Справа № 344/8824/14-ц
Провадження № 2/344/3426/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

секретаря Іванова О.В.,

з участю позивачки ОСОБА_1 відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи
тим, що 20 червня 2008 року у відділі
державної реєстрації актів цивільного
стану Івано-Франківського міського
управління юстиції зареєструвала шлюб
з відповідачем, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 748. В
шлюбі народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу
стало те, що сторони не змогли створити
міцної сім'ї. Стосунки які на даний час
існують між ними виключають можливість
її збереження. За наведених обставин
просить шлюб розірвати, дитину
залишити на проживанні з нею, прізвище
змінити на дошлюбне.

Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала у повному обсязі, з
мотивів наведених в позовній заяві.
Просила розірвати шлюб.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав та не
заперечував щодо їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1
від 20 червня 2008 року (а.с.5) сторони
зареєстрували шлюб 20 червня 2008 року у
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Івано-Франківського
міського управління юстиції, про що
зроблено відповідний актовий запис за
№ 748.

В шлюбі народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією
свідоцтва про його народження, яке
міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється
внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України, суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму
Верховного Суду України, викладеної в
пункті 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»: проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, в тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей. Із цією метою суди
повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя».

Судом встановлено, що сторони не
підтримують сімейних стосунків, шлюб
їх існує формально, миритися не
бажають. Збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін. Тому такий шлюб
зберігати не доцільно.

За приписами ст. 113 Сімейного кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що шлюб між сторонами слід
розірвати, дитину залишити на
проживанні з матір'ю, після реєстрації
розірвання шлюбу змінити прізвище
позивачці на дошлюбне.

В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після
набрання даним рішенням законної сили
воно підлягає направленню до органу
РАЦС за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та проставляння відмітки в
актовому записі про шлюб.

На підставі наведеного, пункту 10
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110,
112 Сімейного кодексу України, керуючись
ст. ст. 212-215 Цивільно-процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 20 червня 2008 року у
відділі реєстрації актів цивільного
стану Івано-Франківського міського
управління юстиції, про що зроблено
відповідний актовий запис за № 748 -
розірвати.

Малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишити на проживанні з матір'ю
ОСОБА_1.

Після реєстрації розірвання шлюбу
прізвище ОСОБА_1 змінити на дошлюбне
«ОСОБА_1».

Після набрання законної сили рішення
суду надіслати до органу РАЦС за місцем
ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставляння відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення
виготовлено 23 жовтня 2014 року

Суддя
Бабій О.М.