьків.

Відповідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров»я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що
відповідно до ст. 192 СК України розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них.

При вирішенні даного позову суд
враховує матеріальний та сімейний стан
платника та одержувача аліментів, стан
здоров"я як позивача так і дитини, на
утримання якої стягуються з нього
аламенти.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону
дитинства" кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для фізичного,
інтелектуального, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку.

Наявність скрутного матеріального
становища платника аліментів
враховується судом, як визначено ст. 182
СК України, проте ця обставина не
повинна впливати на спосіб виконання
батьківського обов"язку утримувати
дитину.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що позов є необґрунтованим та
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст 154, 180, 181 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 119, 120, 209, 213-215, 224,
246 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
звільнення від сплати аліментів на
уримання дитини відмовити за
недоведеністю та необгрунтованістю
позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий:
О. В. Музика