У х в а л а

іменем україни

29 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

Мартинюка В.І.,
Наумчука М.І.,-

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, від імені
якого діє представник - ОСОБА_4, до
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
визнання недійсним збільшення розміру
процентної ставки за кредитним
договором, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 в особі його представника -
ОСОБА_4, на рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 13 травня 2014 року та рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 25 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 від імені якого
діє ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом
до публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») про визнання
недійсним збільшення розміру
процентної ставки за кредитним
договором.

Зазначав, що 31 серпня 2007 року між ним та
відповідачем було укладено кредитний
договір, за умовами якого він отримав
кредит в розмірі 20 000 доларів США,
строком до 31 серпня 2022 року зі сплатою
11,04% річних.

Посилаючись на те, що банк у порушення
вимог закону та вимог кредитного
договору, без належного його
повідомлення, в односторонньому
порядку збільшив розмір процентної
ставки до 13,08% річних, про що йому стало
відомо лише у вересні 2013 року, ОСОБА_3
просив його позов задовольнити й
визнати недійсним підвищення
процентної ставки.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 13
травня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено, у зв'язку зі спливом
строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 25 червня

2014 року рішення Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 13 травня 2014 року скасовано,
в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено
з інших підстав.

У касаційній скарзі просить рішення
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 13 травня 2014
року та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 25 червня 2014
року скасувати, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, і ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Ухвалюючи рішення та відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив із того, що позивачем
пропущено встановлений ст. 257 ЦК
України строк позовної давності.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
виходив із правомірності дій банку,
який у відповідності до вимог Закону
України «Про захист прав споживачів»
збільшив відсоткову ставку за
споживчим кредитом.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду не можна.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» у
договорі про надання споживчого
кредиту може зазначатися, що
відсоткова ставка за кредитом може
змінюватися залежно від зміни
облікової ставки Національного банку
України або в інших випадках. Про зміну
відсоткової ставки за споживчим
кредитом споживач повідомляється
кредитодавцем протягом семи
календарних днів з дати її зміни. Без
такого повідомлення будь-яка зміна
відсоткової ставки є недійсною.

Судом установлено, що 31 серпня 2007 року
між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було
укладено кредитний договір, за умовами
якого банк надав позивачу споживчий
кредит у розмірі 20 000 доларів США, з
кінцевим терміном повернення - 31 серпня
2022 року, та зі сплатою 0,92% на місяць.

Пунктом 2.3.1 цього договору передбачено
право банку в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом, за наявності
певних умов, зокрема, при збільшенні
курсу долара США до гривні більш ніж на
10 % порівняно із курсом, встановленим
Національним банком України на момент
укладення договору, зміні облікової
ставки Національного банку України.

Таким чином, на зміну процентної ставки
можуть впливати декілька чинників. При
настанні одного з них (або декількох
одразу) банк має право змінити
процентну ставку.

При цьому банк надсилає позичальникові
письмове повідомлення про зміну
процентної ставки протягом семи
календарних днів з дати вступу в
чинність зміненої процентної ставки.

Отже, якщо сторонами кредитного
договору досягнуто домовленості з усіх
його умов, у тому числі щодо збільшення
банком в односторонньому порядку
процентної ставки за кредитним
договором з дотриманням певної
процедури, то такі умови повинні
виконуватись сторонами з моменту
досягнення домовленості.

Із системного аналізу положень ст. ст. 5,
627, 629, 653 ЦК України випливає, що якщо
умовами кредитного договору, щодо яких
сторони дійшли згоди під час його
укладення, передбачено право банку в
односторонньому порядку збільшувати
розмір процентної ставки за
користування кредитом у разі настання
певних умов із додержанням
установленої кредитним договором
процедури повідомлення позичальника,
то збільшення розміру процентної
ставки є правомірним.

Як убачається з матеріалів справи (а.с.
90, 91), ПАТ КБ «ПриватБанк»

3 жовтня 2008 року рекомендованим листом
надіслало позичальнику

ОСОБА_3 письмове повідомлення №
20.1.3.2/6-22855/4003 про збільшення відсоткової
ставки до 13,08% річних, починаючи з 30
листопада 2008 року, з пропозицією до 23
листопада 2008 року звернутися до банку і
подати письмове повідомлення про свою
незгоду зі зміненими умовами
кредитування та погасити кредитну
заборгованість у повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
умовами укладеного між сторонами
кредитного договору було передбачено
право банку в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом у разі
настання певних умов та банком було
дотримано установлений п. 2.3.1
кредитного договору порядок
повідомлення позивальника про зміну
розміру процентної ставки.

Такі висновки апеляційного суду є
обґрунтованими та узгоджуються з
матеріалами справи, при встановленні
зазначених фактів судом не було
порушено норм цивільного
процесуального законодавства й
правильно застосовано норми
матеріального права.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що ухвалене у справі
рішення апеляційного суду відповідає
вимогам чинного законодавства щодо
законності й обґрунтованості та
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі його
представника - ОСОБА_4, відхилити.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 25 червня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О.
Кузнєцов

Судді:
Т.Л.
Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук