Справа № 2/331/1594/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
м.
Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя
в складі:

головуючого - судді -
Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі
- Постарнак М.М.,

за участю
представників:

позивача
- ОСОБА_1,

відповідача
- Писаренка С.Ю.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Запоріжжі
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про стягнення трьох
відсотків річних за договорами
строкового банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про стягнення трьох
відсотків річних за договорами
строкового банківського вкладу.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 20 листопада 2008 року між ним
та філією ВАТ КБ "Надра" Запорізького
регіонального управління були
укладені договори №699438 та №699439
строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір", оформлений в
рамках пакету послуг ПП "Стимул" № 1395485,
згідно яких банк прийняв від нього
грошові кошти в сумі 404007,67 доларів США
за договором № 699438 та грошові кошти в
сумі 403826,30 доларів США за договором №
699439 строком на 3 місяці на умовах сплати
відсотків за користування грошима в
розмірі 13,5% річних.

Листом №413/16 від 4 березня 2009 року
директором ЗРУ ВАТ КБ "Надра" його було
повідомлено про неможливість
виконання умов договору у зв"язку з
прийняттям 10 лютого 2009 року Правлінням
Національного банку України постанови
№59 про введення у ВАТ КБ "Надра"
тимчасової адміністрації та мораторію
на задоволення вимог кредиторів
строком на 6 місяців з 10.02.2009 р. до 10.08.2009
р.

З метою захисту своїх порушених прав у
червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду
із позовом про захист прав споживачів,
стягнення суми вкладів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 24.11.2009 року та рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 31.03.2010р. позовні вимоги ОСОБА_3 були
задоволені частково, стягнено з ВАТ КБ
"Надра" на користь ОСОБА_3
заборгованість за договорами № 699438 та
№ 699439 від 20.11.2008р. про строковий
банківський вклад (депозит) у розмірі 6
454 593 гривень 42 копійок, які
еквівалентні 807833 доларів 97 центів США
за офіційним курсом гривні до долара
США Національного банку України станом
на 11.11.2009р. - 799,00 грн. за 100 доларів США; 3%
річних за користування коштами станом
на 11.11.2009р. в розмірі 140 055 гривень 83
копійок; заборгованість по процентам
за договорами № 699438 та № 699439 від
20.11.2008р. про строковий банківський
вклад (депозит) у розмірі 213098 гривень 49
копійок, 3% річних від суми неоплачених
процентів станом на 11 листопада 2009 року
в сумі 4623 гривень 97 копійок.

Крім того, 18 листопада 2008 року між ним
та філією ВАТ КБ "Надра" Запорізького
регіонального управління був
укладений договір № 696268 строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір", оформлений в рамках пакету
послуг ПП "Стимул" № 1395485, згідно якого
банк прийняв від нього грошові кошти в
сумі 562180,82 доларів США строком на 9
місяців на умовах сплати відсотків за
користування грошима в розмірі 14 %
річних.

25 вересня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
ВАТ КБ "Надра" Запорізького
регіонального управління із заявою про
видачу йому грошових коштів у зв'язку
із закінченням строку дії договору 19
серпня 2009 року, проте відповіді на
зазначену заяву не отримав.

З метою захисту своїх порушених прав у
червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду
із позовом про захист прав споживачів,
стягнення суми вкладів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20.04.2011 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 05.07.2011р.,
позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені
частково, стягнено з ВАТ КБ "Надра" на
користь ОСОБА_3 заборгованість за
договором № 696268 від 18.11.2008р. про
строковий банківський вклад (депозит) у
розмірі 4477995 гривень 11 копійок, які
еквівалентні 562180 доларів 82 центів США;
суму заборгованості по процентам в
розмірі 17462 гривень 39 копійок; 3% річних
в розмірі 188443 гривень 84 копійок, що
еквівалентно 23657,80 доларів США, а всього
4683901,34 грн..

Свої зобов'язання з виплати
заборгованості за договорами № 699438 та
№ 699439 від 21 листопада 2008 року
строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір" та договором №
696268 від 18 листопада 2008 року строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" ПАТ «КБ «Надра» виконував на
протязі 2009-2011 років.

