Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/4776/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді Широкової
Л.В.,

суддів Борисюка
Р.М., Галацевич О.М.,

при секретарі судового

засідання Ходаківській
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі цивільну справу
за апеляційною скаргою прокурора
м.Житомира на ухвалу Корольовського
районного суду м.Житомира від 17
вересня 2014 року

по цивільній справі за позовом в.о.
прокурора м.Житомира в інтересах
держави в особі Житомирської міської
ради до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області про
визнання незаконними та скасування
рішення, розпорядження міськради,
скасування запису та рішення
реєстраційної служби, визнання
недійсним свідоцтва, повернення майна,
виселення з квартири ,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року до суду з
вищезазначеним позовом звернувся в.о.
прокурора м.Житомира.

Ухвалою Корольовського районного суду
м.Житомира від 17 вересня 2014 року
вказаний позов залишено без розгляду
на підставі п. 7 ч. 1 ст. 207 ЦПК України,
оскільки Житомирська міська рада не
підтримала позов прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор
м.Житомира з ухвалою суду не
погоджується просить її скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для розгляду по суті.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
зокрема Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", ч. 4 ст. 46 ЦПК
України. Вказує, що висновки суду про
залишення позову без розгляду на
підставі п. 7 ч. 1 ст. 207 ЦПК України є
безпідставними, оскільки при
здійсненні представництва в інтересах
держави процесуальні повноваження
прокурора не залежать від позиції
інших сторін, прокурор самостійно
визначає та обґрунтовує у позові
порушені інтереси держави, на захист
яких звертається до суду.

Колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала -
скасуванню з таких підстав.

Відповідно до п.п. 1,4 ч. 1 ст. 311 ЦПК
України підставами для скасування
ухвали суду, що перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Залишаючи позовну заяву
прокурора без розгляду, суд керуючись
п.7 ч.1 ст. 207 ЦПК України виходив з того,
що особа, в інтересах якої було подано
позов -Житомирська міська рада позов
не підтримала.

Проте, з такими висновками суду
погодитись не можна виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 45 ЦПК України
з метою представництва інтересів
громадянина або держави в суді
прокурор в межах повноважень,
визначених законом, звертається до
суду з позовною заявою, бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, провадження у
якій відкрито за позовом інших осіб, на
будь-якій стадії її розгляду, подає
апеляційну, касаційну скаргу, заяву про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України, про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами.
При цьому прокурор повинен надати суду
документи, які підтверджують
неможливість громадянина самостійно
здійснювати представництво своїх
інтересів.

Згідно ст. 121 Конституції України,
ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру», прокурор вправі
звернутися до суду із позовом на захист
інтересів держави.

Відповідно до п.10 ст.59 Закону
України „Про місцеве самоврядування в
Україні" акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому
порядку.

Як вбачається з матеріалів справи
прокурор пред'явив позов в інтересах
держави в особі Житомирської міської
ради про визнання незаконними та
скасування рішення, розпорядження
міськради, зокрема на квартиру АДРЕСА_1,
посилаючись на незаконність таких
рішень та безпідставного вибуття
вказаної квартири з фонду житла для
тимчасового проживання громадян з
власності територіальної громади
міста.

Зазначені обставини
та наведені вище вимоги норм
матеріального права залишились поза
увагою суду, зокрема суд не з'ясував, чи
не буде наполягання представника
Житомирської міської ради на залишенні
пред'явленого позову без розгляду
суперечити інтересам держави, оскільки
позов в інтересах ради фактично
пред'явлений в інтересах держави. Крім
того, довіреність видана ОСОБА_4 не
передбачає повноважень останньої
права на залишення позову без
розгляду(а.с.34).
Наведене
свідчить, що оскаржувана ухвала
постановлена при неповному з'ясуванні
судом обставин, що мають значення для
справи, з порушенням норм
матеріального права, а тому вона
підлягає скасуванню з направленням
справи для продовження її розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.
209, 307, 311, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора
м.Житомира задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду
м.Житомира від 17 вересня 2014 року
скасувати і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді
: