Провадження №2/761/7527/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Пономаренко Н.В.

при секретарі Клим Т.О.

з участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом, в
якому просить розірвати шлюб з
відповідачем посилаючись на те, що вони
не мають спільного бюджету, не
підтримують шлюбні відносини, не
ведуть спільного господарства. Між
ними припинені подружні стосунки, сім'я
фактично розпалась, примирення
неможливе. Основною причиною
розірвання шлюбу позивачка вважає
емоційну прохолодність, бездіяльність,
небажання змінюватись, внаслідок чого
така поведінка чоловіка призвела до
того, що вона переїхала разом зі
неповнолітнім сином до своєї матері.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги з викладених
підстав.

Відповідач позов визнав, посилаючись
на те, що він дійсно наразі з дружиною і
сином проживають окремо, їхня сім»я
розпалась і він згоден на розірвання
шлюбу.

Суд, вислухавши думку сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу
України позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
16 листопада 2007 року (а.с.4).

Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Судом встановлено, що позивач 15.03.2013
року змінила своє ім»я з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1», про що свідчить відповідне
свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Наявність різних поглядів на
спільне життя, відсутність почуття
спільного порозуміння, призвели того,
що сторони втратили почуття кохання
один до одного та з березня 2014 року і
наразі проживають окремо, з січня 2014
року не ведуть спільного господарства
і не підтримують подружні стосунки, не
мають спільного бюджету, спроби
позитивного результату не дали,
сторони виважено підійшли до питання
щодо розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов
висновку, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить
інтересам сторін, що мають істотне
значення, а також приймає визнання
позову відповідачем.

Одночасно суд роз'яснює, що відповідно
до ст. 141 СК України, розірвання шлюбу
між батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дитини.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст.110,112 Сімейного Кодексу
України, ст. ст.10, 57, 60, 174, 209, 213-215, 218, 292-294
ЦПК України суд ,-

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 листопада 2007
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у Відділі
реєстрації актів цивільного стану
Шевченківського районного управління
юстиції м. Києва, актовий запис №1496 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища
сторонам залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: