Головуючий у першій інстанції Домусчі
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
Управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 11 червня 2014 року, в цивільній справі
за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області Шумейко В.П. та
начальника відділу Шапошникова В.В., -

встановила:

16.04.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
скаргою, в якій просив постанови про
зупинення виконавчих проваджень серії
ВП №42129582 та серії ВП №42129078 від 14.03.2014
року, ухвалені старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Управління
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
Шумейко В.П. та затверджені начальником
цього Відділу Шапошниковим В.В.
скасувати, та зобов'язати державного
виконавця продовжити виконавче
провадження вказуючи, що правових
підстав для їх зупинення немає. ОСОБА_2
вважає, що державний виконавець
безпідставно зупинив провадження у
справі пославшись на порушення
господарським судом Одеської області
ще в 11.07.2003 році справи про банкрутство
Державної судноплавної компанії
«Чорноморське морське пароплавство».
Оскільки примусовому стягненню з
боржника підлягає вихідна допомога у
зв'язку зі звільненням, середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні та моральна шкода,
мораторій на таких задоволення вимог
не поширюється, відповідно до ч.5ст.19
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 11 червня 2014 року скарга
ОСОБА_2 задоволена. Суд поновив ОСОБА_2
строк для подачі скарги, та визнав
неправомірними дії старшого
державного виконавця Румейко В.П. щодо
ухвалення постанов серії ВП №42129582 та
серії ВП №42129078 від 14.03.2014 року про
зупинення виконавчого провадження;
скасував ці постанови та зобов'язав
Румейко В.П. вжити відповідних заходів
щодо продовження виконання виконавчих
проваджень про стягнення з ДСК
«Чорноморське морське пароплавство»
на користь ОСОБА_2 вихідної допомоги у
зв'язку зі звільненням, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та моральної шкоди за
виконавчими листами №522/5054/13-ц від
24.01.2014 року, виданих Приморським
районним судом м. Одеси. Судом стягнуто
з Відділу примусового виконання рішень
Управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області в дохід держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

В апеляційній скарзі Відділ
примусового виконання рішень
Управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області просить ухвалу суду
скасувати у зв'язку з порушенням судом
норм матеріального і процесуального
права, та постановити нову ухвалу, якою
відмовити ОСОБА_2 в задоволенні скарги
у повному обсязі.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
ухвали, що оскаржена, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка ухвали,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, за наступних підстав;

За правилами п.1ч.1ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що державний
виконавець неправомірно зупинив
виконавчі провадження постановами
серії ВП №42129582 та серії ВП №42129078 від
14.03.2014 року про стягнення з ДСК
«Чорноморське морське пароплавство»
на користь ОСОБА_2 вихідної допомоги у
зв'язку зі звільненням, середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та моральної шкоди за
виконавчими листами, виданими
Приморським районним судом м. Одеси.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають нормам
матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.8ч.1ст.37 Закону України
«Про виконавче провадження», виконавче
провадження підлягає обов'язковому
зупиненню у разі порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство боржника, якщо
відповідно до закону на вимогу
стягувача поширюється дія мораторію,
запровадженого судом, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від реалізації майна
боржника) та виконання рішень у
немайнових спорах.

Згідно ч.1ст.19 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - зупинення виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), термін
виконання яких настав до дня введення
мораторію, і припинення заходів,
спрямованих на забезпечення виконання
цих зобов'язань та зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), застосованих до дня введення
мораторію.

Відповідно до частини 5 цієї статті, дія
мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на вимоги
поточних кредиторів; на виплату
заробітної плати та нарахованих на ці
суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування;
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю та життю громадян; на виплату
авторської винагороди, аліментів, а
також на вимоги за виконавчими
документами немайнового характеру, що
зобов'язують боржника вчинити певні
дії чи утриматися від їх вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 11.06.2014 року з ДСК
«Чорноморське морське пароплавство»
на користь ОСОБА_2 стягнуто середній
заробіток за затримку розрахунку при
звільненні у сумі 19157 грн. 49 коп.,
додаткову вихідну допомогу при
звільненні, передбачену колективним
договором, у розмірі 44528 грн. 16 коп.,
моральну шкоду у розмірі 500 грн. (розмір
моральної шкоди змінений рішенням
апеляційного суду Одеської області від
24.12.2013 року).

