Справа № 495/4838/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

15 грудня 2014 року
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Гайда-Герасименко
О.Д.,

при секретарі - Завацькій І.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Білгород-Дністровський цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги КП
"Білгород-Дністровське БТІ",
реєстраційна служба
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про скасування
державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійні вимоги КП
"Білгород-Дністровське БТІ",
реєстраційна служба
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про скасування
державної реєстрації права власності.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив задовольнити.

В судовому засіданні відповідачка
заперечувала проти задоволення
позовних вимог та просила відмовити.

В судове засідання третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги КП
"Білгород-Дністровське БТІ" не
зявилась, була повідомлена належним
чином, причини неявки суду не відомі.

В судове засідання третя особа, яка не
заявляє самостійні вимоги
реєстраційна служба
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області не зявилась, була
повідомлена належним чином, причини
неявки суду не відомі.

Вислухавши позивача та відповідачачку,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовна заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Позивач своє позовні вимоги мотивує
тим, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05.07.2011 року за відповідачкою ОСОБА_2
визнано право власності на самочинне
будівництво, а саме: прибудова - літ.«
1Ї1»; літня кухня - літ.« 2І» з навісом;
сарай - літ.« 2З»; вбиральня-душ - літ.«
2К»; майстерня - літ.« 2Л», яке
розташоване АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення суду
відповідачкою ОСОБА_2 в КП
"Білгород-Дністровське БТІ" була
здійснена державна реєстрація права
власності вказане нерухоме майно.

Рішенням судової колегії судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Одеської області від
18.02.2014 року, рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 05.07.2011 року - скасовано та ухвалено
нове. У задоволенні позовних вимоги
ОСОБА_2 про визнання права власності на
самочинне будівництво - відмовлено.

Відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень», Наказу
Міністерства Юстиції України за №1844/5
від 14.12.2012 року, які вступили в законную
дію з 01.01.2013 року, повноваження
реєстраторів БТІ, як спеціальних
суб'єктів, на яких було покладено
функції державного реєстратора було
припинено, а правонаступником, який
повністю перейняв повноваження стала
реєстраційна служба
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області.

На підставі вищевказаного, позивач
просить суд скасувати державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, а саме: самочинно зведені ОСОБА_2
прибудова - літ.« 1Ї1»; літня кухня - літ.«
2І» з навісом; сарай - літ.« 2З»;
вбиральня-душ - літ.« 2К»; майстерня -
літ.« 2Л», яке розташоване АДРЕСА_1.

В судовому засіданні відповідачка
позов не визнала та пояснила, що
відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно,
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року №1952-ІV.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Фактично ж реєстрація покликана надати
відповідну силу правовстановлюючим
документам і виступає формальною
умовою подальшого захисту прав особи,
що виникають з правовідносин,
предметом яких є нерухоме майно.

Право власності на нерухоме майно,
розміщене на території України, що
належить фізичним особам підлягає
обов'язковій державній реєстрації, що
випливає зі ст.4 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до положень зазначеного
Закону державна реєстрація прав на
нерухоме майно та їх обтяжень з 01.01.2013
року проводиться державним
реєстратором прав на нерухоме майно
органу державної реєстрації, а також
нотаріусами як спеціальними
суб'єктами, на яких покладаються
функції державного реєстратора.

Частиною четвертою статті 9 Закону
визначено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 26
Закону записи до Державного реєстру
прав на нерухоме майно вносяться на
підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Позивач ОСОБА_1 в своїй позовній заяві
ставить питання про визнання не чинним
та скасування витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно, та
просить скасувати реєстрацію права
власності на нерухоме майно, а саме:
самочинно зведені будівлі по АДРЕСА_1,
які складаються з: прибудова - літ.« 1Ї1»;
літня кухня - літ.« 2І» з навісом; сарай -
літ.« 2З»; вбиральня-душ - літ.« 2К»;
майстерня - літ.« 2Л».

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, суд
розглядає цивільну справу в межах
заявлених позивачем вимог, кожна
сторона розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору на власний
розсуд і повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, сторони
зобов'язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки (ст.ст.10, 11, 27, 57-60
ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України, визначає перелік
способів судового захисту.

Згідно ст.16 ЦК України, способами
захисту цивільних прав та інтересів, не
передбачено такого способу захисту як
визнання не чинним та скасування
Витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно, та скасування
реєстрацію права власності на нерухоме
майно. Можливість захисту цивільного
права таким способом не визначено і
іншими законодавчими актами.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Кожному громадянину
гарантується право на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб (ст.55 Конституції
України).

Скасування рішення про державну
реєстрацію прав здійснюється
відповідним державним органом за
наявності передбачених для цього
законом підстав. В разі, якщо державний
орган не вчиняє відповідних дій,
позивачка має право оскаржити до суду
його бездіяльність. Проте суд не може
підміняти державний орган і замість
нього своїм рішенням скасовувати
рішення про державну реєстрацію прав.

Конституційний суд України у своєму
рішенні від 02 листопада 2011 року N13-рп/2011
зазначив, що поворот виконання рішення
- це цивільна процесуальна гарантія
захисту майнових прав особи, яка
полягає у поверненні сторін
виконавчого провадження в попереднє
становище через скасування правової
підстави для виконання рішення та
повернення стягувачем відповідачу
(боржнику) всього одержаного за
скасованим (зміненим) рішенням.
Інститут повороту виконання рішення
спрямований на поновлення прав особи,
порушених виконанням скасованого
(зміненого) рішення, та є способом
захисту цих прав у разі отримання
стягувачем за виконаним та у
подальшому скасованим (зміненим)
судовим рішенням неналежного,
безпідставно стягненого майна (або
виконаних дій), оскільки правова
підстава для набуття майна (виконання
дій) відпала.

Отже, предметом повороту виконання
може бути як майно, так і дії, що не
мають майнового характеру.

Тобто, враховуючи той факт, що рішення
суду фактично виконано, оскільки
здійсненні відповідні дії щодо його
реєстрації, та зараз ставиться питання
про поновлення прав, порушених
виконанням скасованого рішення, та
саме поворот виконання рішення суду є
єдиним засобом захисту цих прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.208 ЦПК, ухвала є
одним з видів судових рішень, однією з
форм їх викладу.

Крім того, житловий будинок по АДРЕСА_1
1940 року забудови, що в свою чергу
підтверджується актом
приймання-передачі відомчого
житлового фонду в комунальну
власність. В зазначеному житловому
будинку, відповідачка проживає з 1978
року, та спірні підсобні приміщення, а
саме: прибудова - літ.« 1Ї1»; літня кухня -
літ.« 2І» з навісом; сарай - літ.« 2З»;
вбиральня-душ - літ.« 2К»; майстерня -
літ.« 2Л» вже існували на момент мого
вселення в зазначений житловий будинок
та були побудовані з дерева.

Згідно вимог ч.1 ст.182 ЦК України право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.18 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» на
новозбудовані об'єкти нерухомого майна
видається свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності при здійсненні державної
реєстрації прав на нерухоме майно.

Враховуючи той факт, що спірні будівлі
побудовані до 1978 року, тобто коли чинне
законодавство не пов'язувало момент
виникнення права власності на нерухоме
майно з його реєстрацією, крім цього,
відповідно до діючого на той час
законодавства щодо оформлення прав
власності на нерухоме майно, будинки
громадян, збудовані до прийняття Указу
Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року «Про
боротьбу з самовільним будівництвом
господарсько-побутових будівель» не є
самовільними і не підлягали здачі в
експлуатацію (лист-роз'яснення
Центрального БТІ від 29.12.82 року за
№23-5/1-394).

У своєму інформаційному листі №10-1387
від 27.09.2012 року Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про практику
застосування судами при розгляді справ
окремих норм законодавства про
власність та спадкування», зазначив, що
відповідно до ст.2 Закону України від 1
липня 2004 року №1952-ІУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3
зазначеного закону право власності та
інші речові права на нерухоме майно,
набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набирання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майне набувається в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яке є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не підставок
його виникнення.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності вважається набутий
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набутгя
прав; власності не встановлена судом.

Зазначені обставини підтверджуються
викопіювання з плану забудови
земельної ділянки, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (з 1978 року по 1991 року)
які містяться в архіві КП
«Білгород-Дністровське БТІ», де саме
повинні бути зазначен спірні будівлі.

Суд приходить до висновку, що позовна
заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які
не заявляють самостійні вимоги КП
"Білгород-Дністровське БТІ",
реєстраційна служба
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про скасування
державної реєстрації права власності
не обґрунтована та не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213-215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги КП
"Білгород-Дністровське БТІ",
реєстраційна служба
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про скасування
державної реєстрації права власності -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя