Справа N133/3057/14-ц
Рішення

Іменем України

10 жовтня 2014 року

Козятинський міськрайонний суд
Вінницької області

В складі головуючого - судді:
Проця В.А.

при секретарі
Гаврилюк О.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Козятині цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Козятинської
сільської ради Козятинського району
про припинення права власності на
майно,-

Встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Козятинської сільської ради
Козятинського району про припинення
права власності на майно.

В обгрунтування позову вказав, що
згідно зі Свідоцтвом про право
власності на домоволодіння №166 від
20.10.1988 року, яке видане на підставі
рішення виконкому Козятинської
районної ради народних депутатів № 21
від 17.07.1988 року, йому та ОСОБА_2 на праві
спільної сумісної власності належав
житловий будинок АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її
смерті спадкоємців, які б могли
прийняти спадщину не було. Оскільки
після її смерті у цьому будинку ніхто
не проживав, то поступово він
зруйнувався.

09.03.2006 року ним було отримано Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, площею - 0, 1500 га, з цільовим
призначенням - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована в АДРЕСА_1.

Після цього, він збудував на даній
земельній ділянці новий житловий
будинок, що підтверджується технічним
паспортом на садибний (індивідуальний)
житловий будинок від 17.07.2014 року.

Проте, у цьому технічному паспорті було
зроблено примітку про необхідність
припинення права власності на старий
житловий будинок літера - «А» у зв?язку
із його знесенням гідно із ст. 349 ЦК
України.

Відповідно до ст. 349 ЦК України право
власності на майно припиняється
внаслідок його знищення. У разі
знищення майна, права на яке підлягають
державній реєстрації, право власності
на це майно припиняється з моменту
внесення за заявою власника змін до
державного реєстру.

В ч. 2 ст. 20 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» розділ Державного реєстру
прав та реєстраційна справа
закриваються на підставі рішення
державного реєстратора у разі знищення
об?єкта нерухомого майна.

Згідно із п. 60 Порядку реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою КМУ
від 17.10.2013 року № 868, для проведення
державної реєстрації припинення права
власності на об'єкт нерухомого майна у
зв'язку з його знищенням заявник подає
органові державної реєстрації прав
документ, відповідно до якого
підтверджується факт такого знищення.

Однак, як зазначено вище, вказаний
об?єкт нерухомості належав на праві
спільної сумісної власності йому та
ОСОБА_2 Так як остання померла, а
спадкоємців у неї не було, то й не існує
на даний час іншого співвласника, який
міг би разом з ним звернутись до
державного реєстратора із відповідною
заявою.

Крім того, як пояснив йому державний
реєстратор, він також не може
звернутись до нього із такою заявою,
оскільки їхні із ОСОБА_2 частки у праві
власності на вищевказане майно у
правовстановлюючому документі
визначені не були.

Вважає, свої права порушеними і просить
їх захистити за судовим рішенням.

В судове засідання позивач не з'явився,
однак його представник - ОСОБА_3 подав
на адресу суду письмову заяву про
слухання справи у його відсутність та
підтримання позову в повному обсязі.

Представник відповідача - Козятинської
сільської ради Козятинського району в
судове засідання, також, не з'явився,
однак, подав на адресу суду письмову
заяву про слухання справи без його
участі.

Давши оцінку письмовим доказам, суд
вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що згідно зі
Свідоцтвом про право власності на
домоволодіння №166 від 20.10.1988 року, яке
видане на підставі рішення виконкому
Козятинської районної ради народних
депутатів № 21 від 17.07.1988 року, позивачу
та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної
власності належав житловий будинок
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її
смерті спадкоємців, які б могли
прийняти спадщину не було. Оскільки
після її смерті у цьому будинку ніхто
не проживав, то поступово він
зруйнувався.

09.03.2006 року позивачем було отримано
Державний акт на право власності на
земельну ділянку, площею - 0, 1500 га, з
цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, що розташована в АДРЕСА_1.

Після цього, позивач збудував на даній
земельній ділянці новий житловий
будинок, що підтверджується технічним
паспортом на садибний (індивідуальний)
житловий будинок від 17.07.2014 року.

Проте, у цьому технічному паспорті було
зроблено примітку про необхідність
припинення права власності на старий
житловий будинок літера - «А» у зв?язку
із його знесенням гідно із ст. 349 ЦК
України.

Відповідно до ст. 349 ЦК України право
власності на майно припиняється
внаслідок його знищення. У разі
знищення майна, права на яке підлягають
державній реєстрації, право власності
на це майно припиняється з моменту
внесення за заявою власника змін до
державного реєстру.

В ч. 2 ст. 20 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» розділ Державного реєстру
прав та реєстраційна справа
закриваються на підставі рішення
державного реєстратора у разі знищення
об?єкта нерухомого майна.

Згідно із п. 60 Порядку реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою КМУ
від 17.10.2013 року № 868, для проведення
державної реєстрації припинення права
власності на об'єкт нерухомого майна у
зв'язку з його знищенням заявник подає
органові державної реєстрації прав
документ, відповідно до якого
підтверджується факт такого знищення.

Із системного аналізу зазначених
положень чинного законодавства
вбачається, що припинення права
власності на нерухоме майно у зв?язку
із його знищенням здійснюється
державним реєстратором за заявою
власника.

Однак, вищевказаний об?єкт нерухомості
належав на праві спільної сумісної
власності позивачу та ОСОБА_2 Так як
остання померла, а спадкоємців у неї не
було, то й не існує на даний час іншого
співвласника, який міг би разом з
позивачем звернутись до державного
реєстратора із відповідною заявою.

Керуючись ст. ст. 349 ЦК України, ст.ст.
213-215, 218 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Припинити право спільної сумісної
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий
будинок АДРЕСА_1, позначений в
технічному паспорті, літерою - «А», який
належав їм на підставі Свідоцтва про
право власності на домоволодіння №166
від 20.10.1988 року, виданого на підставі
рішення виконкому Козятинської
районної ради народних депутатів №21
від 17.07.1988 року.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга протягом десяти днів до
Апеляційного суду Вінницької області
через Козятинський міськрайсуд з дня
його проголошення.

Суддя: (підпис)

Рішення не оскаржувалось та набуло
законної сили 21 жовтня 2014 року.

Оригінал рішення знаходиться в
матеріалах справи №133/3057/14-ц
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області.

Згідно оригіналу.

Суддя:

Секретар:

Дата документу 10.10.2014