14.03.2014 року постановою серії ВП №42129078
старшого державного виконавця Румейко
В.П. відрите виконавче провадження про
стягнення з ДСК «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_2 боргу
у розмірі 63685 грн. 65 коп.. Тоді ж
постановою серії ВП №42129582 відкрите
виконавче провадження про стягнення з

ДСК «Чорноморське морське
пароплавство» на користь ОСОБА_2 боргу
у розмірі 500 грн..

Стягнута з ДСК «Чорноморське
морське пароплавство» грошова сума у
розмірі 63685 грн. 65 коп.. входять до
структури заробітної плати ОСОБА_2, а
грошова сума в 500 грн. становить
вартість моральної шкоди, завданої
стягувачу судноплавною компанією.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 суд
першої інстанції правомірно виходив з
того, що на стягнуті за рішенням суду
виплати не розповсюджуються вимоги
мораторію, введеного ухвалою
господарського суду Одеської області
від 11.07.2003 року у справі №32/136/03/5080 про
визнання банкрутом ДСК «Чорноморське
морське пароплавство», оскільки
відповідно до ч.1ст.19 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
дія мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на вимоги
поточних кредиторів. Крім того,
мораторій у справі про банкрутство ДСК
«Чорноморське морське пароплавство»
був введений в липні 2003 року і в цьому ж
році був затверджений реєстр
конкурсних кредиторів, про те як
заборгованість судноплавної компанії
перед ОСОБА_2 утворилася в 2013 році,
тобто через 10 років після порушення
справи про банкрутство. Таким чином,
заборгованість судноплавної компанії
перед ОСОБА_2 безумовно не є конкурсною,
а є поточною, тому виконавче
провадження не підлягає зупиненню.

Доводи апеляційної скарги не
можуть бути прийняті судом до уваги,
оскільки висновків суду першої
інстанції не спростовують, та не
містять правових підстав, передбачених
п.2ч.2ст.312 ЦПК України, для скасування
ухвали суду та постановлення нової
ухвали про відмову в задоволенні
скарги ОСОБА_2.

Так, статтею 2 Закону України «Про
оплату праці» визначено, що структура
заробітної плати складається з
основної заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних і компенсаційних
виплат.

Основна заробітна плата, це -
винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна плата, це -
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи і
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні
виплати, а саме: виплати у формі
винагород за підсумками роботи за рік,
премії за спеціальними системами і
положеннями, компенсаційні і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до вимог ст.117 КЗпП України,
у разі затримки розрахунку при
звільненні з вини власника або
уповноваженого ним органу працівнику
виплачується відшкодування
(компенсація) у розмірі його середнього
заробітку за весь час затримки.

Отже, середній заробіток за затримку
розрахунку при звільненні у сумі 19157
грн. 49 коп. - є грошовою компенсацією
ОСОБА_2 за затримку розрахунку при
звільненні його з ДСК «Чорноморське
морське пароплавство». Додаткова
вихідна допомога у розмірі 44528 грн. 16
коп. є заохочувальною та
компенсаційною виплатою, передбаченою
колективним договором, та відповідно
до ст. 2 Закону України «Про оплату
праці» входить до заробітної плати.
Тому, згідно ч.5ст.19 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
не поширюється мораторій на стягнення
заробітної плати, в яку входять
компенсаційні та заохочувальні
виплати.

Статтею 237-1 КЗпП України визначено, що
власник або уповноважений ним орган
відшкодовує моральну шкоду, заподіяну
працівнику порушенням його законних
прав. Таким чином, завдана ОСОБА_2
моральна шкода у розмірі 500 грн.
підлягає відшкодуванню судноплавною
компанією, і відповідно до ч.5ст.19
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не
поширюється мораторій на
відшкодування завданої стягувачу
шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції також
не спростовують.

Керуючись ст.304, п.1ч.2ст.307, п.1ч.1ст.312 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання судових рішень Управління
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області -
відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 11 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л. Троїцька

О.М.Таварткіладзе

Номер провадження:

Головуючий у першій інстанції Домусчі
Л. В.

Доповідач Фальчук В. П.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Відділу
примусового виконання рішень
Управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси
від 11 червня 2014 року, в цивільній справі
за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління виконавчої служби
Головного управління юстиції в
Одеській області Шумейко В.П. та
начальника відділу Шапошникова В.В., -

Керуючись ст.304, п.1ч.2ст.307, п.1ч.1ст.312 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу Відділу примусового
виконання судових рішень Управління
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області -
відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м.
Одеси від 11 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

Л.Л. Троїцька

О.М.Таварткіладзе