Справа № 571/819/14-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2014 року.
Рокитнівський районний суд
Рівненської області в складі: судді
одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі
Колодич Ю.В.. за участю сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
про захист прав споживача банківських
послуг, визнання неправомірними дій,
розірвання кредитного договору,
зобов'язання вчинити певні дії,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Акцент Банк» (далі ПАТ «Акцент-Банк»)
про захист прав споживача банківських
послуг та просить визнати
неправомірними дії ПАТ «Акцент-Банк»
щодо неналежного виконання умов
кредитного договору, що є істотним
порушенням договору; визнати договір
кредиту, який укладений між ОСОБА_2 та
ПАТ «Акцент-Банк» таким, що не
відповідає вимогам законодавства
України та розірвати його; зобов'язати
ПАТ «Акцент-Банк» видати позивачу
довідку про припинення виконання
зобов'язання позичальника за кредитним
В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач вказує, що з метою отримання
місяців, починаючи з 05.07.2011 року по
04.07.2014 року позивач звернувся із заявою
№А34РСС9G772652 від 05.07.2011 року до ПАТ
«Акцент-Банк». Одночасно із заявою
позивача було ознайомлено із графіком
погашення кредиту, згідно якого до 10
числа кожного місяця протягом 36
місяців він мав погашати суму в
розмірі 956 гривень. В повній та
належній мірі виконуючи своє
зобов'язання та здійснюючи проплати за
кредитним зобов'язанням позивач
помітив, що з кожною проплатою сума
заборгованості за кредитом не
зменшувалася, а навпаки збільшувалася.
На його адресу за місцем проживання
почали надходити листи-досудові
попередження та СМС-повідомлення на
мобільний телефон . Він звернувся із
заявою до Рокитнівського РВ УМВС
України в Рівненській області про
вчинення злочину. Постановою
заступника начальника СВ
Рокитнівського РВ від 27.03.2013 року
кримінальне провадження було закрито
у зв'язку з відсутністю в діянні складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.129 КК України. Не
зважаючи на це, позивач продовжує
здійснювати телефонні дзвінки та
надсилати СМС-повідомлення.
Вважає, що відповідач порушив свої
зобов'язання за договором, навмисно та
безпідставно нараховував йому більші
суми по кредиту, ніж ті, що дійсно
позивач мав сплатити.
Крім того, позивач вказує, що
відповідно до ст.1055 ЦК України
визначено форму кредитного договору,
який має бути укладений у письмовій
форму. Типова форма кредитного
договору наведена в Положенні НБУ
«Про кредитування». На основі типової
форми кредитного договору банки
розробляють власні варіанти цього
документу. В даному випадку, відповідач
називає кредитним договором заяву
позичальника, яка є цілковитою
протилежністю вимогам чинного
законодавства, чим порушує права
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
позовні вимоги підтримав з підстав,
зазначених у заяві та доповнив, що за
його підрахунками, на час розгляду
гривень, отже у повній мірі повернув
Під час підписання заяви на отримання
кредиту він повідомляв представника
банку про те, що сплачувати кредит 10
числа він не зможе, оскільки отримує
пенсію 20 числа, на що представник банку
роз'яснив, що за затримку сплати
кредиту буде нараховуватись пеня у
незначному розмірі. Тому він, при
сплаті кредиту завжди вносив плату
більшу, ніж була узгоджена за
договором. За умовами договору, позивач
мав сплатити одноразово банку
винагороду у розмірі 400 гривень. Про те,
що він повинен буде щомісячно
сплачувати банку винагороду у розмірі
400 гривень його не повідомляли. Отже,
зловживаючи його довірою та
необізнаністю відповідач грубо
порушив його права як споживача послуг.
Просить задовольнити позов у повному
Представник позивача ОСОБА_3 позовні
вимоги підтримала по пояснила, що
фактично кредитний договір не був
укладений, оскільки при наданні
споживчого кредиту позивачу не була
надана достовірна інформація про
умови надання споживчого кредиту та
розмір пені, а незнання вказаного
сприяло збільшенню заборгованості.
