справа № 462/5649/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки і
піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради)
про визначення способу у вихованні
дитини батьком та позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 (третя особа: орган опіки і
піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради)
про визнання дій, що перешкоджають
виконувати батьківські обов'язки по
догляду та вихованню дитини
неправомірними, зобов'язання не чинити
перешкод у спілкуванні та вихованні
дитини, визначення способу участі у
вихованні дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,
який змінювала та уточнювала /Т-1
а.с.26-28/, та в якому просить встановити
способи участі ОСОБА_2 у вихованні їх
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши
наступні години участі батька у
вихованні дитини: один раз в місяць в
другу суботу місяці та третю неділю
місяця з 15 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. в
присутності матері та один раз на
тиждень в робочі дні терміном не менше
двох годин. Свої вимоги мотивує тим, що
вона не погоджується з тими способами,
які були встановлені розпорядженням
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 08.08.2014 року
№ 407 "Про встановлення ОСОБА_4 днів
побачень із малолітньою донькою
ОСОБА_3", а також існують підстави
вважати, що батько своєю поведінкою
негативно впливає на психічне та
моральне здоров'я дитини. В зв'язку з
вказаним, просить позов задовольнити.

ОСОБА_2 проти позову ОСОБА_1 заперечив,
також подав до суду позов, який
змінював та уточнював /Т-2 а.с.16-21, Т-1
а.с.232/, і в якому просить визнати дії
ОСОБА_1, що перешкоджають виконувати
йому батьківські обов'язки по догляду
та вихованню дитини неправомірними,
зобов'язати не чинити перешкод у
спілкуванні та вихованні дитини,
визначити наступні способи участі у
вихованні дитини, встановивши
наступний графік, цикл якого
(повторюваність) становить два тижні:
перший тиждень: з вівторка 16.00 до середи
9.00 та четверга 16.00 до п'ятниці 9.00
спільне проведення часу батька та
дочки поза місцем постійного
проживання дочки з матір'ю, без
присутності інших осіб; другий тиждень:
з понеділка 16.00 до вівторка 9.00, середи
16.00 до четверга 9.00 та п'ятниці 17.00 до
понеділка 9.00 спільне проведення часу
батька та дочки поза місцем постійного
проживання дочки з матір'ю, без
присутності інших осіб; У випадку, якщо
батько з поважних причин не зможе
провести час спільно з дочкою у
визначений графіком день, то таке
спільне проведення часу переноситься
за домовленістю сторін на інший день в
межах цього тижня. У випадку, коли під
час перебування у батька відповідно до
умов цього рішення дочка захворіє,
батько зобов'язаний негайно повідомити
про це матір, яка вправі негайно
забрати донечку, крім випадків, коли це
категорично неприпустимо за медичними
показниками. В такому випадку
втрачений через хворобу час спільного
перебування батька з дитиною
компенсується за домовленістю сторін в
період після одужання дитини.
Зобов'язати батьків почергово, за
спільною згодою, забезпечити
відвідування дочкою дошкільного
навчального закладу, закладу освіти,
гуртків, спортивних секцій, а також
забирати дочку. Батько під час щорічної
відпустки за місцем праці має право
спільного проживання з донькою до 30
календарних днів на рік одноразово або
: поділом цього строку на декілька
частин за своїм місцем проживання, або
в іншому місці на свій розсуд. У
випадку, якщо щорічна відпустка
використовується батьком одноразово і
в межах м. Львова, то в цей час матір має
право на спілкування з донькою згідно
графіку. У випадку, якщо щорічна
відпустка використовується матір'ю
одноразово і в межах м. Львова, то в цей
час батько має право на спілкування з
донькою згідно графіку. Зобов'язати
батьків не чинити перешкод для
зустрічі і проведення до трьох годин
часу другим із батьків із дочкою у день
народження доньки, іменини, дня Святого
Миколая та ін. Кожен із батьків на час
свого дня народження має право
проводити день з дочкою. Зобов'язати
батьків не чинити один одному
обмеження в спілкуванні з дочкою
особисто, засобами телефонного,
поштового, електронного та іншого
засобу зв'язку, що не передбачають
безпосереднього фізичного спілкування
між батьком та дочкою чи матір'ю та
дочкою. У дні, які згідно Кодексу
законів про працю України або іншого
нормативного акту, який регулюватиме
ці відносини, є святковими і
неробочими, дочка, ОСОБА_3, проводить
час почергово із кожним із батьків
протягом всього часу таких святкових і
неробочих днів та вихідних днів, які до
них прилягають. Почерговість означає,
що святковий і/або неробочий день та
вихідні дні, які прилягають до цього
святкового і/або неробочого дня,
проводяться повністю з одним зі
батьків за місцем його проживання без
присутності іншого з батьків, а
наступний в переліку святковий і/або
неробочий день та вихідні дні, які
прилягають до цього святкового і/або
неробочого дня проводяться з другим із
батьків за місцем його проживання без
присутності другого із батьків. При
цьому Різдво та Пасха проводяться
щороку із різними із батьків з
дотриманням за рахунок інших вихідних
і/або святкових днів рівного розподілу.
Перший святковий день і неробочі дні
після набрання законної сили даного
рішення донька проводить із батьком. У
випадку зміни черги проведення
святкового і неробочих днів з одним із
батьків такий підлягає компенсації у
наступний святковий і неробочий день.
Зобов'язати батька повідомляти матір
завчасно, не менше ніж за 5 днів до
бажаної дати, про намір використати
передбачений час спільного проживання
дочкою (або його частину). Свої вимоги
мотивує тим, що ОСОБА_1 створює йому
перешкоди у спілкуванні з дитиною.

11 листопада 2014 року ухвалою судового
засідання вищезазначені позови були
об'єднанні в одне провадження /Т-1 а.с.175/.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представники її позов підтримали,
проти позову ОСОБА_2 заперечили, дали
пояснення аналогічні наведеному у
позові, просять її позов задовольнити,
у позові ОСОБА_2 відмовити.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його
представник його позов підтримали,
проти позову ОСОБА_1 заперечили, дали
пояснення аналогічні наведеному у
позові, просять його позов
задовольнити, у позові ОСОБА_1
відмовити.

Представник третьої особи проти позову
ОСОБА_1 заперечив, позов ОСОБА_2
підтримав частково, пояснивши, що слід
зобов'язати ОСОБА_1 зобов'язати не
чинити перешкод у спілкуванні та
вихованні дитини, щодо графіку
побачень ОСОБА_2 з донькою, то зазначив,
що його слід встановити такий, який
зазначений у розпорядженні
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 08.08.2014 року
№ 407 "Про встановлення ОСОБА_4 днів
побачень із малолітньою донькою
ОСОБА_3", саме такий графік буде
відповідати, як інтересам сторін, так і
інтересам дитини.

Суд заслухавши пояснення сторін, їх
представників, представника третьої
особи, свідків, дослідивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов
ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню, а у задоволенні позову
ОСОБА_1 слід відмовити з наступних
підстав.

Згідно з принципом 6 Декларації прав
дитини від 20 листопада 1959 року,
оголошеної Генеральною Асамблеєю
Організації об'єднаних націй, дитина
для повного і гармонійного розвитку її
особи потребує любові і розуміння. Вона
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і, в усякому разі, в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітню дитину не
слід, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, розлучати зі
своєю матір'ю

Відповідно до Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року,
ратифікованої постановою Верховною
Радою України від 27 листопада 1991 року №
789-ХІІ, держави-учасниці поважають
право дитини, яка розлучається з одним
чи обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із
батьків, з ким проживає дитина, чинить
перешкоди тому з батьків, хто проживає
окремо, у спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод.

Частиною 2 статті 159 СК України
передбачено, що суд визначає способи
участі одного з батьків у вихованні
дитини (періодичні чи систематичні
побачення, можливість спільного
відпочинку, відвідування дитиною місця
його проживання тощо), місце та час
їхнього спілкування. В окремих
випадках, якщо це викликано інтересами
дитини, суд може обумовити побачення з
дитиною присутністю іншої особи.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 10
травня 2008 року, який був розірваний
відповідно до рішення Шевченківського
районного суду м. Львова від 03 березня
2014 року /Т-1 а.с.11/. Сторони від шлюбу
мають малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зі змісту п. 7 мирової угоди,
затвердженої ухвалою Шевченківського
районного суду м. Львова від 19.03.2014 року,
вбачається, що місцем проживання
дитини ОСОБА_3 визначено місце
проживання її матері ОСОБА_1 /Т-2 а.с.12/.

08 серпня 2014 року Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради було винесене
розпорядження № 407 "Про встановлення
ОСОБА_4 днів побачень із малолітньою
донькою ОСОБА_3" /а.с.14/

Відповідно до зазначеного
розпорядження був встановлений
наступний графік побачення батька з
дитиною:

- щовівторка з 17:00 години до середи 09:00
години;

- щочетверга з 17:00 години до 20:00 години;

- з 10:00 години суботи до 20:00 години
неділі - почергово;

- день народження батька;

- Різдво, Пасха - почергово;

- щорічна основна відпустка за місцем
праці до 30 календарних днів на рік
одноразово або з поділом цього строку
на декілька частин за своїм місцем
проживання, або в іншому місці на свій
розсуд;

- святкові і неробочі дні, та вихідні
дні, які до них прилягають - почергово.
Перший святковий день і неробочі дні
після набрання законної сили даного
розпорядження донька проводить із
батьком.

Побачення повинні відбуватися поза
межами проживання малолітньої без
присутності інших осіб, при умові, що
побачення не будуть негативно впливати
на фізичний та психічний стан дитини.

Крім цього, за домовленістю між
батьками дитини, зустрічі можуть
відбуватись і в інші дні впродовж
тижня, не порушуючи режим харчування та
сну малолітньої ОСОБА_3 У випадку, якщо
батько з поважних причин не зміг
провести час спільно з донькою у
визначений графіком день, то таке
спільне проведення часу переноситься
за домовленістю сторін на інший день в
межах цього тижня.

У випадку, коли під час перебування у
батька відповідно до умов цього
рішення донька захворіє, батько
зобов'язаний негайно повідомити про це
матір, яка вправі негайно забрати її,
крім випадків, коли це категорично
неприпустимо за медичними показниками.
Втрачений через хворобу час спільного
перебування батька з дитиною
компенсується за домовленістю сторін в
період після виздоровлення дитини.

Як убачається з позовів та пояснень
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 жодну зі сторін
вищевказаний графік побачень не
влаштовує.

Ухвалою судового засідання від 11
листопада 2014 року третю особу було
зобов'язано надати письмовий висновок
щодо розв'язання спору між сторонами на
підставі відомостей, одержаних в
результаті обстеження умов проживання
дитини, батьків, інших осіб, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи, як це передбачено
вимогами ч.ч. 4,5 ст. 19 СК України.

Проте, третя особа своїм листом від
02.12.2014 року повідомила про те, що
підстав для надання вищевказаного
висновку немає, оскільки було прийнято
рішення щодо визначення способу участі
у вихованні дитини батька, на основі
якого було винесене розпорядження
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради від 08.08.2014 року
№ 407 /Т-1 а.с.228/.

За таких обставин, суд змушений
вирішити даний спір за умов, коли
письмовий висновок органу опіки і
піклування щодо розв'язання спору
відсутній.

ОСОБА_1 з кінця серпня 2014 року чинить
перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 з
малолітньою донькою, такий висновок
суду ґрунтується на поясненнях самого
ОСОБА_1, свідків з його сторони, а саме
його матері ОСОБА_7, батька ОСОБА_8,
сестри ОСОБА_9, шваґера ОСОБА_6,
співробітника ОСОБА_10, які пояснили, що
протягом вересня-листопада 2014 року
неодноразово приїжджали до будинку
ОСОБА_1 для того, що побачити дитину,
проте мати дитини та її родичі чинили
різного роду перешкоди у спілкуванні з
дитиною. Також, це підтверджується і
поясненнями свідків з боку ОСОБА_1, а
саме її матері ОСОБА_11, тітки ОСОБА_12,
які у судовому засіданні пояснили, що з
кінця серпня 2014 року перестали давати
дитину батькові, після того, як він у
серпні 2014 року забрав дитину з дитячого
табору, та не повідомивши про це ОСОБА_1
поїхав з донькою відпочивати в Щацький
район Волинської області, при цьому
протягом всього відпочинку він так і не
повідомив матір дитини про місце їх
відпочинку, що фактично і спровокувало
конфлікт між сторонами.

За таких, обставин, суд приходить до
висновку, що позовна вимога про
зобов'язання ОСОБА_1 не чинити
перешкоди у спілкуванні та вихованні
дитини підлягає задоволенню, оскільки
ОСОБА_2 протягом трьох місяців фактично
позбавлений можливості брати участь у
вихованні доньки.

Разом з тим, позовна вимога про
визнання дій, що перешкоджають
виконувати батьківські обов'язки по
догляду та вихованню дитини
неправомірними охоплюється позовною
вимогою про зобов'язання не чинити
перешкоди у спілкуванні та вихованні
дитини, і тому підстав для її
задоволення немає.

У судовому засіданні з'ясовано, що
малолітня ОСОБА_3, якій виповнилося
шість років, з 01 вересня 2015 року починає
навчатися у першому класі
загальноосвітньої середньої школи, як
убачається з пояснення її матері
заплановано, що дитина буде навчатися у
середній школі № 44, яка розташована
поряд з місцем їх проживання, у дитини є
чіткий режим дня, вона лягає спати о 21
год. 00 хв., всі вказані обставини не
заперечуються учасниками судового
процесу, а відтак не підлягають
доказуванню в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

З аналізу графіку побачень, який
просить встановити ОСОБА_2 слідує, що
фактично він просить зробити так, щоб
дитина половину календарних днів у
році проживала разом з ним, окремо від
матері за адресою АДРЕСА_1.

Суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1
та її представників, що дитина не може
ночувати у будинку за адресою АДРЕСА_1,
який є незавершеним будівництвом /Т-1
а.с.204/, оскільки будівництво фактично
завершено, а будинок здається в
експлуатацію, що підтверджується
декларацією про готовність об'єкти до
експлуатації /а.с.Т-1 а.с.273-277/, а згідно з
довідки Бартатівської сільської ради
№ 636 від 15.12.2014 року будинок знаходиться
в доброму стані і придатний для
проживання /Т-1 а.с.278/ та акту обстеження
житлово-побутових умов проживання від
10.11.2014 року для доньки у вказаному
будинку створено добрі умови для
проживання /Т-1 а.с.173/.

Разом з тим, суд вважає, що графік
побачень, який запропонував у своєму
позові ОСОБА_2 є необґрунтований та
складений без урахування інтересів
іншої сторони та дитини, з огляду на
таке.

Беручи до уваги, що місце проживання
дитини визначене місце проживання її
матері, положення, передбачені
міжнародним принципом щодо не
розлучення дитини з матір'ю, вік дитини,
її режим дня, факт того, що дитини іде
навчатися, що призведе до додаткових
навантажень на неї, до середньої школи,
яка розташована у м. Львові, а батько
проживає за межами міста, що робить
добирання до школи більш тривалішим, а
також, враховуючи усні висновки
спеціалістів-практичних психологів
Львівського обласного
психоневрологічного диспансеру
ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які вони надали у
судовому засіданні, про те, що фактичне
проживання дитини на два будинки може
призвести до того, що в дитини не буде
сприйняття власного дому, а довгий
термін проживання від матері може
психологічно травмувати дитину, суд
вважає, що слід визначити наступні
способи участі ОСОБА_2 у вихованні
доньки.

Так, ОСОБА_2 слід дозволити щовівторка
та щочетверга забирати доньку до свого
місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, з
15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. після чого
повертати доньку її матері; другу та
четверту суботу щомісяця забирати
доньку до свого місця проживання з 10
год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі після
чого повертати доньку її матері; у день
свого дня народження забирати доньку з
10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. після чого
повертати доньку її матері.

Крім того, ОСОБА_2 слід дозволити на
наступний день після Різдва
Христового, який припадає на зимові
канікули дитини, та на наступний день
після Пасхи (Великодня) і Трійці, які є
вихідними в силу положень ст.ст. 67, 73
КЗпП України, забирати доньку до свого
місця проживання з 10 год. 00 хв. до 20 год.
00 хв. після чого повертати доньку її
матері. Суд вважає, що деталізація
графіку побачень дитини у інші
святкові та неробочі дні може
призвести до того, що дитина буде
позбавлена можливості в повній мірі
спілкуватися з іншими родичами,
друзями, однокласниками, що може
негативно вплинути на інтереси самої
дитини, і тому в частині вимоги щодо
визначення графіку побачень у інші
святкові дні слід відмовити.

Також, слід відмовити у задоволенні
вимоги про перенесення спільного
проведення часу батька з дитиною у
випадку, якщо дитина захворіє або
батько з поважних причин не зможе
провести час спільно з дитиною,
оскільки зазначена вимога є
необґрунтованою та неконкретизованою
(не зазначено у який саме спосіб має
переноситися графік побачень), така не
визначеність може призвести до
виникнення конфліктів між сторонами.
За таких обставин, якщо батько не зможе
провести час спільно з дитиною, то інші
дні мають визначатися лише за взаємною
згодою сторін, і тому у задоволенні
цієї вимоги слід відмовити.

Щодо спільного відпочинку, то батькові
слід дозволити спільно відпочивати з
донькою під час відпустки до 30
календарних днів, а беручи до уваги
пояснення ОСОБА_2, що він бажає
відпочивати з дитиною у різні пори
року, то це слід дозволити робити або на
рік одноразово або з поділом цього
строку на дві частини за своїм місцем
проживання. Щодо відпочинку в іншому
місці, то з метою уникнення в
подальшому можливих конфліктів та
непорозумінь між сторонами,
недопущення неприпустимих фактів того,
що мати не знає де конкретно відпочиває
її дитина, то це слід дозволити робити
батькові за обов'язковим погодженням з
ОСОБА_1

Суд, дослідивши докази по справі у їх
сукупності, приходить до висновку, що
саме такий спосіб участі батька у
вихованні дитини буде відповідати
принципам розумності та
справедливості, інтересам сторін, а
також правам та інтересам самої дитини.

Щодо позову ОСОБА_1, то у задоволенні
такого слід відмовити з огляду на таке.

З аналізу положень ст. 159 СК України
слідує, що чинним законодавством
передбачене право того з батьків, кому
чинитися перешкоди у спілкуванні з
дитиною, звернутися до суду з позовом
про усунення цих перешкод зі сторони
іншого з батьків, з ким проживає дитина.

Під час розгляду позову про усунення
перешкод той з батьків, з ким проживає
дитина, має право заперечити проти
позову, а відтак уточнений позов, з яким
звернулася ОСОБА_1 про визначення
способу у вихованні дитини батьком не є
належним способом судового захисту
(стаття 16 ЦК України), так, остання могла
звернутися до суду з позовом про зміну
графіку побачень батька з дитиною,
оскаржити рішення органу опіки та
піклування.

Крім того, вимоги ОСОБА_1 про те, що
побачення ОСОБА_2 з дитиною мають
відбуватися лише за її участю не
заслуговують на увагу суду, оскільки
ОСОБА_1 та її представниками не надано
суду доказів, які б вказували на
існування конкретних окремих випадків,
які б були викликані інтересами дитини,
та обумовлювали необхідність побачень
батька з дитиною в присутності інших
осіб, зокрема матері дитини, як це
передбачено ч. 2 ст. 159 СК України.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 не перебуває на обліку в
психоневрологічному диспансері /Т-1
а.с.173/, має постійне місце проживання та
праці.

За таких обставин, суд вважає, що у
задоволенні позову ОСОБА_1 слід
відмовити за безпідставністю та
необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,88,209,212-215 ЦПК
України суд -

вирішив:

Позов позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (третя
особа: орган опіки і піклування
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради) про визнання
дій, що перешкоджають виконувати
батьківські обов'язки по догляду та
вихованню дитини неправомірними,
зобов'язання не чинити перешкод у
спілкуванні та вихованні дитини,
визначення способу участі у вихованні
дитини - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди
ОСОБА_2 у спілкуванні з їх донькою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити наступні способи участі
ОСОБА_2 у вихованні доньки ОСОБА_3, а
саме дозволити йому:

1) щовівторка та щочетверга забирати
доньку ОСОБА_3 до свого місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1, з 15 год.
00 хв. до 20 год. 00 хв. після чого повертати
доньку її матері ОСОБА_1;

2) другу та четверту суботу щомісяця
забирати доньку ОСОБА_3 до свого місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1, з 10 год.
00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі після чого
повертати доньку її матері ОСОБА_1;

3) у день свого дня народження забирати
доньку ОСОБА_3 до свого місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1, з 10 год.
00 хв. до 20 год. 00 хв. після чого повертати
доньку її матері ОСОБА_1;

4) на наступний день після Різдва
Христового, Пасхи (Великодня) та Трійці
забирати доньку ОСОБА_3 до свого місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1, з 10 год.
00 хв. до 20 год. 00 хв. після чого повертати
доньку її матері ОСОБА_1;

5) спільно відпочивати з донькою під час
відпустки до 30 календарних днів на рік
одноразово або з поділом цього строку
на дві частини за своїм місцем
проживання за адресою: АДРЕСА_1, або в
іншому місці за погодженням з ОСОБА_1.

В решті позову відмовити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
(третя особа: орган опіки і піклування
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради) про
визначення способу у вихованні дитини
батьком - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Рішення не набрало
законної сили.

Суддя:
Боровков Д.О.