ЄУН № 331/1885/14-ц
Провадження № 2/331/864/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 13» листопада 2014 року Жовтневий
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Смолка
І.О.,

при секретарі Богач
А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки
домоволодіння, визнання права
власності та встановлення порядку
користування, та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
застосування наслідків нікчемного
правочину, про визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя з позовною
заявою до ОСОБА_2 про виділ частки
домоволодіння, визнання права
власності та встановлення порядку
користування, в якій просить суд
ухвалити рішення, яким виділити
частину домоволодіння та присвоїти їй
окрему поштову адресу, згідно
рекомендацій ТОВ «ЗМ БТІ», виділити
належну ОСОБА_1 в самостійне
домоволодіння з присвоєнням йому
адреси: АДРЕСА_1; припинити право
спільної часткової власності на
частину домоволодіння, належну ОСОБА_1;
визнати право приватної власності за
ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1,
розташоване на земельній ділянці 0,0669
кв.м.; визначити порядок користування
земельною ділянкою по фактичному
користуванню: - за ОСОБА_1 0,0669кв.м.; - за
ОСОБА_2 0,0490 кв.м.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилається на те, що йому на
праві власності належить частина
домоволодіння АДРЕСА_1, житловий
будинок літера «А» на підставі
договору купівлі-продажу від 28.03.2013
року, посвідченого Приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в Державному реєстрі
прав на нерухоме майно 28.03.2013 р. номер
запису про право власності 478344.
Співвласником зазначеного
домоволодіння, власником житлового
будинку літера «В» є відповідач.

Позивач зазначає, що він намагався
самостійно звернутися до департаменту
архітектури та містобудування
Запорізької міської ради з метою
виділу його частки з загального
домоволодіння та присвоєння окремої
поштової адреси, однак отримав
відповідь № 3-0425 від 12.03.2014 року, якою
підтверджено, «що поділ вищевказаного
домоволодіння відповідає умовам, що
передбачені чинними будівельними
нормами», однак для подальших дій
ініціатору необхідна згода
співвласника, Відповідач на звернення
ОСОБА_1. про надання згоди не реагує. У
разі задоволення вимог первісного
позову, що стосуються припинення права
спільної часткової власності та
виділення будинку літ. «А» по АДРЕСА_1 в
окреме домоволодіння, виникне
ситуація, у якій його правовстановчі
документи не будуть відповідати
вимогам законодавства, у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду із вимогою
про визнання права власності. Між
співвласниками домоволодіння склався
певний порядок користування земельною
ділянкою, що знаходиться у спільному
користуванні, між земельними ділянками
існує огородження, і позивач просить
визначити порядок користування
земельною ділянкою саме у такому
вигляді. Такий порядок користування
підтверджується технічним паспортом
на домоволодіння, в якому з 23.10.2007 року
загальна земельна ділянка розділена
парканом № 8, а точний розмір земельних
ділянок, якими користуються
співвласники, підтверджений
геодезичною зйомкою - актом
встановлення меж земельної ділянки,
відповідно до плану схеми якого,
земельна ділянка у фактичному
користуванні ОСОБА_1 0,0669 кв.м.; земельна
ділянка у фактичному користуванні
ОСОБА_2 0,0490 кв.м. Також, згідно відповіді
ТОВ «ЗМ БТІ», № 9163 від 28.10.2014 року, в разі
вирішення питання про розподіл об'єкту
нерухомого майна по АДРЕСА_1 на два
окремі житлові будинки, житловому
будинку літ. «А», належному ОСОБА_1,
можна присвоїти поштову адресу:
АДРЕСА_1.

В процесі судового розгляду справи
ОСОБА_2 звернувся до Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя із
зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про застосування наслідків
нікчемного правочину, про визнання
права власності, в якому просив суд
ухвалити рішення, яким скасувати
свідоцтво про право власності на
житловий будинок літ. «А» № АДРЕСА_1
серії САВ № 721569, видане ОСОБА_4
управлінням житлового господарства
Запорізької міської ради; застосувати
наслідки нікчемних правочинів -
договору купівлі-продажу, укладеного
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та в подальшому
між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий
будинок № АДРЕСА_1, який позначений на
плані літ. «А»; визнати за ним право
власності на житловий будинок №
АДРЕСА_1, позначеного на плані літ. «А».

Зазначена зустрічна позовна заява
прийнята судом до сумісного розгляду
із первісним позовом.

