Справа №568/998/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 р.
м.Радивилів

Радивилівський районний суд
Рівненської області

В складі:

Головуючий суддя:
Прачук Л.І.

При секретарі судового засідання:
Гуменюк Г.В.

За участю представника позивача:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Радивилів цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням

встановив:

Позивач звернулася до суду із
зазначеним позовом.

В обґрунтування позову
посилається на те, що вона є власником
будинковолодіння в АДРЕСА_1. Разом із
нею в даному будинковолодінні
зареєстровані і проживають її дочка
ОСОБА_4, внучка ОСОБА_5 та правнучка
ОСОБА_6 Проте в будинковолодінні крім
них ще є зареєстрований відповідач по
справі: колишній зять позивача і
чоловік ОСОБА_4 - відповідач ОСОБА_3 18
березня 2005 року шлюб між відповідачем і
дочкою позивача розірвано згідно
рішення суду. З того часу відповідач
ОСОБА_3 не проживає в господарстві, яке
належить позивачу. Він не сплачує
комунальні платежі, не отримує
кореспонденцію за даною адресою,
особистих його речей в будинку не має і
взагалі будинком не цікавиться.
Перешкод в користуванні жилим
приміщенням відповідачу не чинилося,
відповідач добровільно визначився з
іншим місце проживання і весь згаданий
вище період часу проживає в АДРЕСА_2.
Жилим приміщенням в АДРЕСА_1 відповідач
не користується понад шість місяців
без поважних причин.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримав в
повному обсязі. Показав що позивач є
його матір»ю. Вона не може з»явитися в
судове засідання по стану здоров»я
поскільки є особою похилого віку їй 87
років. Відповідач в березні 2005 року
після розірвання шлюбу забрав свої
речі і виїхав з будинку позивача. З того
часу він не проживає в
будинковолодінні. Де проживав
відповідач близько 10 років
представнику невідомо. Однак заявляє,
що на даний час відповідач фактично
проживає в АДРЕСА_2 в будинку своєї
матері. В спірному будинку проживає
позивач, колишня дружина відповідача
ОСОБА_7, діти відповідача - син і дочка з
внучкою. Реєстрація відповідача в
будинковолодінні створює позивачу
перешкоди і проблеми при отриманні
пільг на сплату комунальних платежів.
Даний житловий будинок потрібен
позивачу для проживання членів її
сім»ї.

Відповідач ОСОБА_3 в судове
засідання двічі не з»явився, хоча був
належним чином повідомлений про дату і
час розгляду справи. Викликаний на
розгляд справи в режимі
відеоконференції до Дубровицького
районного суду Рівненської області
ОСОБА_3 в судове засідання також не
з»явився. Згідно повідомлення
працівників Дубровицького районного
суду відповідач подав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

При таких обставинах суд
знаходить можливим розглянути справу в
особливому порядку без участі
відповідача з дослідженням доказів
наданих суду.

Заслухавши представника позивача
ОСОБА_1, дослідивши письмові докази і
обставини справи, давши їм правову
оцінку суд знаходить, що позов підлягає
до задоволення.

Власником житлового будинку та цілого
будинковолодіння в АДРЕСА_1 є позивач
ОСОБА_2, що доводиться Свідоцтвом про
право власності на нерухоме майно,
виданим виконавчим комітетом
Козинської сільської ради на підставі
рішення виконкому Козинської
сільської ради №22 від 24.02.2006 року, та
витягом з Реєстру про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно,
виданим Радивилівським БТІ. (а.с.5-6).

Відповідач проживав в
згаданому житловому будинку як член
сім"ї позивача - чоловік її дочки. З
березня 2005 року відповідач в будинку
позивача в АДРЕСА_1, не проживає. Це
доводиться як показами представника
позивача так і довідкою Козинської
сільської ради № 1001 від 21.07.2014 року та
Актом обстеження житлово-побутових
умов проживання сім»ї позивача від
28.04.2014року, виданим Козинською
сільською радою.

Доказів, які б спростували
вищенаведене, відповідачем суду не
надано.

Тобто відповідач не проживає по
місцю реєстрації понад шість місяців.

Відповідно до ст. 71 ЖК України
жиле приміщення за тимчасово відсутнім
зберігається протягом шести місяців.

Згідно ст..72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки провадиться в
судовому порядку.

В судовому засіданні
позивачем доведено, що відповідач не є
членом її сім»ї, відповідач також не є
квартиронаймачем в будинку позивача,
понад дев»ять років він не проживає за
місцем реєстрації в АДРЕСА_1 .

При таких обставинах суд
знаходить, що відповідач втратив право
на житлову площу для проживання в
житловому будинку позивача.

Відповідно до вимог Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір проживання в Україні»
фізичні особи підлягають реєстрації за
місцем фактичного проживання.

Керуючись ст. ст. 16, 391 ЦК України, ст. ст.
71,72,150,157,167 ЖК України, ст.3,ч.1ст.7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст. ст. 10, 11, 62, 212, 213ч.3ст.209 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовільнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
втратившим право на користування
житловим приміщенням за адресою: в
АДРЕСА_1 яке належить на праві
приватної власності ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Радивилівський районний суд
шляхом подання в 10-денний строк
апеляційної скарги .

При неподанні в 10-денний строк
апеляційної скарги рішення набирає
законної сили по закінченню цього
строку, а при поданні апеляційної
скарги рішення набирає законної сили
по закінченню розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2014
року.