Провадження №2/761/450/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Юзькової О.Л.

при секретарі
Звонцовій О.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Київградсервіс» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди внаслідок залиття
квартири , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом та просить суд стягнути з
ОСОБА_2 заподіяну шкоду внаслідок
залиття квартири у розмірі 23 952 грн. 00
коп., що складається з вартості
виконання ремонтно-відновлювальних
робіт оздоблення пошкодженої квартири,
вартість експертної оцінки та витрати
на правовий захист та моральну шкоду у
розмірі 20 000.00 грн. Зазначає, що йому на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1, відповідач проживає
поверхом вище в квартирі № 14. 13 червня
2013 року відбулось залиття квартири
позивача з вище розташованої квартири
№ 14. Унаслідок залиття в квартирі
позивача було пошкоджено: стеля кухні,
стеля санвузлу. Після залиття виникла і
необхідність у заміні засобів
освітлення У зв'язку із фактом залиття
позивач звернувся до ЖЕК 2Діброва» з
вимогою про фіксування залиття. 25
червня 2013 року комісією ЖЕК у складі
інжерена ТОВ «Кийградсервіс» ,
майстрів т/д було проведено обстеження
квартири АДРЕСА_1, встановлено факт
залиття та встановлено, що залиття
відбулось з вище розташованої квартири
№ 14. З метою визначення розміру шкоди,
спричиненої залиттям позивач
звернувся до ФОП ОСОБА_3 та останній
надав звіт та висновок про визначення
вартості ремонтно-відновлювальних
робіт пошкоджених кімнат, ванної і
кухні. Сума яка необхідна для
здійснення відновлювального ремонту
становить 20 152,00 грн. Вартість такої
оцінки становить 800,00 грн. Крім
матеріальної шкоди, як зазначає
позивач, йому спричинено і моральну
шкоду. Остання полягає в тому, що в
порушенні права власності,
переживаннях, що особа винна у залитті
не бажає відшкодувати шкоду в
добровільному порядку. Хвилювання та
думки по те, як відновити квартиру
тримали позивача, який є інвалідом 2
групи у постійній нервовій та
психологічній напрузі, що негативно
вплинуло на його стан здоров'я. Крім
того позивач витратив багато часу на
поїздки до оцінювача ,
житлово-експлуатаційного кооперативу,
органів судової влади з метою
визначення вартості відновлювальних
робі, отримання необхідних документів
для підтвердження розміру шкоди тощо.
Розмір моральної шкоди позивач оцінює
у 20 000,00 грн.

В подальшому представником
позивач збільшено позовні вимоги. Крім
суми у розмірі 23 952,00 грн. на
відшкодування матеріальної та 20 000.00
грн. на відшкодування моральної шкоди
позивач просить суд стягнути індекс
інфляції у розмірі 7 0228,00 грн. та 3%
річних у сумі 1 570,22 грн. за період з
05.08.2013 р. до 14.10.2014 р., а також і витрати на
юридичні послуги - 2000,00 грн., а всього - 54
550,22 грн.

В судовому засіданні позивач,
його представник позовні вимоги
підтримали просили задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не
визнав в повному обсязі. Пояснив в
судовому засіданні, що залиття сталося
з вини особи, що проживає поверхом вище.
Акт складений ЖЕК не відповідає
вимогам чинного законодавства, про що
свідчить лист заступника
міністра-керівника апарату
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України і не може
слугувати доказом його вини. ОСОБА_5 має
бажання зробити ремонт за рахунок
відповідача та відсутності будь - яких
прав на це. За таких обставин просить
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки не повідомляв.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Встановлено, і не заперечується
сторонами, що 13 червня 2013 року
відбулось залиття квартири АДРЕСА_1,
яка належить позивачу.

Як вбачається з наданого позивачем
Акта огляду затопленої квартири
АДРЕСА_1 від 25.06.2013 року, 10.07.2008 р. при
обстеженні виявлено, що залиття
відбулось 13.06.2013 р. х вище розташованої
квартири № 14. Виїзд робила аварійна
дільниця служби КП «Керуюча дирекція».
В журналі ОДС зроблено відповідний
запис: перелив води через ванну. В
квартирі № 10 залито та пошкоджено:
кухня (площа-6,0м2) стеля (підвісна,
водоемульсійна суміш 0,5 м2); частково
пошкоджені кухонні меблі; санвузол
(площа-2,9 м2) стеля (підвісна,
водоемульсійна суміш 0,5м2).

Також встановлено, і не оспорюється
сторонами, що мешканцем квартири
АДРЕСА_4 є відповідач ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За висновками експерта за результатами
проведення судової
будівельно-технічної експертизи №
199/14-43 від 27.08.2014 р. через відсутність
відповідної розробленої
судово-експертної методики, встановити
дату виникнення ознак залиття та інших
пошкоджень поверхонь стін та стелі в
приміщеннях квартири № 10, які
спостерігаються на час обстеження не
вбачається можливим. Встановити
причини залиття квартири АДРЕСА_1, яке
сталося 13.06.2013 р., по результатах
обстеження на момент його проведення
не вбачається можливим. На момент
проведення обстеження наявне
санітарно-технічне обладнання в
квартирі № 14 пошкоджень не мало і
перебувало в технічно справному стані.
Ознак протікання у вузлах з'єднання
запоно-розподільчої арматури в
квартирі до внутрішніх і будинкових
трубопроводів не спостерігається.

Приписами ст. 60 ЦПК України встановлено
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

В свою чергу положеннями ст. 57 ЦПК
України передбачено, що доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

При цьому ч. 4 ст. 60 ЦПК України
визначено, що доказування н може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач стверджує, що його вини у
пошкодженні квартири позивача не має і
скоріш за все залиття відбулось з
квартири, яка розташована вище
квартири № 14.

Також як зазначає ОСОБА_2 складений
комісією ЖЕК Акт не відповідає вимогам
чинного законодавства, що
підтверджується листом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України.

Як свідчить лист Міністерства
відповідачеві роз'яснено, згідно до п.
2.3.6 Правил утримання житлових будинків
та прибудинкових територій,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 р. № 76у разі залиття, аварії
квартир складається відповідний акт
певної форми і просить зобов'язати ЖЕК
1018 ТОВ 2Київградсервіс» привести акт
про залиття від 25.06.2013 р. у
відповідність до вимог чинного
законодавство.

Зазначений лист. На думку суду, не
свідчить про нечинність складеного
акту і не спростовує сам факт залиття.

Як пояснила в судовому засіданні
свідок ОСОБА_6 акт складався беручі до
уваги запис в зроблений в журналі
диспетчерської служби щодо аварійного
виклику.

В свою чергу свідок ОСОБА_7, який
здійснював аварійний виїзд 13.06.2013 р.
пояснив, що у квартирі № 14 була мокра
підлога під ванною, а тому було
зроблено висновок, що вода перетікала
через краї ванни.

З іншого боку докази, які б свідчили про
те, що залиття квартири позивача
відбулось у з помешкання яке
знаходиться поверхом вище квартири
відповідача відсутні.

Під час розгляду справи не було
встановлено обставин, які свідчили про
те, що ОСОБА_2 намагався зафіксувати чи
зафіксував факт залиття його квартири
13.06.2013 р.

За таких обставин суд приходить до
висновку про можливість задоволення
позову ОСОБА_1 в частині стягнення
матеріальної шкоди.

Як свідчить № 80/13 оцінки збитків,
завданих власнику квартири внаслідок
залиття складений 17 липня 2013 р. ФОП
ОСОБА_3 на замовлення позивача ,
вартість майнової шкоди, завданої
ОСОБА_1 в результаті залиття його
квартири за цінами і станом на час
дослідження становить 20 152,00 грн.
вартість дослідження становила 800,00
грн.

Приймаючи рішення про розмір
відшкодування, суд керуючись ст. 57 ЦПК
України, вважає за можливе покласти в
його основу розмір збитків, зазначених
у Звіті від 17.07.2013 р. та докази
здійснення оплати дослідження.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2 на
користь позивача підлягає стягненню
сума у розмірі 20 952 грн. 00 коп.

Вимоги ж позивача в частині стягнення 3%
річних, інфляційних втрат відповідно
до вимог ст. 625 ЦК України задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Зважаючи на те, що в розумінні
вищенаведеної норми матеріального
права між сторонами мають бути
договірні відносини, які відсутні між
позивачем та відповідачем, підстави
для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України
відсутні.

Відповідно до положень ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала.

Пленум Верховного Суду України в п.
5 постанови № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» з
відповідними доповненнями та змінами,
роз'яснив, що обов'язковому з'ясуванню
при вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової шкоди)
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність дій її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діяннями
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій формі
позивач оцінює заподіяну йому шкоду та
з чого він при цьому виходить, а також
інші обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача на його користь у зв'язку
із залиттям моральну шкоду у розмірі 20
000,00- грн.

Враховуючи обставини встановлені
в судовому засіданні, суд приходить до
висновку про наявність моральної
шкоди, що її було спричинено позивачу з
боку відповідача.

Вирішуючи питання про розмір
даної шкоди в грошовому еквіваленті,
суд виходить з втрат немайнового
характеру, що їх зазнав позивач, зміни,
які відбулись в житті позивача,
витрачений час на збирання необхідних
доказів, що призвело до негативних
наслідків щодо самопочуття останнього,
його душевної рівноваги та морального
стану, а тому оцінює моральну шкоду в
1000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи, зокрема, з витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, витрат на правову
допомогу, витрати пов'язані з
проведенням судових експертиз.

Статтею 56 ЦПК України
передбачено, що правову допомогу може
надавати особа, яка є фахівцем у галузі
права і за законом має право на надання
правової допомоги. Особа, зазначена в
частині першій цієї статті, має право:
знайомитися з матеріалами справи,
робити з них витяги, знімати копії
долучених до справи документів, бути
присутнім у судовому засіданні. Особа,
яка має право на надання правової
допомоги, допускається ухвалою суду за
заявою особи, яка бере участь у справі.

Стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати,
відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Вимога позивача щодо стягнення з
відповідача витрат пов'язаних з
наданням правової допомоги
задоволенню не підлягає, оскільки,
особа, що представляла інтереси ОСОБА_1
за його заявою не допускалась до участі
справи в якості особи яка надає правову
допомогу, відповідно до ч. 2 ст. 56 ЦПК
України.

Розподіляючи судові витрати, суд
керується положеннями ст.88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст. ст. 23,1166,1167
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму у розмірі 20 952 грн. 00 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму у розмірі 1000 грн. 00 коп. на
відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків, або якщо його не скасовано
після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

Суддя