Представник позивача за первісним
позовом в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги, просив суд
задовольнити їх в повному обсязі на
підставах, викладених у позові. Проти
задоволення зустрічних позовних вимог
заперечував в повному обсязі, вважає х
недоказаними і наполягає на тому, що
позивачем за зустрічним позовом
пропущено строк позовної давності.

Представник відповідача в судовому
засіданні первісний позов не визнав у
повному обсязі, наполягав на
задоволенні вимог за зустрічним
позовом.

Представник ОСОБА_3 згоден з первісним
позовом, не згоден з зустрічним.
Пояснив, що зустрічний позов
недоказаний і ОСОБА_2Є пропущено строк
позовної давності для звернення з
позовом до суду.

ОСОБА_4 неодноразово викликався у
судові засідання, про що свідчать
поштові повідомлення, але у судові
засідання не з»явився. Учасники
процесу вважають за можливе розглянути
справу у відсутності ОСОБА_4 на
підставі наданих суду доказів.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши
та дослідивши матеріали справи, надані
докази, суд вважає первісний позов
таким, що підлягає задоволенню,
зустрічний позов таким, що задоволенню
не підлягає, з наступних підстав:

як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом у судовому
засіданні, ОСОБА_1 належить частина
домоволодіння - АДРЕСА_1, житловий
будинок літера «А» на підставі
договору купівлі-продажу від 28.03.2013
року, посвідченого Приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в Державному реєстрі
прав на нерухоме майно 28.03.2013 р. номер
запису про право власності 478344.

ОСОБА_2 на праві власності належить
частина домоволодіння - АДРЕСА_1,
житловий будинок літера «В» на
підставі договору купівлі-продажу від
14 листопада 2007 р., посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_6 за № 2985.

Відповідно до листа департаменту
архітектури та містобудування
Запорізької міської ради № 3-0425 від
12.03.2014 року щодо технічної можливості
поділу об'єкта нерухомого майна,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
зазначено, що, проаналізувавши
матеріали інвентаризації, встановлено,
що поділ вищевказаного домоволодіння
відповідає умовам, що передбачені
чинними будівельними нормами. У разі
відсутності нотаріально посвідченої
заяви співвласника домоволодіння або
недосягнення обопільної згоди між
співвласниками, питання вирішується в
судовому порядку.

Відповідно до наданого позивачем
договору купівлі продажу від 28.03.2013
року ним придбано житловий будинок літ.
«А» АДРЕСА_1, загальною площею 15,4 кв.м.,
розташований на земельній ділянці
площею 1175 кв.м. Земельна ділянка, на
якій знаходиться будинок, не
приватизована та має кадастровий номер
:01:001:0202. На зазначеній земельній
ділянці розташовані: житловий будинок
А, житловий будинок В, водопроводи №№ 2,
7, паркани №№ 3, 8, ворота № 4, колодязь №
5, яма зливна № 6. Також, відповідно
наданого позивачем технічного
паспорту ТОВ «ЗАПОРІЗЬКЕ МІЖМІСЬКЕ
БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ»,
інвентаризаційна справа № 17427/6642/15,
безпосередньо на земельній ділянці,
якою фактично користується ОСОБА_1,
окрім житлового будинку літ. «А»,
розташовані водопровід № 2,
водопровідний колодязь № 5, частина
паркану № 3 який, разом з ділянками
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поділяє паркан № 8.
Ділянка, на якій розташовано будинок
літ. «А», має окремий вхід зі сторони
АДРЕСА_1

Згідно відповіді ТОВ «ЗМ БТІ», № 9163 від
28.10.2014 року, в разі вирішення питання
про розподіл об'єкту нерухомого майна
по АДРЕСА_1 на два окремі житлові
будинки, житловому будинку літ. «А»,
належному ОСОБА_1, можна присвоїти
поштову адресу: АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належить права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Частиною.1,2 ст. 319 ЦК України
передбачено, що власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, яке
знаходиться у спільній власності може
бути виділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. При цьому у відповідності до ч. 2
ст. 367 ЦК України, у випадку поділу
спільного майна між співвласниками
право спільної часткової власності на
нього припиняється.

Таким чином, житловий будинок, що
знаходиться у власності ОСОБА_1,
здатний самостійно функціонувати та
може бути виділеним в самостійну
одиницю з присвоєнням окремої поштової
адреси.

Між сторонами склався певний порядок
користування земельною ділянкою, який
відображений в інвентаризаційній
справі ТОВ «ЗМ БТІ» № 17427/6642/15
домоволодіння, в якому з 23.10.2007 року
загальна земельна ділянка розділена
парканом № 8, а точний розмір земельних
ділянок, якими користуються
співвласники підтверджений
геодезичною зйомкою - актом
встановлення меж земельної ділянки,
відповідно до плану схеми якого,
земельна ділянка у фактичному
користуванні ОСОБА_1 0,0669 кв.м.; земельна
ділянка у фактичному користуванні
ОСОБА_2 0,0490 кв.м.

З акту встановлення меж земельної
ділянки вбачається, що площа земельних
ділянок, якими фактично користуються
сторони, більша або менша ідеально їм
належної.

Однак, позивач наполягає на
встановленні порядку користування,
який існує фактично, з відходженням від
ідеальних долей. Мотивує тим, що при
фактичному користуванні земельна
ділянка розподілена доцільно.
Клопотання про проведення
будівельно-технічної експертизи з
метою встановлення ідеальних часток
розподілу земельної ділянки сторонами
не заявлялось.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК, ст. 377 ЦК до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього власника
(землекористувача).

Відповідно до ст. 88 ЗК України та
Постанови Пленуму Верховного Суду № 7
від 16.04.2004р. із змінами від 19.03.2010р. «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» - володіння,
користування та розпорядження
земельною ділянкою, що перебуває у
спільній частковій власності,
здійснюються за згодою всіх
співвласників, згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, надані докази, вважає
зустрічний позов таким, що не підлягає
задоволенню на підставі встановлених
фактичних обставин по справі.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
мотивує позовні вимоги тим, що вважає,
що, згідно нотаріально посвідченого
договору-купівлі продажу № 2985 від
14.11.2007 року, став власником житлового
будинку літера «В», а також
господарських споруд, серед яких також
і житловий будинок літ. «А» та після
цього ніколи не відчужував літеру «А».
Право власності ж на будинок «А»
відповідачем ОСОБА_4 набуто
шахрайським шляхом з використанням
підробних документів, оскільки в
архівному відділі Запорізької міської
ради відсутнє розпорядження № 1319-р від
06.03.2008 року, яким оформлено право
власності на житловий будинок літера
«А» АДРЕСА_1. За таких обставин ОСОБА_4
не набував права власності на
зазначений будинок та не мав права
продавати його ОСОБА_3, а отже на
підставі 658 ЦК України, вона не отримала
права продажу предмету спору на
користь ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

В межах забезпечення доказів на
підставі ст. 54, 185, 133 ЦПК України,
сторонами, судом було витребувано
документи нотаріальних справ за
договорами купівлі продажу житлового
будинку літера «А» № АДРЕСА_1,
укладених між відповідачами за
зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та
в подальшому останньої з ОСОБА_1;
Розпорядження голови Жовтневої
районної адміністрації № 1295-р від
09.10.2007 року, № 1319-р від 06.03.2008 року;
залучено спеціаліста ТОВ «ЗМ БТІ» з
оригіналом інвентарної справи по
об'єкту нерухомості: житловий будинок
за адресою АДРЕСА_1 для вивчення
письмових доказів оригіналів
документів та надання відносно їх
пояснень спеціаліста.

З досліджених матеріалів нотаріальних
справ вбачається, що ОСОБА_4 набув права
власності на житловий будинок літера
«В» АДРЕСА_1 через договір купівлі
продажу від 14.11.2007 р., та з 2007 року почав
оформлення самовільно збудованого
будинку літера «А», що знаходився на
загальній земельній ділянці. 09.10.2007
року актом приймання до експлуатації
житлового будинку літ. «А» по АДРЕСА_1,
затвердженого розпорядженням голови
районної адміністрації № 1295-р,
районною приймальною комісією
встановлено, що зазначений будинок
дефектів виконаних будівельних робіт
не має, комісія вважає можливим
прийняти його до експлуатації. Також, в
матеріалах нотаріальних справ
знаходиться свідоцтво про право
власності на нерухоме майно серії САВ
№ 721569 від 24.03.2008 року, оформлене на
підставі розпорядження голови
Жовтневої районної адміністрації від
06.03.2008 року № 1319-р та підписане
керівником Управління житлового
господарства Запорізької міської ради.
На підставі зазначеного свідоцтва ОП
ЗМ БТІ сформовано витяг про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від
25.03.2008 року № 18236280. Наявність
зазначених документів підтверджує
законність набуття ОСОБА_4 права
власності на житловий будинок літ. «А»
АДРЕСА_1, що відповідає діючому на
момент реєстрації права власності
Тимчасовому положенню про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України N
7/5 від 07.02.2002. Відповідно до п 1, 6 Додатку
2 зазначеного Положення, перелічених
документів було достатньо для
реєстрації права власності на спірний
об'єкт нерухомості за ОСОБА_4

Надані архівним відділом Запорізької
міської ради документи підтверджують
наявність розпорядження голови
Жовтневої міської ради № 1295-р від 09.10.2007
року про затвердження акту приймання
передачі в експлуатацію житлового
будинку літера «А» по АДРЕСА_1 та
оформлення права власності на
зазначений будинок за ОСОБА_4, інше
запитуване розпорядження № 1319-р від
06.03.2008 року щоб одночасно відповідало
номеру та даті відсутнє на зберіганні
архівного відділу Запорізької міської
ради. Однак, залучений до розгляду в
справі експерт ТОВ «ЗМ БТІ» при огляді
судом оригіналу інвентаризаційної
справи, надав оригінал розпорядження №
1319-р від 06.03.2008 року з відбитком мокрої
печатки Жовтневої районної
адміністрації Запорізької міської
ради. Посилання позивача за зустрічним
позовом про підробленість
розпорядження № 1319-р від 06.03.2008 року, що
знаходиться в матеріалах
інвентаризаційної справи ТОВ «ЗМ БТІ»,
не знайшли відображення в матеріалах
справи. При наданні пояснень
представник ОСОБА_2 пояснив, що за
фактом підроблення зазначеного
розпорядження заяв про порушення
кримінального провадження не
подавалось, вироки суду, про які б йому
було відомо, відсутні.

Разом з тим, право власності на
житловий будинок літ. «А» було
зареєстроване та оформлене свідоцтвом
САВ № 721569 від 25.03.2008 року, про що видано
відповідний витяг № 18236280. При чому,
саме по собі свідоцтво не є юридичним
документом розпорядчого органу
місцевого самоврядування, що надає
права на оформлення права власності, а
позивачем за зустрічним позовом не
ставиться питання незаконності
розпорядчого акту, яким є
Розпорядження № 1295-р від 09.10.2007 року чи
№ 1319-р від 06.03.2008 року. Вимоги щодо
скасування свідоцтва про право
власності є похідними від існуючого
розпорядження про оформлення права
власності та нерозривно пов'язані між
собою. Така позиція підтверджується й
ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», за якою Записи до Державного
реєстру прав вносяться на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі
скасування на підставі рішення суду
рішення про державну реєстрацію прав
до Державного реєстру прав вноситься
запис про скасування державної
реєстрації прав.

З наданих залученим спеціалістом ТОВ
«ЗМ БТІ» пояснень та оригіналу
інвентаризаційної справи об'єкту
нерухомості за адресою АДРЕСА_1 стало
відомо, що право власності на об'єкт
нерухомості - житловий будинок літера
«А» по АДРЕСА_1, було зареєстроване за
ОСОБА_4 на підставі перелічених вище
розпоряджень голови Жовтневої
районної адміністрації та свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
серії САВ № 721569 відповідно до діючого
на час реєстрації Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України N 7/5 від
07.02.2002. Суду надано для огляду оригінали
зазначених документів з відтисками
мокрих печаток відповідних органів
місцевого самоврядування.

Додатково, відповідаючи на запитання
сторін спеціаліст пояснив, що при
оформлені нотаріального договору № 2985
від 14.11.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до
останнього не переходило та не могло
перейти право власності на житловий
будинок «А» по АДРЕСА_1 оскільки
нотаріусу та в подальшому в інвентарну
справу ЗМ БТІ не надавалось
правовстановлюючого документу на цей
будинок на час укладення угоди; право
власності на літ. «А» належним чином
оформлене та зареєстроване за ОСОБА_1;
спільне часткове домоволодіння, що
складається з літ. «А» та літ. «В» по
АДРЕСА_1 можуть бути розділені в окремі
домоволодіння.

