У Х В А Л А

Справа №
185/10178/14-ц

Провадження №
2-н/185/863/14

21 жовтня 2014
року

м. Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного
суду Дніпропетровської області
Шаповалова І.С., ознайомившись з заявою
ОСОБА_1 про видачу судового наказу про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптима»
заборгованості із заробітної плати у
сумі 7163 грн. 59 коп. ,-

В С Т А Н О В И В:

До суду, в порядку ч.1 ст.1
Закону України "Про здійснення
правосуддя та кримінального
провадження у зв"язку з проведенням
антитерористичної операції" та
розпорядження Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №2710/38-14 від 02.09.2014
року надійшла заява ОСОБА_1 про
видачу судового наказу про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Оптима»
заборгованості із заробітної плати у
сумі 7163 грн. 59 коп.

Розглянувши надані заявником
матеріали, вважаю за необхідне
відмовити у прийнятті заяви з
наступних підстав.

За змістом ст. 98, п.2 ч.3 ст. 100, статті 103
ЦПК України до заяви про видачу
судового наказу додаються оригінали
або належним чином завірені копії
документів, які підтверджують
матеріально-правову вимогу заявника.
На такі документи поширюються вимоги
ст. 58 і 59 ЦПК України щодо належності та
допустимості доказів.

Наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100
ЦПК України), яке є підставою для
відмови у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, вирішується суддею у
кожному конкретному випадку, виходячи
із характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової
вимоги і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. (п. 9 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2011 року
№ 14 "Про практику розгляду судами заяв
у порядку наказного провадження", далі -
Пленум ВССУ № 14 від 23.12.2011 р.).

Проте, суду не надано
довідку про наявність нарахованої
заробітної плати, а вказана
невиплачена заробітна плата, не
врахована індексації заробітної плати,
відтак, обставини, викладені вище,
позбавляють суд можливості зробити
однозначний та безспірний висновок
щодо виникнення у заявника права
вимоги за судовим наказом та
відсутності спору про право.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3
ст. 100 ЦПК України, cуддя відмовляє у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, у разі якщо із заяви і поданих
документів вбачається спір про право.

За таких обставин, cуддя
вважає за необхідне відмовити у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, та роз'яснити заявникові, що
відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України,
відмова у прийнятті заяви унеможливлює
повторне звернення з такою самою
заявою. Заявник у цьому випадку має
право звернутися з тими самими
вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного,
керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,
суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Оптима»
заборгованості із заробітної плати у
сумі 7163 грн. 59 коп.

Роз'яснити заявнику, що у
відповідності до ч. 2 ст. 101 ЦПК України ,
відмова у прийнятті заяви про видачу
судового наказу унеможливлює повторне
звернення з такою самою заявою в
порядку наказного провадження, але не
перешкоджають пред'явленню позову.

Ухвала суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги ухвала
суду, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду може бути подана апеляційному
суду Дніпропетровської області через
Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

І.С.Шаповалова