АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8227/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Тананайська Ю.А. Доповідач -
Котушенко С.П. Категорія 32
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною
скаргою державного підприємства
«Придніпровська залізниця» на рішення
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 12 серпня
2014 року за позовом ОСОБА_2 до державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_3 та приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС» про відшкодування
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до державного
підприємства «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_3 та ПАТ «Страхова
група «ТАС» про відшкодування
моральної шкоди. Позивач вказувала на
те, що в результаті аварії, яка сталася
ІНФОРМАЦІЯ_1 року на залізничному
переїзді в с.Городище загинула її мати
ОСОБА_4, внаслідок чого їй завдано
моральну шкоду. На відшкодування
вказаної шкоди позивач просила
стягнути в солідарному порядку 200 000
грн. з ДП «Придніпровська залізниця» та
ОСОБА_3, вказуючи на те, що вони є
власниками джерел підвищеної
небезпеки, внаслідок взаємодії яких їй
завдано таку шкоду, а також 2 550 грн.
моральної шкоди з ПрАТ «Страхова група
«ТАС», яка зобов'язана нести
відповідальність в силу Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 12
серпня 2014 року позовні вимоги до ПрАТ
«Страхова група «ТАС» задоволено
повністю, а в іншій частині - частково у
розмірі 97 450 грн.

В апеляційній скарзі ДП
«Придніпровська залізниця»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
ставить питання про скасування рішення
в частині задоволених до неї вимог та
про ухвалення в цій частині нового
рішення.

В іншій частині рішення не
оскаржується і у відповідності зі ст.303
ЦПК України не переглядається.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів не
знаходить передбачених законом
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом встановлено, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась ІНФОРМАЦІЯ_1 року на
залізничному переїзді в с.Городище, в
районі м.Марганець Дніпропетровської
області між автобусом БАЗ-АО79 «Еталон»
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_3, та електровозом ВЛ-8
№1583, який належить обертовому депо
м.Нікополя Криворізького
локомотивного депо Придніпровської
залізниці, загинула мати позивача -
ОСОБА_4

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ч.2 ст.1188 ЦК України, якщо
внаслідок взаємодії джерел підвищеної
небезпеки було завдано шкоди іншим
особам, особи, які спільно завдали
шкоди, зобов'язані її відшкодувати
незалежно від їхньої вини.

Частиною 1 ст.1190 ЦК України передбачено,
що особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим.

Як роз'яснено у п.8 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» особи, які
спільно завдали шкоди, тобто завдали
неподільної шкоди взаємопов'язаними,
сукупними діями, або діями з єдністю
наміру, несуть солідарну
відповідальність перед потерпілими
(статті 543, 1190 ЦК). У такому самому
порядку відповідають особи, які
здійснюють діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки іншим особам.
Спір про відшкодування шкоди, завданої
при цьому самим джерелам підвищеної
небезпеки кожним із їх володільців
перед іншим із них, вирішується за
правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода,
завдана одному з володільців із вини
іншого, відшкодовується винним; не
відшкодовується шкода, завдана
володільцю лише з його вини; за
наявності вини всіх володільців розмір
відшкодування визначається судом у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення
(тобто залежно від ступеня вини
кожного); у разі відсутності вини
володільців у взаємному завданні шкоди
жоден із них не має права на
відшкодування.

Встановивши, що внаслідок зіткнення
двох транспортних засобів - джерел
підвищеної небезпеки, автобуса та
локомотива, загинула мати позивача,
виходячи з принципу розумності та
справедливості суд дійшов до вірного
висновку про стягнення у солідарному
порядку з ДП «Придніпровська
залізниця» та ОСОБА_3 у рахунок
відшкодування моральної шкоди 97 450 грн.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність доказів спричинення
моральної шкоди позивачу є
безпідставними, оскільки сам факт
смерті матері позивача в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
свідчить про наявність моральної
шкоди.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Ухвалене судом рішення в оскарженій
частині відповідає матеріалам справи
та вимогам закону, що регулює зазначені
правовідносини, підстав для його
скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» відхилити.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 12 серпня
2014 року в оскарженій частині залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
Котушенко С.П.

Судді
Петренко І.О.

Романюк М.М.