Справа № 369/6591/14-ц
Провадження № 2/369/2876/14
РІШЕННЯ

Іменем України

12.12.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючої судді
Медвідь Н.О.

при секретарі
Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
головне управління юстиції Київській
області, Відділ державної реєстрації
актів цивільного стану
Києво-Святошинського РУЮ у Київській
області, Гатненська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про визнання
недійсним шлюбу, укладеного між його
батьком ОСОБА_3 з відповідачем,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_4, батько позивача. Все своє майно
померлий заповів позивачу. Оскільки
батьки позивача розлучились, з 1984 року
батько позивача був зареєстрований і
проживав за адресою: АДРЕСА_1. Під час
оформлення спадкової справи після
смерті батька з'ясувалось, що із заявою
про прийняття спадщини звернулась
дружина батька позивача ОСОБА_2, яка
надала документ - свідоцтво про шлюб.
Таким чином позивач дізнався, що його
батько уклав 11 березня 2000 року шлюб з
ОСОБА_5. За життя батько позивача
жодного разу не обмовився позивачу, що
він уклав з вказаною особою шлюб.
Вважає, що його батько ОСОБА_3 не ставив
свій особистий підпис в актовому
записі №3 виконавчого комітету
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області від 11.03.2000 і, відповідно не
надавав згоду на укладення шлюбу з
ОСОБА_2, так як в цей час перебував за
межами України, а саме в Ізраїлі.
Вважає, що шлюб був зареєстрований
незаконно, оскільки був зареєстрований
заочно, без батька позивача, який
перебував у той час в Ізраїлі. Також
позивач посилається на почеркознавчий
висновок від 08.11.2012. спеціаліста
відділення з
експертно-криміналістичного
забезпечення роботи
Києво-Святошинського районного
відділу Головного управління МВС
України в Київській області
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при Головному управлінні МВС України в
Київській області від 08.11.2012, який було
зроблено у зв'язку з розглядом
матеріалів ЖРЗПЗ від 02.11.12 № 10801/3/12, а
також почеркознавчим висновком
вищевказаного експерта № 13 від 18.01.2013
де вказано, що «підписи в актовому
записі про шлюб в стопчику громадянин
громадянка в графі 11 Підписи осіб, які
одружились (дошлюбні прізвища) на
бланку акта про одруження №3 від 11.03.2000
виконані ОСОБА_2, а не ОСОБА_3».
Тому просив визнати
недійсним шлюб від 11.03. 2000 ,
зареєстрований у Виконавчому комітеті
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області за актовим записом № 3, що
укладений між ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2),
прізвище якого як дошлюбне так і
післяшлюбне рукописним текстом з
відміткою дати внесення змін від 15.02.2006
було змінене у актовому записі № 3 з
«ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» і який на момент
своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мав прізвище
«ОСОБА_2», з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3),
прізвище якої після реєстрації шлюбу
згідно з актовим записом № 3 було
змінене з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», у
подальшому рукописним текстом з
відміткою дати внесення змін від 15.02.2006
післяшлюбне прізвище було змінене у
актовому записі № 3 з «ОСОБА_2» на
«ОСОБА_2» на момент смерті ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 мала прізвище «ОСОБА_2».

В судовому засіданні представники
позивача позов підтримали в повному
обсязі. Представники
відповідача ОСОБА_2 позов не визнали,
надавши заперечення проти позову,
пояснивши, що між відповідачем та
батьком позивача склались сімейні
відносини і з 1994 року вони проживали
разом в будинку відповідача по АДРЕСА_2,
вели спільне господарство. 11.03.2000
батько позивача і відповідач
зареєстрували шлюб, що підтверджується
свідоцтвом про одруження №188089.
Після одруження відповідач та батько
позивача виїхали до Ізраїлю, де
проживали до 2004 року. Після повернення
в України продовжили проживати в
будинку відповідача до смерті батька
позивача. Також просили застосувати
строки позовної давності, в позові
відмовити.
Представник Гатненської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області направив
заяву від 16.07.2014. № 728 просив слухати
справу у відсутність представника
Гатненської сільської ради.
Начальник відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції у Київській області
направив заяву від 17.07.2014 № 1587-03.01-23 про
розгляд справи без участі представника
відділу.

Суд, вислухавши осіб, які приймають
участь у розгляді справи, свідків,
вивчивши матеріали справи в позові
відмовляє з таких підстав.
Судом
встановлено, що ОСОБА_3 з 1994 року
проживав однією сім'єю з відповідачкою
ОСОБА_5 в її будинку по АДРЕСА_2.12.03. 2000
між ОСОБА_3 та відповідачкою укладено
шлюб, про що в книзі реєстрації актів
про одруження зроблено запис № 3.Після
одруження батько позивача та
відповідач мали одне прізвище
«ОСОБА_2», що підтверджується
відомостями про осіб, які одружуються
від 11.03.2000 . Батько позивача та
відповідач разом після одруження
виїхали до Ізраїлю, де проживали з 2000 до
2004 року. Проживали там в помешканні
рідної сестри батька позивача ОСОБА_7 в
одній кімнаті, спільно готували їжу
тощо. Згодом батько позивача і
відповідач переїхали проживати в іншу
квартиру.
За допомогою послуги
«Вестерн Юніон» відповідач з Ізраїлю
направляла на ім'я позивача, який тоді
проживав у Москві, грошові перекази №
08821142 від 29.04.2001 на суму 100 доларів США, №
10440386 від 17.06.2001 на суму 100 доларів США, №
10563567 від 08.07.2001 на суму 200 доларів США, №
10589471 від 13.08.2001 на суму 100 доларів США, №
15532104 від 20.12.2001 на суму 100 доларів США.

Повернувшись в Україну батько позивача
та відповідач продовжили проживати
однією сімєю в будинку відповідача по
АДРЕСА_2, свідченням чого є те, що 15
лютого 2006 року батько позивача ОСОБА_3
змінив своє прізвище на «ОСОБА_2», що
підтверджується свідоцтвом про зміну
імені НОМЕР_1 виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
а 15 лютого 2006 року ОСОБА_2 змінила своє
прізвище на «ОСОБА_2», що
підтверджується свідоцтвом про зміну
імені НОМЕР_2 виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області.

У зв'язку із зміною прізвища батька
позивача та відповідача на «ОСОБА_2» до
відомостей про осіб, які одружуються,
від 11.03.2000 посадовою особою відділу
реєстрації актів цивільного стану
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
було внесено відповідні зміни.

12.07.2007 ОСОБА_4 вчинив односторонній
правочин - заповіт, посвідчений
державним нотаріусом Вишневої міської
державної нотаріальної контори за
реєстровим № 1-2223 - на ім'я своєї дружини
ОСОБА_2. 06.10.2009 ОСОБА_4
вчинив інший заповіт, на імя ОСОБА_1,
який посвідчений державним нотаріусом
Вишневої державної нотаріальної
контори ОСОБА_9, зареєстровано в
реєстрі за № 1-1639.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Поховання
батька позивача здійснила за власний
рахунок його дружина ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою виконкому
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області №966 від 03.09.2011р. та Актом
обстеження земельної ділянки в
АДРЕСА_2, щодо достовірності інформації
на предмет постійного проживання
громадянина ОСОБА_4 за вказаною
адресою, від 10.09.2011, затвердженого
Гатненським сільським головою, а також
показами свідків.
06.01.2011 позивач звернувся до
нотаріальних органів із заявою про
прийняття спадщини за заповітом після
смерті ОСОБА_4, що підтверджується
заявою, посвідченою приватним
нотаріусом Києво-Святошинського
районного нотаріального округу ОСОБА_10
і зареєстрованою в реєстрі за № 10.
25.07.2011 позивач
звернувся з позовом до відповідача,
третя особа головне управління юстиції
у Київській області про визнання шлюбу
недійсним, укладеного з його батьком
11.03.2000 з підстав передбачених ст.ст. 15-17,
45, 49 Кодексу законів про шлю та сім'ю
України. В процесі судового розгляду
позивач змінив підставу позову і
просив суд визнати шлюб недійсним
(фіктивним), так як він був укладений
без наміру створити сім'ю. 30.03.2012
Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області
ОСОБА_1 було відмовлено в позові.
Рішення залишене без змін Ухвалою
Апеляційного суду Київської області
від 11.06.2012 та ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 29.10.2012 .
Почеркознавчий
висновок спеціаліста відділення з
експертно-криміналістичного
забезпечення роботи Києво -
Святошинського районного відділу
Головного управління МВС України в
Київській області Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
при Головному управлінні МВС України в
Київській області від 08.11.2012, який було
зроблено у зв'язку з розглядом
матеріалів ЖРЗПЗ від 02.11.12 № 10801/3/12, а
також почеркознавчий висновок
вищевказаного експерта № 13 від 18.01.2013
яким встановлено, що «підписи в
актовому записі про шлюб в стопчику
громадянин громадянка в графі 11
Підписи осіб, які одружились (дошлюбні
прізвища) на бланку акта про одруження
№3 від 11.03.2000 виконані ОСОБА_2, а не
ОСОБА_3», на які посилаються
представники позивача в підтвердження
своїх позовних вимог, суд не бере до
уваги, так як вказані докази здобуті
поза межами процедури, встановленої
КПК України та Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 53/5 від
10.08.1998. (в редакції на день проведення
дослідження).

Так, в п.13 Науково-методичних
рекомендацій зазначено, що якщо
необхідно встановити, чи виконаний
підпис від імені певної особи іншою
особою, надаються вільні та
експериментальні зразки почерку та
підписів обох осіб. При цьому додатково
відбираються експериментальні зразки
почерку передбачуваного виконавця не
менше ніж на 10-15 аркушах у вигляді
записів прізвища та ініціалів особи,
від імені якої виконано підпис. У
Почеркознавчому висновку від 08.11.2012 та
висновку від 18.01.2013 відсутні дані про
відібрання вільних зразків підписів
відповідача. Представник відповідача
підтвердив відсутність вільних
зразків підписів відповідача у
дослідженні та порушення права
відповідача в кримінальному
провадженні поставити свої запитання
перед експертом. Тому
суд не оцінює надані висновки, як
належні та допустимі докази, які
подаються стороною для обґрунтування
позовних вимог щодо доведення підстав
відсутності згоди на укладання шлюбу
та порушення порядку його укладання.
Суд
також не приймає як належний доказ
документ «Інформація про пасажира»,
оскільки ним неможливо ідентифікувати
ОСОБА_3, як особу, яка є батьком позивача
чи чоловіком відповідача, чи іншою
особою. Будь-яких інших доказів
ідентифікації ОСОБА_3, як батька
позивача та особи, яка перетнула кордон
держави Ізраїль, позивачем та його
представниками не надано.

