Справа № 752/5298/14-ц
Провадження по справі № 2/752/3194/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014 року Голосіївський районний суд
м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при
секретарі Ляліній А.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк",
треті особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, Відділ
державної виконавчої служби
Дарницького Районного управління
юстиції в м. Києві, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна", ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася
до Голосіївського районного суду м.
Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк",
треті особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, Відділ
державної виконавчої служби
Дарницького Районного управління
юстиції в м. Києві, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна", ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню.

В обґрунтування вимог зазначила, що в
січні 2014 року їй стало відомо про те, що
квартиру за адресою АДРЕСА_1,
співвласником якої вона являлась, було
продано з прилюдних торгів з метою
погашення кредиторської
заборгованості її матері ОСОБА_3 перед
ПАТ «ОТП Банк».

Підставою для проведення торгів став
виконавчий напис №11080 від 25.11.2009 року,
вчинений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 на
підставі Кредитного договору,
укладеного між матір'ю позивача та ПАТ
"ОТП Банк", а також Договору іпотеки,
укладеного між матір'ю позивача,
позивачем та ПАТ "ОТП Банк".

ОСОБА_1 вказує, що на момент укладення
договору іпотеки вона була
неповнолітня, та на укладення договору
надавався дозвіл Органом опіки та
піклування Дарницької районної в м.
Києві державної адміністрації.

Таким чином, оскільки на укладення
договору надавалася згода
компетентного органу, посилаючись на
положення Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних а кримінальних
справ №5 віл 30.03.2012 року, позивач
зазначає, що звернення стягнення може
відбуватися лише на підставі рішення
суду.

За таких обставин, просила визнати
виконавчий напис №11080 від 25.11.2009 року,
вчинений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 таким, що
не підлягає виконанню.

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2014
року задоволено клопотання
представника позивача та залучено до
участі у справі в якості третіх осіб
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 та Відділ
державної виконавчої служби
Дарницького Районного управління
юстиції в м. Києві.

Протокольною ухвалою суду від 19.06.2014
року задоволено клопотання
представника позивача та залучено до
участі у справі в якості третьої особи
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна".

Протокольною ухвалою суду від 21.07.2014
року залучено до участі у справі в
якості третьої особи ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі. Зазначив, що письмова
вимога про усунення порушень, в
дотримання вимог Наказу №296/5,
позивачеві не направлялася, як про те
імперативно зазначено в договорі, а
підпис на копії може не належати його
довірительці. Також вказував, що
остання змінила своє місце поживання,
таким чином, пошту не отримувала та про
наявність виконавчого провадження не
знала. Також зазначив, що виконавчий
напис №11080 не містить основних
реквізитів, зокрема в ньому не
зазначено строку, за який має
проводитися стягнення, а також
відомостей про набрання написом
чинності.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував. Зазначив, що вимога про
усунення порушень була вручена
позивачеві 03.06.2009 року особисто, що
підтверджується її підписом на копії
вимоги. Стосовно посилання позивача на
положення Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних а кримінальних
справ №5 віл 30.03.2012 року, зазначав, що
вказані положення стосуються лише
позасудового врегулювання спору та
відносин, які виникають при зверненні
стягнення на предмет іпотеки шляхом
передачі права власності на предмет
іпотеки або реалізації права на
продажу предмета іпотеки, і лише на
підставі договору про задоволення
вимог іпотекодержателя або
відповідного застереження.

Третя особа, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, надала до
суду заяву про розгляд справи за її
відсутності.

Інші учасники справи в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлялися
належним чином, відповідно до
законодавства.

Суд, вислухавши думку сторін та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір
процентів, тип процентної ставки
(фіксована або змінювана) та порядок
їх сплати за кредитним договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

Судом достовірно встановлено, що 29.05.2008
року між Закритим акціонерним
товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було
укладено Кредитний договір №ML-019/027/2008,
відповідно до умов якого Банк надав, а
ОСОБА_3 отримала кредитні кошти в
розмірі 130 900,00 дол. США. (Т.1 а.с. 10)

З метою забезпечення повного і
своєчасного виконання зобов'язань за
Договором №ML-019/027/2008, між Закритим
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
ОСОБА_3, ОСОБА_1, яка діє за згодою матері
та Органу опіки та піклування
Дарницької районної в м. Києві
державної адміністрації, було укладено
Договір іпотеки №РML-019/027/2008. (Т.1 а.с. 5-9)

Як вбачається з п.3.1 Договору іпотеки
№РML-019/027/2008, предметом договору іпотеки
є квартира за адресою АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних
частках.

Відповідно до п.2 Частини 1 Кредитного
договору №ML-019/027/2008 кредит надається
позичальникові на строк до 29.05.2023 року.

Відповідно до п.1.5.1 Частини 2 Кредитного
договору №ML-019/027/2008 повернення кредиту
здійснюється позичальником щомісяця у
розмірі та строки, визначені графіком
платежів. (Т.1 а.с. 70-76)

Відповідно до п.1.9.1 Частини 2 Кредитного
договору №ML-019/027/2008, Банк набуває права
вимагати від позичальника
дострокового виконання зобов'язань в
цілому або в частині у випадку
невиконання позичальником своїх
боргових зобов'язань. (Т.1 а.с. 70-76)

Відповідно до п. 6.2 Договору іпотеки
№РML-019/027/2008 іпотекодержатель має право
задовольнити із вартості предмета
іпотеки всі фактичні вимоги, зокрема,
які виникають у разі несплати
боржником будь-якої суми у такому
розмірі, у такій валюті, у такий строк,
як встановлено Договором.

Відповідно до п. 6.4.2 Договору іпотеки
№РML-019/027/2008 у разі виникненя
іпотечного випадку іпотеко держатель
надсилає іпотекодавцям та боржнику
іпотечне Повідомлення, з вказівкою про
погашення боргових зобов'язань та
граничним строком погашення.

Позичальник за Кредитним Договором
№ML-019/027/2008 свої зобов'язання не
виконував належним чином, що стало
підставою для вручення позивачеві
досудової вимоги 03.06.2009 року.

Факт отримання вказаної вимоги
підтверджується особистим підписом
ОСОБА_1 на примірнику вимоги, наданому в
судове засідання представником
відповдача.

Посилання представника позивача на те,
що підпис може не належати його
довірительці не приймаються судом до
уваги, оскільки від сторони позивача не
надійшло клопотання щодо призначення
почеркознавчої експертизи з метою
встановлення чи спростування факту
належності ОСОБА_1 підпису на
примірнику вимоги, та, таким чином,
встановлення належного чи неналежного
повідомлення останньої про
необхідність повного погашення
заборгованості.

З огляду на таке, суд вважає, що,
починаючи з 03.06.2009 року позивачка була
обізнана з вимогами відповідача щодо
необхідності погашення заборгованості
за Кредитним Договором №ML-019/027/2008 у
строк протягом 30 днів.

Крім того, на момент отримання
досудової вимоги ОСОБА_1, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, набула
повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи,
вищевказана вимога №22-2-2/16813 від 06.05.2009
року була отримана позивачем наручно
03.06.2009 року, проте не виконана у
вказаний в ній тридцятиденний строк, у
зв'язку з чим, на підставі положень п.
6.4.2 Договору іпотеки, відповідач
отримав право звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус
здійснює захист цивільних прав шляхом
вчинення виконавчого напису на
борговому документі у випадках і в
порядку, встановлених законом

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

З метою задоволення своїх вимог
відповідач звернувся до приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 задля
вчинення останньою виконавчого напису
на Договорі іпотеки №РML-019/027/2008, з
метою реалізації своїх прав на
задоволення вимог в загальному розмірі
148 681,53 дол. США. (Т.1 а.с. 94)

На момент вчинення виконавчого напису
25.11.2009 року позивач ОСОБА_1, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, була
повнолітньою.

В обґрунтування своїх вимог
представник позивача посилається на
те, що в даному випадку стягнення не
може відбуватися на підставі
виконавчого напису, оскільки на
укладення договору надавався дозвіл
Органу опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації, таким чином, підставою
для звернення стягнення може слугувати
лише рішення суду, згідно положень п.39
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних а кримінальних
справ №5 віл 30.03.2012 року.

П. 39 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №5 віл 30.03.2012 року передбачає, що
іпотекодержатель може задовольнити
забезпечену іпотекою вимогу шляхом
набуття права власності на предмет
іпотеки. Правовою підставою для
реєстрації права власності
іпотекодержателя на нерухоме майно,
яке є предметом іпотеки, є договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
або відповідне застереження в
іпотечному договорі, яке прирівнюється
до такого договору за своїми правовими
наслідками та передбачає передачу
іпотекодержателю права власності на
предмет іпотеки в рахунок виконання
основного зобов'язання.

У зв'язку з наведеним суди мають
виходити з того, що з урахуванням цим
норм права не виключається можливість
звернення стягнення на предмет іпотеки
в такий спосіб і набуття
іпотекодержателем права власності на
нього за рішенням суду, оскільки цими
нормами передбачено задоволення вимог
іпотекодержателя шляхом набуття права
власності на предмет іпотеки, яке
ототожнюється зі способом звернення
стягнення, якщо його передбачено
договором. Тому в разі встановлення
такого способу звернення стягнення на
предмет іпотеки в договорі
іпотекодержатель на підставі частини
другої статті 16 ЦК має право вимагати
застосування його судом. Відповідно до
частини першої статті 590, статті 578 ЦК
звернення стягнення на предмет
застави/іпотеки здійснюється лише за
рішенням суду, якщо для укладення
такого договору щодо майна фізичної
особи вимагалось отримання згоди чи
дозволу іншої особи чи органу.

Водночас, суд зазначає, що вчинення
виконавчого напису на підставі
договору іпотеки є відмінною
підставою звернення стягнення від
договору про задоволення вимог
іпотекодержателя або відповідного
застереження, яке прирівнюється до
нього.

Крім того, як вже зазначалося судом, на
момент вручення вимоги позивачеві та
вчинення виконавчого напису, остання
була повнолітньою, таким чином,
повністю відповідала за свої
зобов'язання.

Одночасно, компетенція органу, який
надав дозвіл на укладення Договору
іпотеки, а саме Органу опіки та
піклування діяти в інтересах осіб
поширюється на правовідносини, де
стороною є особа з неповною цивільною
дієздатністю.

Таким чином, вказана обставина, якою
обґрунтовує сторона позивача свої
вимоги, не може слугувати підставою
для визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню.

Стосовно посилань представника
позивача на те, що виконавчий напис
№11080 не містить основних реквізитів,
зокрема в ньому не зазначено строку, за
який має проводитися стягнення, а також
відомостей про набрання написом
чинності, суд зазначає, що вказані
обставини, зазначені стороною позивача
в додаткових поясненнях своєю правовою
природою є зміною підстав позову,
водночас були подані після початку
розгляду справи по суті, з огляду на що
суд вказані обставини не досліджує.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України доказами є будь які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно до приписів ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи все вище викладене,
оскільки обставини, зазначені
позивачем як такі, що свідчать про
вчинення спірного виконавчого напису з
порушенням законодавства, не знайшли
підтвердження в ході розгляду справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 87,
88 Закону України «Про нотаріат», ст. 33
Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 18,
1054, 1056-1 Цивільного кодексу України,
ст.ст.10, 57, 60, 88, 213, 215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
"ОТП Банк", треті особи: приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, Відділ
державної виконавчої служби
Дарницького Районного управління
юстиції в м. Києві, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна", ОСОБА_3 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а сторонами, які не
були присутні при проголошенні рішення
суду - протягом десяти днів з дня
отримання його копії до Апеляційного
суду м. Києва через Голосіївський
районний суд м. Києва.

Суддя:
Антонова Н.В.