Справа № 363/3045/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі :

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

секретаря Клименко В.В.

розглянувши в судовому засіданні в
м.Вишгороді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне
управління юстиції у Київській області
про визнання права власності на
спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

18 липня 2014 року позивачка
звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя
особа Головне управління юстиції у
Київській області про визнання права
власності на спадкове майно, яке
залишилось після смерті ОСОБА_3, а саме
просить визнати право власності на ?
частину житлового будинку з надвірними
будівлями, що знаходяться в с.Гута
Межигірська,72,Вишгородського району
Київської області, на ? частину
земельної ділянки (паю) розміром 1,97
умовних кадастрових гектарів, що
перебуває в колективній власності ВАТ
ім..Васильєва, на ? частину грошових
внесків, що зберігаються на зберіганні
Державного ощадного банку України
№8151/020 с.Лютіж, на ? частину земельної
ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,1196 га.

В судовому засіданні
встановлено, що позивачка зверталась з
аналогічними позовними вимогами до
суду в жовтні 2013 року. Рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 9 квітня 2014 року
позов задоволено частково, визначено
ОСОБА_1 додатковий строк – два місяці з
моменту набрання даним рішенням
законної сили для подання до
Вишгородської районної державної
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини за заком після
смерті матері 9 травня 2003 року ОСОБА_4,
визнати дійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом №1649 від 27 липня
2004 року, видане на ім.»я ОСОБА_5, в іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Рішення суду набрало законної сили.
Ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 5 серпня 2014 року
виправлено описку в рішенні
Вишгородського районного суду
Київської області від 9 квітня 2014 року в
мотивувальній та резолютивній
частинах зазначено номер свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 27
липня 2004 року «№4649» замість
«№1649».Додатковим рішенням
Вишгородського районного суду від 6
серпня 2014 року визнано недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом №4646 від 27 липня 2004 року,
виданого на ім»я ОСОБА_5 (справа
№363/4000/13-ц).

Крім того, зі слів
представника позивача відповідач
ОСОБА_5 помер, дати та місце смерті їй
невідоме, клопотання про заміну
відповідача до суду не надійшло.

Таким чином, суд вважає, що
оскільки є рішення суду , які набрали
законної сили, ухвалені між тими самими
сторонами,про той самий предмет та з
тих підстав, провадження в справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа
Головне управління юстиції у Київській
області про визнання права власності
на спадкове майно підлягає закриттю.

Керуючись ст.205 ч.1 п.2,206 ЦПК
України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Головне управління юстиції
у Київській області про визнання права
власності на спадкове майно.

На ухвалу суду може бути
протягом п”яти днів апеляційна скарга
до Апеляційного суду Київської області
через Вишгородський районний суд
Київської області.

Суддя

Л.Ф.Войнаренко