Відповідачем порушено вимоги Закону
України «Про захист прав споживачів»,
оскільки споживчий договір, де має бути
передбачено нарахування пені позивач
не підписував та не отримував,
нарахування пені на заборгованість є
безпідставним. Позивач не отримував
оригінал договору та Умов та правил
надання банківських послуг, оскільки
зворотна сторона заяви позичальника не
містить його підпису, а отже були
порушені права позивача, що також є
підставою для розірвання договору.
Відповідно до ст.651 ЦК України у разі
істотного порушення договору другою
стороною, договір може бути розірвано.
В даному випадку має місце істотного
порушення договору відповідачем,
оскільки позивачу, як слабшій стороні,
не було надано повної інформації про
умови надання споживчого кредиту та
порядок нарахування пені, отримані
кошти банком неправомірно
зараховувались на погашення пені.
Просить позов задовольнити.
Згідно поданого заперечення
представника відповідача, відповідач
ПАТ «Акцент-Банк» позовні вимоги
вважає безпідставними посилаючись на
те, що 05.07.2011 року між позивачем та
відповідачем укладений кредитний
договір, відповідно до якого позивачу
гривень. У заяві позичальник зазначив,
що позивач ознайомлений та згідний з
Правилами та Умовами надання
банківських послуг. Своїм підписом
позивач підтверджує, що йому була
надана повна інформація про умови
кредитування, а заява разом із
запропонованими банком Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
тарифами складає кредитно-заставний
договір. Умовами кредитного договору
передбачено, що кредит надається під
0,01 % на місяць на суму залишку
заборгованості, за користування
кредитом позичальник сплачує банку
щомісячну комісію в розмірі 400 гривень.
Крім того, умовами кредитного договору
передбачено, що у випадку порушення
кредитних зобов'язань позичальник -
позивач сплачує банку пеню за кожний
день прострочки в розмірі 1,25%. Позивач
порушив виконання кредитних
зобов'язань, допустив прострочку, а
відповідно банк почав нараховувати
пеню за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань. Станом на 29.07.2014 року
загальна заборгованість становить
Також вважає, що відсутні у
позивача підстави для розірвання
договору та видачі довідки про
припинення виконання зобов'язання за
кредитним договором, оскільки умовами
договору та вимогами чинного
законодавства передбачено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином, а позивач
свої грошові зобов'язання не виконав
Представник відповідача Попович
О.М. в судовому засідання позовні
вимоги не визнав з підстав, зазначених
у запереченні та пояснив, що свої
грошові зобов'язання за кредитним
договором позивач не виконав, а тому
відсутні правові підстави для
розірвання договору. Просить у
задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача дослідивши письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
приходить до наступного.
Судом встановлено, що 5 липня
2011 року позивачем ОСОБА_2 було подано
заяву №А34РСС9G772652 від 05.07.2011 року до ПАТ
«Акцент-Банк» про надання споживчого
місяців зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 0,01% на
місяць на суму залишку заборгованості,
зі сплатою одноразової винагороди за
надання споживчого кредиту у розмірі
400,00 гривень та щомісячної винагороди
за надання фінансового інструменту у
розмірі 400,00 гривень. Погашення
заборгованості здійснюється
починаючи з 5 по 10 число кожного місяця
в сумі 956,60 гривень.
Зі змісту заяви вбачається, що вона і є
кредитним договором, де передбачені
всі умови надання та повернення
кредитних коштів, що зазначено в тексті
заяви позичальника, з чим погодився
позивач, засвідчивши свою згоду
підписом без будь-яких застережень (а.с.
), а тому суд вважає, що кредитний
договір укладений в письмовій формі,
відповідає вимогам ст.1055 ЦК України,
умови якого підлягають виконанню його
В силу вимог ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.
Згідно розрахунку заборгованості
за кредитним договором, станом на 29.07.2014
року заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ
6102,86 грн., - заборгованість за кредитом,
5,30 грн. - заборгованість за відсотками,
4788,02 грн. - заборгованість по комісії,
Згідно виписки за кредитним
договором, станом на 02.09.2014 року
позивачем сплачено за кредитним
договором за період з 05.07.2011 року по
Зі змісту виписки по рахунку ОСОБА_2,
копій квитанцій вбачається, що
повернення кредиту здійснювалося
позивачем з порушенням строків сплати
(у період з 5 по 10 число кожного місяця),
остання проплата здійснена 20.01.2014 року
(а.с.13-17, 107-110).
Відповідно до п.3 п.п. 3.2
постанови правління НБУ №168 від 10.05.2007
року, кредитний договір має містити
графік платежів (згідно зі строковістю,
зазначеною у договорі, - щомісяця,
щокварталу тощо) у розрізі сум
погашення основного боргу, сплати
процентів за користування кредитом,
вартості всіх супутніх послуг, а також
інших фінансових зобов'язань споживача
за кожним платіжним періодом з
урахуванням даних, передбачених у
додатку до цих Правил. У графіку
платежів має бути докладно розписана
сукупна вартість кредиту за кожним
Зі змісту заяви та доданих до неї
довідки та графіку погашення кредиту
вбачається, що сторонами дотримано в
повному обсязі вимоги цивільного
законодавства щодо предмету договору,
його ціни, строку повернення кредиту,
розміру відсотків, письмової форми.
Позичальник своїм підписом
засвідчив факт та згоду з умовами цього
договору, підтвердив свої права та
обов'язки за цим договором і погодився
з ними, підтвердив свою здатність
виконувати умови цього договору, та що
всі умови даного договору йому цілком
зрозумілі, а отже перед укладенням
цього договору він отримав від банку в
письмовій формі інформацію згідно
вимог Закону України «Про захист прав
Особливості регулювання відносин
за договором про надання споживчого
кредиту встановлені законом.
Відповідно до ст.1 п. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживчий кредит - кошти, що надаються
кредитодавцем (банком або іншою
фінансовою установою) споживачеві на
придбання продукції.
Статтею 203 ЦК України передбачено,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має
вчинятися у формі, встановленій
законом. Правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.
Згідно п. 6 ст.11 Закону України «Про
захист прав споживачів», споживач має
право протягом чотирнадцяти
календарних днів відкликати свою згоду
на укладення договору про надання
споживчого кредиту без пояснення
Відкликання згоди оформлюється
письмовим повідомленням, яке споживач
зобов'язаний подати особисто чи через
уповноваженого представника або
надіслати кредитодавцю до закінчення
строку, однак у даному випадку не має
письмового підтвердження про відмову в
В судовому засіданні позивач
пояснив, що заяв про розірвання
договору кредиту позивач не подавав.
Суд вважає, що при укладенні
спірного договору волевиявлення
сторін було вільним і відповідало
їхній внутрішній волі, сторони
договору мали необхідний обсяг
цивільної дієздатності, договір
вчинений в письмовій формі,
встановленій законом для його виду,
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними.
Зміст укладеного договору не
суперечить вимогам цивільного
законодавства України, а також
моральним засадам суспільства, в ньому
передбачені як права, так і обов'язки, а
також відповідальність за неналежне
виконання договору обох сторін.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
Не заслуговують на увагу суду
посилання позивача та його
представника на те, що позивач має
проблеми із зором, що під час
підписання договору йому не було
роз'яснено умови надання кредиту,
порядок та розмір нарахування пені, а
отже позивача було введено в оману,
оскільки спростовується належними та
допустимими доказами, а саме заявою,
довідкою про умови кредитування,
графіком погашення кредиту, підписання
яких 05.07.2011 року не заперечується
позивачем (а.с.103,104,105 ).
Також не заслуговують на увагу
суду твердження сторони позивача, що
позивачем своєчасно і у повній мірі
сплачував кредит у розмірах,
визначених договором, оскільки
вказане спростовується випискою по
рахунку ОСОБА_2, яка містить відомості
про порушення термінів та розмір
сплачених коштів, зокрема: 01.12.2011 р.
оплачено 500 грн., 03.04.2012 р. - 800 грн., 19.04.2012
р. - 300 грн., 21.11.2012 р. - 700 грн., 12.03.2013 р. - 700
грн. (а.с. 103-110).
Враховуючи обставини справи та
правові норми, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ст.ст.10,11,60,209,214, 215 ЦПК
України, суд,
Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позовних вимог до публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
про захист прав споживача банківських
послуг, визнання неправомірними дій,
розірвання кредитного договору,
зобов'язання вчинити певні дії.
Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рокитнівський районний суд
Рівненської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. У разі
якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області
А.Ф.Комзюк

Повний текст рішення складено 3
листопада 2014 року.