Невиконання ПАТ «КБ «Надра» обов'язку
щодо сплати грошових коштів на його
користь за договорами № 699438 та № 699439
від 21 листопада 2008 року строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" та договором № 696268 від 18
листопада 2008 року строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" є порушенням зобов'язання, а тому
вважає, що ПАТ «КБ «Надра» повинно
сплатити йому кошти у відповідності до
ст. 625 ЦК України, які складають 549705,53
грн.

На підставі викладеного, та керуючись
ст.ст. 526, 610, 614, 615, 625, 629, 633, 1058, 1060, 1209 ЦК
України, позивач просить суд стягнути з
ПАТ «КБ «Надра» на свою користь за
невиконання умов договору строкового
банківського вкладу 3 % річних у сумі
549705 гривень 53 копійки.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги та остаточно
просив суд стягнути з ПАТ «КБ «Надра»
на свою користь за невиконання умов
договору строкового банківського
вкладу № 699438 від 20.11.2008р. три відсотки
річних за період прострочення з 12.11.2009р.
по 30.06.2011р. в розмірі 213194,19 грн.; за
невиконання умов договору строкового
банківського вкладу № 699439 від 20.11.2008р.
три відсотки річних за період
прострочення з 12.11.2009р. по 14.08.2011р. в
розмірі 238852,79 грн.; за невиконання умов
договору строкового банківського
вкладу № 696268 від 18.11.2008р. три відсотки
річних за період прострочення з 21.04.2011р.
по 03.11.2011р. в розмірі 77395,45 грн., а всього
529442,43 грн.

Представник позивача у судових
засіданнях позовні вимоги ОСОБА_3
підтримував та просив суд їх
задовольнити, додатково зазначивши, що
в даному випадку посилання
представника відповідача на те, що за
позовними вимогами сплинув строк
позовної давності, оскільки банківська
установа перерахувала депозитні кошти
31 грудня 2009 року на поточний рахунок
ОСОБА_3 № 80025588, з якого і здійснювалася
видача позивачу готівки, є
неспроможними, оскільки як встановлено
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 05 липня 2011 року
перерахування коштів з депозитних
рахунків на поточний рахунок позивача
є суто формальною обставиною. Також
зазначив, що вказаною ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
також встановлено, що спроби ОСОБА_3
отримати кошти з поточного рахунку
виявилися безрезультатними через
відсутність у банківській установі
грошових коштів в іноземній валюті, а
також через відмову банківської
установи зробити таку виплату в
добровільному порядку через касу.
Вважає, що зазначені обставини
встановлені судовим рішенням, а тому у
відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України
не підлягають доказуванню. Також
зазначив, що строк позовної давності не
поширюється на вимогу вкладника до
банку про видачу вкладу, а тому в даному
випадку строк позовної давності не
може бути застосований.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позовних вимог
позивача заперечував в повному обсязі,
посилаючись на те, що позовні вимоги
позивача є безпідставними та
необґрунтованими, оскільки відповідно
до п. 3.4.5 Договорів № 699438 та № 699439 від 21
листопада 2008 року строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" та договору № 696268 від 18
листопада 2008 року строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір", суми вкладів і нарахованих
процентів повертаються вкладнику
шляхом їх перерахування на поточний
рахунок № 80025588, належний ОСОБА_3. Суми
вкладів за спірними договорами на
виконання зазначеного пункту договору
були перераховані ОСОБА_3 на його
поточний рахунок у повному обсязі 31
грудня 2009 року, а проценти за
договорами перераховувалися йому
щомісячно також на його поточний
рахунок у відповідності з умовами
договору. Вважає, що банківською
установою жодним чином не були
порушені норми ст. 1068 ЦК України та
відповідно не допускав порушення
грошового зобов'язання, що в свою чергу
виключає підстави для застосування до
правовідносин ст. 625 ЦК України. Крім
того, вважає, що позивач звернувся до
суду із позовом про захист своїх
начебто порушених прав після спливу
строку позовної давності, про що подає
до суду заяву про застосування строків
позовної давності. Посилаючись на
викладене, а також на позицію
Верховного Суду України, викладену у
постанові Верховного Суду України №
39-цс13 від 29 травня 2013 року, просив суд у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, взявши до
уваги пояснення представників
позивача та відповідача, письмові
заперечення та заяву представника
відповідача про застосування строків
позовної давності, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

У ч.2 ст. 509 ЦК України зазначено, що
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України
однією із загальних засад цивільного
законодавства є свобода договору.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Належною формою кредитного договору на
підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК України є
письмова форма.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив виконання, якщо він не
виконав його у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
законом.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснювати свої права
і виконати свої обов'язки відповідно до
договору. Закінчення строку договору
не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно з ч.5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 268 ЦК України,
позовна давність не поширюється на
вимогу вкладника до банку (фінансової
установи) про видачу вкладу.

Матеріалами справи встановлено та не
заперечується сторонами, що 20
листопада 2008 року між ОСОБА_3 та філією
ВАТ КБ "Надра" Запорізького
регіонального управління були
укладені договори №699438 та №699439
строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір", оформлений в
рамках пакету послуг ПП "Стимул" № 1395485,
згідно яких банк прийняв від ОСОБА_3
грошові кошти в сумі 404007,67 доларів США
за договором № 699438 та грошові кошти в
сумі 403826,30 доларів США за договором №
699439 строком на 3 місяці на умовах сплати
відсотків за користування грошима в
розмірі 13,5% річних. (а.с. 9-10)

Листом №413/16 від 4 березня 2009 року
директором ЗРУ ВАТ КБ "Надра" ОСОБА_3
було повідомлено про неможливість
виконання умов договору у зв"язку з
прийняттям 10 лютого 2009 року Правлінням
Національного банку України постанови
№59 про введення у ВАТ КБ "Надра"
тимчасової адміністрації та мораторію
на задоволення вимог кредиторів
строком на 6 місяців з 10.02.2009 р. до 10.08.2009
р. (а.с. 13)

З метою захисту своїх порушених прав у
червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду
із позовом про захист прав споживачів,
стягнення суми вкладів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 24.11.2009 року та рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 31.03.2010р. позовні вимоги ОСОБА_3 були
задоволені частково, стягнено з ВАТ КБ
"Надра" на користь ОСОБА_3
заборгованість за договорами № 699438 та
№ 699439 від 20.11.2008р. про строковий
банківський вклад (депозит) у розмірі 6
454 593 гривень 42 копійок, які
еквівалентні 807833 доларів 97 центів США
за офіційним курсом гривні до долара
США Національного банку України станом
на 11.11.2009р. - 799,00 грн. за 100 доларів США; 3%
річних за користування коштами станом
на 11.11.2009р. в розмірі 140 055 гривень 83
копійок; заборгованість по процентам
за договорами № 699438 та № 699439 від
20.11.2008р. про строковий банківський
вклад (депозит) у розмірі 213098 гривень 49
копійок, 3% річних від суми неоплачених
процентів станом на 11 листопада 2009 року
в сумі 4623 гривень 97 копійок. (а.с. 18-24)

Крім того, 18 листопада 2008 року між
ОСОБА_3 та філією ВАТ КБ "Надра"
Запорізького регіонального управління
був укладений договір № 696268 строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір", оформлений в рамках пакету
послуг ПП "Стимул" № 1395485, згідно якого
банк прийняв від ОСОБА_3 грошові кошти в
сумі 562180,82 доларів США строком на 9
місяців на умовах сплати відсотків за
користування грошима в розмірі 14 %
річних. (а.с. 11)

25 вересня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до
ВАТ КБ "Надра" Запорізького
регіонального управління із заявою про
видачу йому грошових коштів у зв'язку
із закінченням строку дії договору 19
серпня 2009 року, проте відповіді на
зазначену заяву не отримав.

З метою захисту своїх порушених прав у
червні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду
із позовом про захист прав споживачів,
стягнення суми вкладів.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20.04.2011 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 05.07.2011р.
позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені
частково, стягнено з ВАТ КБ "Надра" на
користь ОСОБА_3 заборгованість за
договором № 696268 від 18.11.2008р. про
строковий банківський вклад (депозит) у
розмірі 4477995 гривень 11 копійок, які
еквівалентні 562180 доларів 82 центів США;
суму заборгованості по процентам в
розмірі 17462 гривень 39 копійок; 3% річних
в розмірі 188443 гривень 84 копійок, що
еквівалентно 23657,80 доларів США, а всього
4683901,34 грн.. (а.с. 14-17)

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, зазначеними судовими
рішеннями встановлений факт укладення
між ОСОБА_3 та ВАТ КБ "Надра",
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», договорів №699438 та №699439
строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір" від 20 листопада 2008
року та договору № 696268 строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" від 18 листопада 2008 року.

