Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2874/14-ц

25 грудня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської
області

в складі:головуючого -судді: Мужика
І.І.

секретаря :
Кушнірчук М.Д.

з участю представника позивача:
Жукової-Домарацької О.О.

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Надвірна
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області до ОСОБА_2
про стягнення переплати пенсії,-

Встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області звернулося
до суду із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення переплати пенсії.

В судовому засіданні представник
позивача по справі управління
Пенсійного фонду України в
Надвірнянському районі
Івано-Франківської області -
Жукова-Домарацька О.О. позов підтримала
з мотивів викладених в позовній заяві,
який просить задоволити.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судовому
засіданні позов не визнала і просить в
його задоволенні відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін по
справі, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК
України і які сторони вважають
достатніми для обґрунтування і
заперечення своїх позовних вимог та
з'ясувавши фактичні обставини справи,
прийшов до висновку про відмову в
задоволенні позову виходячи з
наступних підстав:

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому зазначеним Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що
кожна із сторін повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню всіх обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін на інших
осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач по справі ОСОБА_2, як
пенсіонер, з 01.08.2006 року перебуває на
обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області та отримує
пенсію за віком, як особа, яка працювала
в районах Крайньої Півночі. На підставі
поданих документів ОСОБА_2 призначено
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» при
загальному стажу роботи ( з 2004 р.) 32 роки
07 місяців 08 днів, в т.ч. 24 роки 06 місяців
21 день робота в районах Крайньої
Півночі.

Згідно Тимчасової Угоди між Урядом
України і Російської Федерації про
гарантії прав громадян, які працювали в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, які прирівняні до районів
не менше 15 календарних років в районах
Крайньої Півночі або не менше 20
календарних років в місцевостях, які
прирівняні до районів Крайньої
Півночі, незалежно від місця їх
проживання на території обох держав
мають право на пенсію по старості (за
віком): чоловіки по досягненню 55 років і
при загальному стажу роботи не менше 25
років; жінки по досягненню 50 років і при
загальному стажу роботи не менше 20
років.

Ст. 4 Тимчасової Угоди передбачає, що
при обчисленні пенсії або частини, яка
відповідає тривалості трудового стажу,
виробленого в районах Крайньої Півночі
або в місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі, до 01.01.1991
року, на підставі ст.1 цієї Тимчасової
Угоди на території України визначення
загального трудового стажу роботи,
середньомісячного заробітку і розміру
пенсії здійснюється згідно її
законодавства.

При призначенні пенсії компетентні
органи РФ відшкодовують витрати на
виплату в тій частині, яка відповідає
тривалості трудового стажу,
виробленого в районах Крайньої Півночі
або в місцевостях, які прирівняні до
районів Крайньої Півночі, починаючи з
01.01.1991 року і обчислюється за нормами
законодавства Російської Федерації.

Відшкодування витрат на виплату
вищезазначених пенсій здійснюється
згідно з Порядком переведення і
виплати пенсій відповідно до
Тимчасової Угоди до виникнення права
на пенсійне забезпечення згідно з
законодавством України за умови
оформлення і надсилання формуляру щодо
відшкодування частини пенсії.

При призначенні пенсії ОСОБА_2 було
взято до уваги довідки про заробітну
плату від 11.10.2006 року № 04-1230 за період з
01.01.1988 року по 31.12.1992 рік та
індивідуальні відомості про заробітну
плату за період з 01.07.2000 року по 31.05.2006
року.

Оскільки заробітна плата ОСОБА_2 за
період з 01.01. 1988 рік по 31.12.1992 рік, з 01.07.2000
рік по 31.05.2006 рік була взята для
відшкодування витрат на виплату пенсії
РФ згідно Тимчасової Угоди, то
заробіток за вищевказаний період не
може враховуватися для призначення
пенсії за віком. Так як ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилося 55 років, то з
02.03.2009 року обчислення пенсії
проводиться із врахуванням стажу
роботи на території РФ після 01.0.1991 року,
як українського стажу роботи.

Згідно програмного забезпечення
АСОПД/КОМТЕХ додано новий вид
заробітку «За новою формулою (Крайня
Північ)», де вноситься заробітна плата
за будь-які 60 місяців за період до 01.01.1991
року, який застосовуватиметься до
досягнення пенсійного віку.

Як ствердила в судовому засіданні
представник позивача по справі 12.04.2010
року з ПФ РФ Тюменської області
Ханти-Мансійського автономного округу
м. Нижнєвартовська отримано довідку
про заробітну плату ОСОБА_2 за період з
1992 року по 2006 рік без врахування
надбавок Крайньої Півночі та районних
коефіцієнтів.

У зв'язку з вищенаведеним виникла
переплата пенсії в сумі 8577 грн. 56 коп.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судовому
засіданні заперечила подання
недостовірних довідок при оформленні
пенсії і з часу виходу на пенсію
жодного разу не виїздила в Російську
Федирацію.

Так, відповідно до ч.1 ст.50 Закону
України "Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування", суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п.2 Порядку відшкодування
коштів, надміру виплачених за
призначеними пенсіями та списання сум
переплат пенсій та грошової допомоги,
що є безнадійними до стягнення,
затвердженим Постановою правління
Пенсійного фонду України від 21.03.2003
року № 6-4 визначено, що переплатою
пенсій та грошової допомоги є сума
пенсій та грошової допомоги, виплачена
з різних причин понад розмір,
визначений законодавством.

Згідно п.3 даного порядку передбачено,
що повернення коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
проводиться відповідно до ст.103 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" у
випадках виявлення подання
громадянами недостовірних відомостей
про заробітну плату чи інший дохід,
стаж роботи, несвоєчасного подання
відомостей про зміни у складі сім"ї
тощо.

Ч.1 ст.103 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" передбачено, що суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонеру
внаслідок зловживань з її боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім"ї тощо) стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Дослідивши всі зібрані докази по
справі, суд не встановив зловживань з
боку відповідача по справі ОСОБА_2 щодо
надання недостовірної довідки.

Відповідно до ст.1215 ЦК України не
підлягають поверненню безпідставно
набуті: заробітна плата і платежі, що
прирівнюються до неї: пенсії, допомоги,
стипендії, відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров"я або смертю, аліменти та інші
грошові суми, надані фізичній особі як
засіб до існування, якщо їх виплата
проведена фізичною або юридичною
особою добровільно, за відсутності
рахункової помилки з її боку і
недобросовісності з боку набувача.

Як вбачається зі змісту вищезазначених
законодавчих норм, відрахування
виплаченої надміру пенсії можливе лише
за умови зловживань з боку пенсіонера.

В ході судового розгляду представником
позивача не було надано в розумінні
положень ст. ст. 58.59 ЦПК України,
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про те, що недобросовісні дії
відповідача призвели до переплати
пенсії.

Суд прийшов до висновку, що надмірна
виплата сум пенсії сталася не з вини
відповідача, жодних доказів, які б
свідчили про зловживання з боку ОСОБА_2
або подання нею недостовірних даних, не
надано позивачем і їх не добуто в
судовому засіданні.

А тому, суд прийшов до висновку про
відмову в задоволенні позову.

На підставі ст. 1215 ЦК України, ст. 103
Закону України «Про пенсійне
забезпечення»,ст. 50 «Про
загальнообов»язкове пенсійне
забезпечення», керуючись ст.ст.213-215,218
ЦПК України,суд,-

Вирішив:

В позові управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області -
відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не було скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом 10
днів з дня його проголошення через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Мужик І.І.

Рішення виготовлено в повному обсязі
29.12.2014.