В подальшому, на запит суду від 27.10.2014
року № К-24С/2/331/864/14 ТОВ «ЗМ БТІ» було
надано відповідь вих. № 9163 від 28.10.2014
року, що в разі вирішення питання про
розподіл об'єкту нерухомого майна по
АДРЕСА_1 на два окремі житлові будинки,
керуючись рішеннями Запорізької
міської ради № 50 від 05.09.2012 р., № 61 від
28.11.2012 р., ТОВ «ЗМ БТІ» пропонує
присвоїти житловому будинку літ. А,
належному ОСОБА_1, поштову адресу:
АДРЕСА_1.

Крім того Позивачем за первісним
позовом подано заяву про застосування
строку позовної давності до вимог за
зустрічним позовом.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

З наданих приватним нотаріусом ОСОБА_7
матеріалів, вбачається, що первинне
відчуження житлового будинку «А» по
АДРЕСА_1 відбулося 28.03.2008 року між
власником ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі
нотаріально посвідченого договору, так
як спірний будинок був частиною
спільної часткової власності то
нотаріусом було відібрано посвідчену
нотаріально заяву ОСОБА_2 про відмову
на переважне право на придбання
житлового будинку «А» по АДРЕСА_1 на
підставі ст. 362 ЦК України. Отже, позивач
за зустрічним позовом знав про
оформлення права власності на житловий
будинок «А» по АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 ще
принаймні з 28.03.2008 року.

Відповідно до вимог ст. 256-257, 261 ч.1, ст.267
ч.3-4 ЦК України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки, з часу коли позивачу за
зустрічним позовом стало відомо про те,
що ОСОБА_4 видано свідоцтво про право
власності на спірний житловий будинок
сплинуло більше 6 років і представники
відповідачів по первісному позову
просять застосувати позовну давність,
а позивач за зустрічним позовом та його
представник не заявляли клопотання про
поновлення строку для звернення до
суду, у зустрічному позові слід
відмовити.

Згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Відповідно ст. 84 ЦПК України, витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

При стягненні витрат на правову
допомогу слід враховувати, що особа,
яка таку допомогу надавала, має бути
адвокатом (стаття 6 Закону України від
05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру
та адвокатську діяльність») або іншим
фахівцем у галузі права незалежно від
того, чи така особа брала участь у
справі на підставі довіреності, чи
відповідного договору (статті 12, 42, 56
ЦПК).

На підтвердження витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги адвоката,
суду надано копії договору про надання
правової допомоги від 06.05.2014р., акт
виконаних робіт від 27.10.2014р., розрахунок
та квитанція до касового ордера від
27.10.2014 р., всього на суму 5846,4 грн.

Керуючись ст..ст.10,11,88,212-215 ЦПК України,
ст..ст.317,319,328,364,367 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки
домоволодіння, визнання права
власності та встановлення порядку
користування - задовольнити.

Припинити право спільної часткової
власності на частину домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, виділивши частину
домоволодіння, а саме: житловий будинок
літ. «А», загальною площею 15,4 кв.м.,
житловою площею 10,3 кв.м., частину
паркану № 3 до паркану № 8 та паркан № 8,
розташовані на земельній ділянці
площею 0,0669 га, належну ОСОБА_1 на праві
приватної власності в окреме
домоволодіння з присвоєнням йому
окремої адреси: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
окреме домоволодіння, яке складається
з житлового будинку літ. «А», загальною
площею 15,4 кв.м., житловою площею 10,3 кв.м.,
частину паркану № 3 до паркану № 8 та
паркан № 8, розташованих на земельній
ділянці площею 0,0669 га., з присвоєнням
йому окремої адреси: АДРЕСА_1

Визначити порядок користування
земельною ділянкою по фактичному
користуванню, відповідно акту
встановлення меж земельної ділянки
загальною площею 0,1159 га:

- визнати за ОСОБА_1 право користування
земельною ділянкою площею 0,0669 га.

- визнати за ОСОБА_2 право користування
земельною ділянкою прощею 0,0490 га.

Межу розподілу земельної ділянки
провести по фактично встановленого
паркану № 8 відповідно до існуючого
технічного паспорту будинку на момент
придбання його ОСОБА_1

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
застосування наслідків нікчемного
правочину, про визнання права
власності - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на
Відповідача за первісним позовом.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5846,4
грн. підтверджених витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги адвоката.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня
його проголошення.

Суддя
Смолка І.О.