Також зазначеними судовими рішеннями
встановлено, що ВАТ КБ "Надра",
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», не виконало своїх зобов'язань
за договорами №699438 та №699439 строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" від 20 листопада 2008 року та
договору № 696268 строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" від 18 листопада 2008 року щодо
своєчасного повернення банківського
вкладу.

Надалі, як вбачається з матеріалів
справи та не заперечується сторонами у
справі, 31 грудня 2009 року ВАТ КБ "Надра",
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», перерахувало в повному обсязі
кошти за договорами №699438 та №699439
строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір" від 20 листопада 2008
року та договору № 696268 строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" від 18 листопада 2008 року на
поточний рахунок ОСОБА_3

Про зазначений факт свідчать належним
чином завірені копії банківських
документів, а саме: поточний звіт за
операціями по поточному (картковому)
рахунку № 80025588 з 18.11.2008 р. по 31.12.2011р.,
звіт по депозиту "Мій вибір" в валюті USD
№ 696268, відкритому в пакеті послуг ПП
Стимул № 1395485; звіт по депозиту "Мій
вибір" в валюті USD № 699438, відкритому в
пакеті послуг ПП Стимул № 1395485; звіт по
депозиту "Мій вибір" в валюті USD № 699439,
відкритому в пакеті послуг ПП Стимул №
1395485. (а.с. 56-70)

Як вбачається з вказаних звітів 31
грудня 2009 року грошові кошти з
депозитів за договорами №699438 та №699439
строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір" від 20 листопада 2008
року та договору № 696268 строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" від 18 листопада 2008 року, в
повному обсязі, на виконання вимог п.
3.4.5 вказаних договорів вкладу, були
перераховані на поточний рахунок
ОСОБА_3 № 80025588.

Надалі, як вбачається з доданих до
матеріалів справи копій заяв на видачу
готівки, ПАТ «КБ «Надра» здійснювало
виплату грошових коштів на протязі
2010-2011 років з поточного рахунку /картки
№ 80025588, належного ОСОБА_3

Відповідно до п. 3.4.5 договору
строкового банківського вкладу, банк
взяв на себе зобов'язання повернути
вкладнику вклад за його вимогою в кінці
терміну дії вкладу чи у випадку
дострокового розірвання договору,
шляхом перерахування коштів на рахунок
позивача, вказаний у договорі.

Згідно із частиною 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов'язки відповідно до
договору.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України
передбачено, що за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) або для неї грошову
суму (вклад), що надійшла,
зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Банківські рахунки - рахунки, на яких
обліковуються власні кошти, вимоги,
зобов'язання банку стосовно його
клієнтів і контрагентів та які дають
можливість здійснювати переказ коштів
за

допомогою банківських платіжних
інструментів.

Банківський платіжний інструмент -
засіб, що містить реквізити, які
ідентифікують його емітента, платіжну
систему, в якій він використовується,
та, як правило, держателя цього

банківського платіжного інструмента.
За допомогою банківських платіжних
інструментів формуються відповідні
документи за операціями, що здійснені
з використанням банківських
платіжних інструментів, на підставі
яких проводиться переказ грошей або
надаються інші послуги держателям
банківських платіжних інструментів.

Статтею 633 ЦК України
передбачено, що договір банківського
вкладу, в якому вкладником є фізична
особа, є публічним договором.

До відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу.

До відносин банку та клієнта банку за
поточним рахунком, застосовуються
положення про договір банківського
рахунка (глава 71 цього Кодексу), якщо
інше не встановлено цією главою або не
випливає із суті договору про
обслуговування банківського рахунку.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, який
передує його поверненню вкладникові
або списанню з рахунка вкладника з
інших підстав.

Як вбачається з договорів №699438 та
№699439 строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір" від 20 листопада 2008
року - днем повернення банківського
вкладу ОСОБА_3 є 20 лютого 2009 року; з
договору № 696268 строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" від 18 листопада 2008 року - днем
повернення банківського вкладу ОСОБА_3
є 18 серпня 2009 року.

Як вбачається з рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 24
листопада 2009 року та рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 31 березня 2010 року на користь ОСОБА_3
стягнуто 3% річних за користування
коштами за договорами №699438 та №699439
строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір" від 20 листопада 2008
року станом на 11.11.2009р.

Як вбачається з рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 20
квітня 2011 року, залишеного без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 05 липня 2011 року на користь
ОСОБА_3 стягнуто 3% річних за
користування коштами за договором №
696268 строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір" від 18 листопада 2008
року станом на 21.04.2009р.

Також суд враховує правову позицію,
висловлену Верховним судом України в
постанові від 29 травня 2013 року (в
справі № 6-39 цс 13), а саме: банк був
зобов'язаний повернути вкладникові
депозитні кошти з процентами в строк
закінчення дії договорів, проте
повернув кошти позивачеві лише 31
грудня 2009 року, чим порушив свої
зобов'язання.

Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, проценти на вклад можуть
нараховуватися лише по дату
перерахування (списання) коштів з
вкладного рахунку на поточний рахунок
вкладника, оскільки саме такий спосіб
повернення вкладу визначений
сторонами у договорі.

Враховуючи, що ПАТ «КБ «Надра» у
відповідності до п. 3.4.5 договору
строкового банківського вкладу 31
грудня 2009 року перерахувало в повному
обсязі кошти за договорами №699438 та
№699439 строкового банківського вкладу
(депозиту) "Мій вибір" від 20 листопада 2008
року та договору № 696268 строкового
банківського вкладу (депозиту) "Мій
вибір" від 18 листопада 2008 року на
поточний рахунок ОСОБА_3, суд приходить
до висновку про відсутність правових
підстав для застосування вимог ст. 625 ЦК
України з дати перерахування.

З вхідного штампу Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя (вх.. № 19270 від 30.07.2014р.)
вбачається, що з позовом ОСОБА_3
звернувся 30 липня 2014 року. (а.с. 2)

ПАТ «КБ «Надра» в особі представника
Писаренка С.Ю., реалізуючи свої права,
передбачені ст. 27 ЦПК України, подало
заперечення проти позову з посиланням
на застосування судом позовної
давності. (а.с. 80-81)

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем при зверненні до суду з
позовом про стягнення 3% річних за
користування коштами за невиконання
умов договорів строкового
банківського вкладу № 699438 та № 699439 від
20.11.2008р. за період прострочення з
12.11.2009р. по 31.12.2009р., пропущено строк
позовної давності.

Аналізуючи перелічені норми
матеріального та процесуального права,
суд приходить до висновку, що зібрані у
справі докази вказують на відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про стягнення трьох відсотків річних
за договорами строкового банківського
вкладу.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3
цієї ж статті Закону, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Аналогічним чином питання обов'язків
доказування та питання доказів регулює
ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому слід зазначити, що
доказування не може ґрунтуватися лише
на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що посилання
представника позивача на те, що
перерахування коштів з депозитних
рахунків на поточний рахунок позивача
є суто формальною обставиною, оскільки
на ньому фактично відсутні грошові
кошти є неспроможними та не
відповідають дійсності, оскільки
протирічать наданим банківською
установою звітам, відповідно до яких
грошові кошти з нарахованими
відсотками 31 грудня 2009 року було
перераховано на поточний рахунок
ОСОБА_3, звіт по якому повністю
підтверджує вказану обставину.

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання представника позивача на те,
що 3% річних є додатковою вимогою, до
якої позовна давність не повинна
застосовуватися, оскільки зазначені
посилання протирічать вимогам ст. 266 ЦК
України та п.1.15 Постанови Пленуму
Вищого Господарського суду України
«Про деякі питання застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язаньт» № 14
від 17.12.2013р., яким визначено, що правова
природа пені та передбачених ч. 2 ст. 625
ЦК Україгт інших нарахувань є різною і,
відповідно, по-різному здіснюється
нарахування цих сум та обчислення
позовної давності щодо їх стягнення з
боржника.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214, 215 ЦПК
України, ст.ст. 256, 257, 266, 268, 598, 625 ЦК
України, п.1.15. Постанови Пленуму Вищого
Господарського суду України « Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов»язань» № 14
від 17.12.2013 р. , Законом України « Про
банки та банківську діяльність», суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства «
Комерційний банк « Надра» про
стягнення трьох відсотків річних за
договорами строкового банківського
вкладу ( депозитів), відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
Н.Г. Скользнєва

17.12.2014