інстанції Кошель Л.М.Провадження №
22-ц/780/7225/14 Доповідач у 2
інстанції ІгнатченкоКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 13 листопада 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2,
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна», треті особи міський відділ
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції в Київській
області, ОСОБА_3, про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи
його тим, що 26 листопада 2007 року між ЗАТ
«ОТП Банк», правонаступником якого є
ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № МL-011/023/2007, на
підставі якого остання отримала в
банку на споживчі цілі кредит готівкою
в розмірі 1 200 000 грн. строком на 15 років
зі сплатою за користування коштами
плаваючої відсоткової ставки.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором, цього ж дня між
позивачем та відповідачем укладено
договір іпотеки № PML-011/023/2007, згідно
якого ОСОБА_1 надав в іпотеку банку
квартиру АДРЕСА_1.

21 лютого 2014 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено
виконавчий напис, яким запропоновано
звернути стягнення на вказане нерухоме
майно, що належить позивачу на праві
власності, та за рахунок коштів
отриманих від реалізації предмета
іпотеки, задовольнити вимоги ТзОВ «ОТП
Факторинг Україна» в розмірі 1 328 807,85
грн.

Позивач вважає, що при вчиненні
виконавчого напису, нотаріусом було
порушено вимоги ЗУ «Про нотаріат»,
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, оскільки
нотаріусом не було перевірено факт
наявності чи відсутності спору щодо
розміру заборгованості за кредитним
договором, напис вчинено без
надіслання письмової вимоги про
усунення порушень та без врахування
спливу трьохрічного строку з часу
виникнення заборгованості. Крім того
вказує, що нотаріус не мала права
вчиняти виконавчий напис, так як
предмет іпотеки знаходиться поза
межами її нотаріального округу. Просив
суд визнати виконавчий напис таким, що
не підлягає виконанню.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 листопада 2014 року позов
задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис вчинений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_2 21
лютого 2014 року за № 630 про звернення
стягнення на нерухоме майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1
на праві приватної власності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 20
листопада 2014 року представник ТзоВ
«ОТП Факторинг Україна» подала
апеляційну скаргу, в якій просить його
скасувати, з мотивів порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що при вчиненні виконавчого
напису № 630 від 21 лютого 2014 року
нотаріусом не було допущено жодних
порушень, нотаріальні дії відповідали
чинному законодавству України.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права рішення суду без
змін. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що вчиняючи оспорюваний
виконавчий напис, приватний нотаріус
не перевірила безспірності
заборгованості за кредитним договором
з дотриманням умови, що з дня
виникнення заборгованості минуло не
більше трьох років.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
26 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк», та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № МL-011/023/2007, на
підставі якого остання отримала в
банку на споживчі цілі кредит готівкою
в розмірі 1 200 000 грн. строком на 15 років
зі сплатою за користування коштами
плаваючої відсоткової ставки.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором, цього ж дня між
позивачем та відповідачем укладено
договір іпотеки № PML-011/023/2007 (майнова
порука), згідно якого ОСОБА_1 надав в
іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Як убачається з матеріалів справи, 18
березня 2011 року між ПАТ «ОТП Банк» і
ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, за умовами якого банк
відступив товариству право вимоги за
рядом кредитних договорів, в тому числі
за кредитним договором, укладеним 26
листопада 2007 року з позичальницею
ОСОБА_3

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 січня 2013 року позов ТзОВ «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_1
про солідарне стягнення боргу за
кредитним договором задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» борг за
кредитним договором в розмірі 1 684 517,14
грн. В решті позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 4 квітня 2013 року вказане
рішення суду першої інстанції в
частині розміру стягнутого боргу
змінено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» борг за
кредитним договором в розмірі 7 368 189,77
грн. В решті рішення залишено без змін.

21 лютого 2014 року на підставі поданих
ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»
документів, приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено
виконавчий напис, яким запропоновано
звернути стягнення на предмет іпотеки,
а саме квартиру АДРЕСА_1, що належить
позивачу на праві приватної власності,
та за рахунок коштів отриманих від
реалізації предмета іпотеки,
задовольнити вимоги ТзОВ «ОТП
Факторинг Україна» в розмірі 1 328 807,85
грн., що складається із залишку
заборгованості за кредитом в сумі 1 039
999,92 грн. та суми відсотків за
користування кредитом - 288 807,93 грн.

13 серпня 2014 року головним державним
виконавцем МВДВС Білоцерківського
МРУЮ ОСОБА_5 було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
№ 44345960 з виконання зазначеного
виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису
нотаріусом регулюється ст. ст. 87, 88
Закону України «Про нотаріат», ст. 33
Закону України «Про іпотеку»,
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172 (далі - Перелік), Інструкцією «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 3 березня 2004 року № 20/5 (далі -
Інструкція).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про
нотаріат» для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України
«Про нотаріат» нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

За змістом п. 283 Інструкції виконавчий
напис на іпотечному договорі, що
передбачає задоволення вимоги
іпотекодержателя за основним
зобов`язанням, включаючи сплату
процентів, неустойки, основної суми
боргу та будь-якого збільшення цієї
суми, яке було прямо передбачене
умовами основного зобов'язання,
вчиняється нотаріусом за умови подання
іпотекодержателем документів,
достатніх для встановлення
безспірності заборгованості та
прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з ч. 2 п. 284 Інструкції
заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадках, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України.

За положеннями п. 1 Переліку для
одержання виконавчого напису
подаються: а) оригінал нотаріально
посвідченої угоди, що передбачає
сплату грошових сум, передачу або
повернення майна, а також право
звернення стягнення на заставлене
майно; б) документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що
при вчиненні виконавчого напису
нотаріус повинен перевірити, чи подано
на обґрунтування стягнення документи,
зазначені у Переліку.

Визнаючи таким, що не підлягає
виконанню виконавчий напис про
звернення стягнення на іпотечне майно,
суд першої інстанції обґрунтовано
вважав, що всупереч вказаним положень
позивач не надав приватному нотаріусу
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2
документів, які підтверджують
безспірність заборгованості боржника
ОСОБА_3

Сам по собі документ під назвою
«розрахунок заборгованості ОСОБА_3»
представляє собою коротку довідку про
залишок заборгованості за кредитним
договором № МL-011/023/2007, і ніяким чином не
відображає початок виникнення
прострочення платежів, динаміку
утворення заборгованості, що в свою
чергу не дає можливості перевірити
заявлений ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»
реальний розмір заборгованості, а
також визначити початок перебігу
строку позовної давності.

До того ж, з матеріалів справи
убачається, що з дня виникнення права
вимоги про стягнення заборгованості за
кредитним договором у позивача минуло
більше ніж три роки, оскільки рішенням
Апеляційного суду Київської області
від 4 квітня 2013 року було встановлено,
що з грудня 2009 року позичальник
припинила погашення кредиту взагалі, а
сума заборгованості за кредитним
договором № МL-011/023/2007 в 1 328 807,85 грн. була
заявлена ТзОВ «ОТП Факторинг Україна»
станом на 16 травня 2013 року.

За таких обставин, коли наявні
розбіжності свідчать про спірний
характер заборгованості, суд першої
інстанції, ухвалюючи рішення про
задоволення позову, дійшов правильного
висновку, що виконавчий напис вчинений
нотаріусом без дотримання вимог закону
та за відсутності належних документів,
які підтверджують безспірність
заборгованості.

Таким чином, судом першої інстанції не
було порушено норм процесуального
права, рішення суду відповідає вимогам
матеріального права та встановленими
обставинами справи й не може бути
скасоване з підстав викладених в
апеляційній скарзі.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 13 листопада 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: