У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2014
сел. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської
області у складі судді Грузман Т.В.,
секретаря судового засідання Марченка
О.Є., розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» до Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в Дніпропетровські
області, ОСОБА_1 головного державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції за участі ОСОБА_2 на
дії та бездіяльність головного
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції при здійсненні
виконавчого провадження ВП №44004373,-

В С Т А Н О В И В :

30.07.2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» звернулось в Оржицький
районний суд Полтавської області із
скаргою на дії та бездіяльність
головного державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції при
здійсненні виконавчого провадження.

Скарга мотивована тим, що постановою
головного державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції від 14.07.2014
року було відкрито виконавче
провадження ВП № 44004373 стосовно
примусового виконання виконавчого
листа № 1623/649/12, виданого 19.06.2014 року
Оржицьким районним судом Полтавської
області про стягнення з публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_2
суми заборгованості у розмірі 4925,00 грн.
Крім того, в межах зазначеного
виконавчого провадження, державним
виконавцем було винесено постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, якою
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику - публічному
акціонерному товариству комерційний
банк «Приватбанк» у межах суми
звернення стягнення – 4925,00 грн. та
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить боржнику
публічному акціонерному товариству
комерційний банк «Приватбанк» лише в
межах суми боргу.

Дії головного державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції вважає
незаконними, оскільки ними було
безпідставно обмежено боржника в
своєму праві розпоряджатися своєю
власністю, чим порушено нормальне
ведення ним господарської діяльності
та спричинено виникнення потенційних
збитків від неможливості вчинення
потрібних операцій з майном.

Просить визнати неправомірними дії
головного державного виконавця
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції при
здійсненні виконавчого провадження
ВП№44004373 з накладення арешту на майно
публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приватбанк» та
скасувати його.

У судове засіданні скаржник не
з»явився, причини неявки суду не
повідомив.

У наданих відділом ДВС запереченнях
вказано, що 11.07.2014 року до відділу ДВС
надійшов виконавчий лист. 16.07.2014 року
державним виконавцем було відкрито
виконавче провадження та в строк до
23.07.2014 року банку надано можливість у
добровільному порядку виконати
рішення Оржицького районного суду. У
заяві про відкриття виконавчого
провадження стягувач ОСОБА_2 прохала
накласти арешт на все майно боржника.
За нормами ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
за заявою боржника державний
виконавець разом із відкриттям
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно боржника про що
виноситься відповідна постанова.
Враховуючи вказане, 16.07.2014 року було
винесено постанову про накладення
арешту на майно боржника у розмірі суми
стягнення, тобто 4925 грн. Враховуючи
вищевказане, державним виконавцем не
порушувались норми законодавства, а
отже скаргу слід відхилити.

Представник ОСОБА_2 Л,М., адвокат ОСОБА_3
також вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, оскільки державним
виконавцем не порушувались вимоги
Закону України «Про виконавче
провадження».

Суд заслухавши думку учасників
процесу, розглянувши матеріали скарги
прийшов до висновку про відмову у
задоволенні скарги через
нижчезазначене.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що за заявою стягувача
державний виконавець одночасно з
винесенням постанови про відкриття
виконавчого провадження може накласти
арешт на майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова. За
нормами ч.3 ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
постановами, передбаченими частиною
другою цієї статті, може бути
накладений арешт у розмірі суми
стягнення з урахуванням виконавчого
збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі
предмети. Копії постанови, якою
накладено арешт на майно боржника та
оголошено

заборону на його відчуження,
державний виконавець надсилає
органам, що здійснюють реєстрацію
майна або ведуть реєстр заборони на
його відчуження.

Так, згідно заяви ОСОБА_2 від 24.06.2014
року до відділу ДВС було направлено
виконавчий лист № 1623/649/12 виданий 19.06.2014
року Оржицьким районним судом. Також
стягувач прохав накласти арешт на
майно боржника. 16.07.2014 року було
відкрито виконавче провадження та
згідно постанови головного державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції ОСОБА_1 накладено
арешт на все майно ПАТ КБ «Приватбанк»
у межах суми звернення стягнення, тобто
4925 грн., також заборонено здійснювати
відчуження майна у межах даної суми.

Враховуючи вказане, державний
виконавець при здійсненні виконавчого
провадження не допускав порушення норм
Закону «України «Про виконавче
провадження», а отже за даних обставин
скарга ПАТ КБ «Приватбанк» задоволенню
не підлягає.

Суд відноситься критично до
аргументів скаржника щодо того, що
постанова про накладення арешту на
майно позбавила банк можливості вільно
розпоряджатись коштами, рухомим та
нерухомим майном, оскільки вказане не
підтверджено належними доказами.

Керуючись ст.ст. 25, 57 Закону
України «Про виконавче провадження»,
ст. 383-389 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному
акціонерному товариству комерційного
банку «Приватбанк» у задоволенні
скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Т.В. Грузман