Як на доказ своїх позовних вимог,
представники позивача посилаються на
пояснення свідків. Так свідок ОСОБА_11
пояснив, що в липні 2011 йому стало відомо
про реєстрацію шлюбу померлого з
відповідачкою, з померлим братом
спілкувалися рідко, відомо, що вони
проживали в громадському шлюбі. Також
пояснив, що на момент укладення шлюбу
померлий перебував в Ізраїлі, що про
реєстрацію шлюбу брат його дізнався у
2002, 2003 роках, що є свідченням того, що
при житті померлий не ставив питання
про визнання шлюбу недійсним. Також
свідок ОСОБА_12 пояснила, що їй секретар
Гатненської сільської ради
повідомила, що вона зареєструвала шлюб
у відсутності померлого, з 1999 по 2003 він
постійно перебував в Ізраїлі. Але суд
критично ставиться до пояснення
свідка, оскільки є особою
зацікавленою у результаті даної
справи, є матір»ю позивача. Свідки
ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили, що
померлий з відповідачкою уклали шлюб
11.03.2000, , що вони разом проживали в
Ізраїлі, що поховала його відповідачка.

Тобто свідчення позивача та його
представників, що позивач не знав про
шлюб між його батьком та відповідачкою
не відповідають дійсності, адже
позивач отримував грошові перекази за
допомогою «Вестерн юніон», направлені
ОСОБА_2 (відповідачем) з Ізраїлю.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Судом достовірно
встановлено, що між батьком позивача і
відповідачем виникли сімейні
правовідносини, які на день укладення
шлюбу регулювались КЗпШС України.
Права і обов'язки Згідно зі
ст. 42 СК України право на звернення до
суду з позовом про визнання шлюбу
недійсним мають дружина або чоловік,
інші особи, права яких порушені у
зв'язку з реєстрацією цього шлюбу,
батьки, опікун, піклувальник дитини,
опікун недієздатної особи, прокурор,
орган опіки та піклування, якщо захисту
потребують права та інтереси дитини,
особи, яка визнана недієздатною, або
особи, дієздатність якої обмежена.
Право особи на шлюб є
особистим немайновим правом особи. Всі
права і обов'язки, які виникають із
шлюбних відносин, в тому числі і право
на визнання шлюбу недійсним, належать
цій фізичній особі або особам,
визначеним ст. 42 СК України. Особа
здійснює свої цивільні права вільно, на
власний розсуд. Нездійснення особою
своїх цивільних прав не є підставою для
їх припинення, крім випадків,
встановлених законом.
Позивач та його
представники не довели яке саме право
позивача було порушене, невизнане або
оспорюване недійсним, на їх думку,
шлюбом, не довели тих обставин, на які
посилались як на підставу позовних
вимог про визнання недійсним шлюбу,
не надали належних і допустимих
доказів в обґрунтування цих вимог, не
спростували тих обставин, на які
послався представник Відповідача в
обґрунтування своїх заперечень, що є
їх обов'язком відповідно до засад
змагальності процесу за ст. 10 ЦПК
України. При цьому суд створив всі
умови для змагального процесу,
роз'яснював Позивачам, представнику
позивача, представнику третьої особі
їх права та обов'язки.
Суду не надано
доказів, що батько позивача при житті
звертався до суду про визнання шлюбу
недійсним у зв'язку з відсутністю його
згоди на укладення шлюбу. Навпаки,
ОСОБА_4 в підтвердження сімейних
відносин спільно проживали з
відповідачкою однією сім'єю, вели
спільне господарство, на ім'я дружини
ОСОБА_2 ним було складено і посвідчено
заповіт. Частиною 3 статті 40 СК
України передбачено, що шлюб не може
бути визнаний недійсним, якщо на
момент розгляду справи судом відпали
обставини, які засвідчували
відсутність згоди особи на шлюб або її
небажання створити сім'ю.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх
сукупності, дійшов висновку про
необґрунтованість та недоведеність
вимог позивача, оскільки вони не
відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК
України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 15, 17, 46 КЗпШС України, 9, 12, 15, 15 ЦК
України, ст.ст.10-11, 209, 212-214, 215 ЦПК України
суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи головне управління юстиції
Київській області, Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
Києво-Святошинського РУЮ у Київській
області, Гатненська сільська рада
Києво-Святошинського району Київської
області про визнання шлюбу недійсним,
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
до Апеляційного суду Київської
області через Києво-Святошинський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: