Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(заочне)

16.12.2014 року
Провадження №2/425/876/14

Справа №425/2671/14-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

за відсутністю сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

встановив:

Відповідно до Закону України «Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції» та розпорядження № 29/0/38-14 від
12.09.2014 року голови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про визначення територіальної
підсудності справ» визначено, що
розгляд цивільних справ, підсудних
Новоайдарському районному суду
Луганської області здійснюється
Рубіжанським міським судом Луганської
області.

07.11.2014 року Рубіжанським міським судом
Луганської області було відкрито
провадження по даній цивільній справі.

06 листопада 2014 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «Приватбанк» звернувся до
Рубіжанського міського суду
Луганської області з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. В обґрунтування
позову позивач зазначає, що 19.02.2011 року
ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ «Приватбанк»
кредит у розмірі 4800,00 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку у розмірі 4800,00 гривень
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 30,0% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Позичальник підтвердив свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
та Правилами надання банківських
послуг складає між позичальником і
Банком договір, про що свідчить підпис
позичальника на заяві. В порушення
ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог
договору позичальник своїх зобов'язань
за договором не виконав, в зв'язку з чим
виникла заборгованість станом на 30.04.2014
року у сумі 12280,92 гривень, які й просить
стягнути позивач з відповідача, також
просить стягнути судові витрати по
справі.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, надав
суду заяву в якій просить розглянути
справу за відсутності представника
позивача, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі, проти ухвалення
заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причин неявки в судове
засідання відповідач суду не
повідомив, заяви про розгляд справи в
його відсутності суду не надав,
заперечень на позов не надав.

Виклик відповідача в судове засідання
було направлено за адресою, зазначеною
у позовній заяві, який повернувся до
суду з відміткою «за закінченням
терміну зберігання», також виклик
відповідача було опубліковано у
засобах масової інформації «Урядовий
кур'єр» № 234 від 16.12.2014 року та розміщено
на офіційному веб-порталі «Судова
влада України» http://court.gov.ua/ на
веб-сторінці Рубіжанського міського
суду Луганської області у розділі
«Список справ, призначених до
розгляду» та «Виклик до суду учасників
по справі».

Враховуючи неявку в судове засідання
належним чином повідомленого
відповідача, відсутності заяви
відповідача про розгляд справи за його
відсутності та згоду позивача на
ухвалення заочного рішення у справі,
суд вважає за можливе розглядати
цивільну справу у відсутності
відповідача та ухвалити заочне рішення
по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225
ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Враховуючи, що сторони не скористалися
правом брати участь у судовому
засіданні та представник позивача
заявив клопотання про розгляд справи
за його відсутності, суд розглядає
цивільну справу за наявними у справі
матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в
межах заявлених позовних вимог,
об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах справи, вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.02.2011 року ОСОБА_1
було підписано заяву про приєднання до
Умов та Правил надання банківських
послуг у Приватбанку, відповідно до
якої він оформив на своє ім'я платіжну
картку «Кредитка Універсальна» з
кредитним лімітом 500,00 гривень (а.с. 8).

Згідно довідки про умови кредитування
з використанням картки «Універсальна»,
базова відсоткова ставка в місяць
становить 2,5%, тобто 30% на рік (а.с. 9).

Відповідач ознайомився та погодився з
Умовами та Правилами надання
банківських послуг, а також з Тарифами
банка, що підтверджується його
підписом на заяві від 19.02.2011 року.

Згідно п. 2.1.1.2.3. Умов та Правил надання
банківських послуг клієнт надає згоду
на те, що кредитний ліміт
встановлюється за рішенням банку, та
клієнт надає право банку в будь-який
момент змінити (зменшити, збільшити або
анулювати) кредитний ліміт. Згідно п.
2.1.1.2.4. Умов та Правил надання
банківських послуг підписання
договору є прямою та безумовною згодою
клієнта відносно прийняття будь-якого
розміру кредитного ліміту,
встановленого банком (а.с. 26 зворот).

Відповідно до ст. 208 ЦК України
правочини між фізичною та
юридичною особою, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу, належить вчиняти
письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно
можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Відповідно до статей 628, 638 ЦК України
зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України
кредитний договір укладається у
письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.
1054 ЦК України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1
шляхом підписання та надання банкові
ПАТ КБ «Приватбанк» відповідної заяви
позичальника було укладено кредитний
договір (а.с. 8-33).

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач станом на 30.04.2014 року
порушив умови кредитного договору і
має прострочену заборгованість на
загальну суму 12280,92 гривень, яка
складається з заборгованості за
кредитом у сумі 4755,14 гривень, з
заборгованості по відсотках у сумі 4801,73
гривень, пеня та комісія у сумі 1663,05
гривні, штрафи - 500,00 гривень фіксована
частина та 561,00 гривень процентна
складова (а.с. 4 зворот, 6).

У відповідності до статей 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться, і одностороння відмова від
виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. Під виконанням
зобов'язання розуміються вчинення
кредитором і боржником дій зі
здійснення прав та виконання
обов'язків, що випливають із
зобов'язання. Належне виконання
зобов'язання передбачає виконання
зобов'язання в належний строк.

Згідно розрахунку, заборгованість
відповідача перед позивачем за
кредитним договором становить у
загальній сумі 9556,87 гривень, яка
складається з:

-4755,14 гривень заборгованість за
кредитом;

-4801,73 гривень заборгованість по
відсоткам.

Доказів погашення заборгованості
відповідачем до суду не надано.

Отже, вказана заборгованість за
кредитом та за відсотками у сумі 9556,87
гривень підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача, тому в
цій частині позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання;
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання;
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 550 ЦК України
проценти на неустойку не
нараховуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
тимчасові заходи на період проведення
антитерористичної операції» на час
проведення антитерористичної операції
забороняється нарахування пені та/або
штрафів на основну суму заборгованості
із зобов'язань за кредитними
договорами та договорами позики з 14
квітня 2014 року громадянам України, які
зареєстровані та постійно проживають
або переселилися у період з 14 квітня 2014
року з населених пунктів, визначених у
затвердженому Кабінетом Міністрів
України переліку, де проводилася
антитерористична операція. Банки та
інші фінансові установи, а також
кредитори зобов'язані скасувати
зазначеним у цій статті особам пеню
та/або штрафи, нараховані на основну
суму заборгованості із зобов'язань за
кредитними договорами і договорами
позики у період проведення
антитерористичної операції.

Згідно п. 1.1.5.25. Умов і правил надання
банківських послуг за несвоєчасну
оплату послуг, передбачених цим
договором, Умовами і правилами надання
банківських послуг клієнт сплачує
банку за кожний випадок порушення пеню
у розмірі 0,1 % від суми заборгованості,
але не більше подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, за кожний день
прострочення (а.с. 20).

З розрахунку заборгованості
вбачається, що відповідачем позивачу
нарахована пеня у сумі 1663,05 гривні за
період з 01.04.2011 року по 01.04.2014 року,
оскільки період нарахування пені є
поза межами встановленого мораторію,
суд приходить до висновку, що з
відповідача на користь позивача слід
стягнути пеню у розмірі 1663,05 гривень.

Відповідно до п. 1.1.5.20 Умов і правил
надання банківських послуг при
порушенні клієнтом строків платежів по
будь-якому грошовому зобов'язанню,
передбачених цим договором більш ніж
на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500 гривень + 5% від
суми заборгованості з кредитного
ліміту, з урахуванням нарахованих та
прострочених відсотків та комісій (а.с.
19 зворот).

З розрахунку заборгованості
вбачається, що позивачем відповідачу
нарахований штраф у розмірі 500 гривень
та 561,00 гривня. Оскільки штраф,
нарахований за невиконання
відповідачем зобов'язань з квітня 2011
року, фіксована частина штрафу у
розмірі 500,00 гривень підлягає стягненню
з відповідача на користь позивача.
Разом з тим, суд частково не
погоджується з частиною штрафу
(процентна складова) у розмірі 561,00
гривень, оскільки ця частина штрафу
нарахована не тільки на заборгованість
по кредиту та відсоткам, а ще й на суму
пені, що не передбачено п. 1.1.5.20 Умов і
правил.

Отже, процентна частина штрафу
підлягає стягненню у розмірі 477,84
гривні з розрахунку 5% від суми
заборгованості з кредитного ліміту, з
урахуванням нарахованих та
прострочених відсотків (4755,14 + 4801,73 = 9556,87
гривень х 5% = 477,84 гривень).

За таких обставин, з врахуванням
порушення ОСОБА_1 умов кредитного
договору щодо своєчасного і повного
погашення заборгованості, ненадання
відповідачем доказів про погашення
заборгованості за кредитним договором,
суд вважає позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості по кредиту 4755,14 гривень,
заборгованості по відсотках 4801,73
гривень, пені у розмірі 1663,05 гривень,
штрафу 500,00 та 477,84 гривень такими, що
підлягають задоволенню, в решті
позовних вимог про стягнення штрафу у
розмірі 83,16 гривні слід відмовити.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи, до яких належать, зокрема й
витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача.

Позивачем надано суду докази,
понесених ним витрат на публікацію в
пресі оголошення про виклик
відповідача до суду в газеті «Урядовий
кур'єр» в розмірі 420,00 гривень, які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий
збір у сумі 243,60 гривень підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст.ст. 257, 258, 526, 554, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 224-225 ЦПК
України, ст. 1 Закону України «Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції», суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання:
93500, АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження:
49094, місто Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, будинок 50,
ідентифікаційний код юридичної особи
14360570, заборгованість за кредитним
договором від 19.02.2011 року станом на
30.09.2014 року в загальному розмірі 22365,52
гривень (двадцять дві тисячі триста
шістдесят п'ять гривень 52 копійки), які
складаються з: заборгованості по
кредиту у розмірі 4755,14 гривень,
заборгованості по відсоткам за
користування кредитом у розмірі 4801,73
гривень, пені у розмірі 1663,05 гривень,
штраф у розмірі 977,84 гривні.

В решті позовних вимог про стягнення
штрафу у розмірі 83,16 гривні - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання:
93500, АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження:
49094, місто Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, будинок 50,
ідентифікаційний код юридичної особи
14360570, судовий збір у сумі 243,60 гривень
(двісті сорок три гривні 60 копійок) та
витрати, пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідача в розмірі 420,00 гривень
(чотириста двадцять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, який постановив рішення за
письмовою заявою відповідача, яка може
бути подана до суду першої інстанції
протягом десяти днів з моменту
отримання копії заочного рішення. У
разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
через Рубіжанський міський суд
Луганської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Строк,
протягом якого розглядатиметься заява
відповідача про перегляд заочного
рішення, не включається до строку на
апеляційне оскарження.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення
до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ш. Мирошникова