Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22ц/778/3470/14
Головуючий у 1 інстанції: Васильченко
Суддя-доповідач:
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
Головуючого: Кримської О.М.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.
при секретарі: Евальд Д.Д.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 28 квітня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення пені за
несвоєчасну сплату аліментів,-
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в
якому зазначає, що рішенням
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду від 05.12.2011р. було визнано
батьківство ОСОБА_2 щодо їх дитини
ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1
року, а також стягнуто з нього аліменти
на утримання дочки у розмірі ? частки
від всіх видів доходу. Але відповідач
навіть після винесення судового
рішення, маючи вже заборгованість з
29.11.2010 року - дати подання позову, не
сплачував аліменти. Згідно розрахунку
державного виконавця заборгованість
по аліментам станом на 20.10.2013 рік
складає 22 839,41 грн. ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_1 померла. Посилаючись на вказані
обставини та вимоги ст. 196 СК України,
позивач просила стягнути з
відповідача на її користь неустойку
(пеню) за несвоєчасну сплату аліментів
в сумі 90 228,56 грн., розраховану нею на
підставі довідки державного виконавця
про розмір заборгованості по
аліментам.

Заочним рішенням
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 28 квітня
2014 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку
(пеню) за несвоєчасну сплату аліментів
в сумі 90 228,56 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в сумі 902,29
грн.

Не погоджуючись з заочним рішенням
суду, ОСОБА_2 в особі представника
ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати заочне рішення та
ухвалити нове, яким позов задовольнити
частково, а саме: стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за
несвоєчасну сплату аліментів в сумі
4000,00 грн.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено і ці факти не
оспорюються сторонами, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 є батьками дитини ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Батьківство ОСОБА_2 відносно цієї
дитини встановлено рішення
Кам»янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 05.12.2011р.,
яким також з відповідача стягнуті
аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 у
розмірі ? частки від доходу щомісячно.

ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_1 померла.

ОСОБА_3 в позові посилається на те, що
жодного платежу по аліментам ОСОБА_2 не
здійснив, не зважаючи на те, що його
батьківство було встановлено рішенням
суду, та він був обізнаний про поганий
стан здоров»я доньки ОСОБА_1. Тому
просила стягнути з відповідача пеню за
несплату аліментів, заборгованість по
яким державним виконавцем станом на
ІНФОРМАЦІЯ_2. (день смерті дитини)
визначена у сумі 22 839,41 грн., за період з
05.12.2011р. по 24.03.2014р. у сумі 90 228,56 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що довідкою
державного виконавця підтверджується
розмір заборгованості відповідача по
аліментам, який виник з вини боржника,
та розрахунок пені позивачем здійснено
правильно, тому стягнув всю визначену
позивачем суму пені з відповідача.

В апеляційній скарзі відповідач
наголошує на тому, що державним
виконавцем неправильно визначений
розмір заборгованості, оскільки з
02.10.2012р. і по теперішній час він не
працює, а тому невірно розрахована і
пеня. Крім того, частина заборгованості
виникла не з його вини, тому на неї не
можна нараховувати пеню. Також просить
зменшити розмір пені у зв»язку із своїм
скрутним матеріальним становищем.

Перевіривши вказані доводи
апеляційної скарги, колегія встановила
наступне.

У відповідності до ч. 1, 3, 4 ст. 195 СК
України заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не провадилось їх
стягнення. Якщо платник аліментів не
працював на час виникнення
заборгованості і не працює на час
визначення її розміру, вона
обчислюється виходячи із середньої
заробітної плати працівника
відповідної кваліфікації або
некваліфікованого працівника для
даної місцевості. Розмір
заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

Відповідно до ст. 196 СК України при
виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов»язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Отже, умовою для нарахування пені на
заборгованість по аліментам є вина
боржника в її утворенні.

З матеріалів справи вбачається, що
позов про стягнення аліментів на
утримання доньки ОСОБА_1 поданий ОСОБА_3
29.11.2010р., в ході розгляду якого ОСОБА_2
заперечував своє батьківство відносно
дитини ОСОБА_1. Рішення суду, яким
встановлено, що ОСОБА_2 є батьком
ОСОБА_1 та стягнуті з нього аліменти на
її утримання прийнято судом 05.12.2011р.,
але аліменти присуджені з 29.11.2010р. Тому
заборгованість по аліментам за період
з 29.11.2010р. до 05.12.2011р. утворились не з
вини ОСОБА_2, а у зв»язку з тривалим
судовим розглядом справи. Натомість,
боржник з 05.12.2011р., вже знаючи, що він є
батьком дитини та з нього стягнуті
аліменти на її утримання, добровільно
їх сплачувати не розпочав, що утворює
склад винних дій, і тому з цього часу у
нього з»являється відповідальність, а
у стягувача право на неустойку.

Позивач звернулась з заявою про
примусове виконання рішення тільки
17.05.2012р., а виконавче провадження
відкрито 18.05.2012р.

На час ухвалення рішення суду про
стягнення аліментів та звернення
виконавчого листа до виконання ОСОБА_2
проходив службу в органах внутрішніх
справ в УМВС України в Запорізькій
області та був звільнений 02.10.2012р. з
Енергодарського МВ ГУМВС України в
Запорізькій області.

На момент звернення до виконання
виконавчого листа у відповідача вже
утворилась заборгованість за 1,5 роки, у
зв»язку з чим державним виконавцем
одразу було нараховано 52 % щомісячних
відрахувань по аліментам для погашення
заборгованості та поточних аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що
після звільнення 02.10.2012р. з ОВС боржник
не працює та має постійне місце
мешкання в Кам»янсько-Дніпровському
районі Запорізької області.

Згідно Звіту відділу державної
виконавчої служби Енергодарського
міського управління юстиції
Запорізької області аліменти
сплачувались боржником лише за період
червень-вересень 2012р., тобто протягом 4
місяців, та зі звільненням з органів
внутрішніх справ їх сплата
припинилась. Всього ним сплачено за
весь час з моменту набрання рішенням
суду законної сили 3 296,45 грн., але згідно
виписки з рахунків перераховані
протягом червня-вересня 2012р. суми
аліментів позивачем ОСОБА_3 не
отримувались.

Згідно звіту про здійснення
відрахувань та виплат Енергодарського
МВ ГУМВС станом на момент звільнення
04.10.2012р. у боржника залишилась
заборгованість по аліментам у
загальній сумі 4 757,45 грн., але ані за
місцем роботи, ані державний
виконавець не надали розгорнутих
довідок, згідно з якими ця
заборгованість була рознесена за
кожним місяцем та роком її утворення.
Відтак, не уявляється можливим
з»ясувати, який розмір складає
заборгованість, що виникла не з вини
відповідача станом на 05.12.2011р., а яка
утворилась після цієї дати до моменту
звільнення 02.10.2012р. з її помісячною
деталізацією.

Не надала таких відомостей і позивач,
яка є стороною виконавчого провадження
та має право отримувати розрахунки
державного виконавця щодо
заборгованості по аліментам, а також
доводити як позивач у цій справі свої
вимоги.

Колегія вважає, що судом безпідставно
була прийнята довідка про
заборгованість ОСОБА_2 по аліментам,
складена держаним виконавцем ОСОБА_6,
оскільки ніякими документами не
підтверджується, що розмір зарплати
боржника у період з червня 2012р. по
жовтень 2012р. складав 5 828,80 грн. на
місяць, що суперечить Звіту відділу ДВС
Енергодарського МУЮ, де нарахована
зарплата ОСОБА_2 за цей період складає в
середньому 1800 грн. на місяць, з якої і
відраховувались 52 % по аліментам.

Враховуючи вказані обставини, колегія
вважає, що слід відмовити в стягненні
пені: за період з 29.11.2010р. по 05.12.2011р.
через відсутність вини відповідача у
її утворенні, за період з 05.12.2011р. по
01.06.2012р. у зв»язку з ненаданням
позивачем доказів про дійсний розмір
заборгованості за цей період, за період
з 01.06.2012р. по 01.10.2012р. у зв»язку із
своєчасною сплатою поточних аліментів.

З 02.10.2012р. і по теперішній час
відповідач не працевлаштувався. Тому є
неправильним складений державним
виконавцем Енергодарського ВДВС
ОСОБА_6 розрахунок заборгованості по
аліментам, оскільки щомісячний розмір
аліментів продовжував нараховуватись
ОСОБА_2 як працівнику органу внутрішніх
справ, зокрема, за непідтвердженим
розміром заробітку, в той час як
боржник не працював та повернуся і
проживав в Кам»янсько-Дніпровському
районі, в межах дії іншої ВДВС.

Нарахування аліментів в такому разі
повинно було відбуватись у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 195 СК
України, тобто із середнього заробітку
по Кам»янсько-Дніпровському району
Запорізької області.

Таким чином, в основу нарахування пені
у розмірі 90228,56 грн. позивачем був
покладений невірний розрахунок
заборгованості по аліментам, складений
державним виконавцем державної
виконавчої служби Енергодарського
району ОСОБА_6 А тому і розмір пені
визначено позивачем неправильно.

Відповідач оспорював з цих підстав
розмір заборгованості, визначений ВДВС
Енергодарського району, у зв»язку з чим
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження у ВДВС
Енергодарського району від 16.06.2014р. та
виконавче провадження передано до ВДВС
Кам»янсько-Дніпровського РУЮ.

За заявою ОСОБА_2 державним виконавцем
ВДВС Кам»янсько-Дніпровського РУЮ
22.09.2014р. був складений новий розрахунок
заборгованості з моменту звільнення
боржника з жовтня 2012р., який колегія
вважає правильним, оскільки він
відповідає вимогам ст. 195 ч. 3 СК України.
Тому саме цей розрахунок колегія бере
за основу для нарахування пені за
період з жовтня 2012р. по 24.03.2014р. - до
моменту звернення позивача до суду з
позовом про стягнення пені.

При цьому, колегія не бере до уваги
заперечення відповідача стосовного
того, що пеню можливо нараховувати лише
до смерті дочки ОСОБА_1, оскільки пеня
за своєю правовою природою є
відповідальністю за прострочення
сплати аліментів та нараховується від
дня виникнення заборгованості до
повного її погашення за кожен день
прострочки. До смерті дитини, на
утримання якої стягнуті аліменти,
нараховуються тільки щомісячні
аліменти та виводиться загальна сума
заборгованості. Припинення же
нарахування пені відбувається тільки
після повного погашення всієї
заборгованості, яка утворилась по день
смерті дитини.

Колегія розраховує пеню за період з
01.11.2012р. по 24.03.2014р.на підставі наданого
розрахунку заборгованості по
аліментам за період з 03.10.2012р. по
ІНФОРМАЦІЯ_2., складеного

заступником начальника
Кам»янсько-Дніпровського ВДВС від
22.09.2014р.:

1) пеня за 2012 рік:

- жовтень: нараховано 456,40 грн., строк
прострочення 509 днів, пеня: 456,40грн х 1 % :

100 х 509 дн. = 2323,08 грн.;

- листопад: нараховано 505,50 грн., строк
прострочення 479 днів, пеня: 505,50 грн. х 1 %

: 100 х 479 дн. = 2421,35 грн.;

- грудень: нараховано 505,50 грн., строк
прострочення 448 днів, пеня: 505,50 грн. х 1 % :

100 х 448 дн. = 2264,64 грн.

Всього за 2012 рік: 2323,08 грн. + 2421,35 грн. +
2264,64 грн. = 7009,07 грн.

2) пеня за 2013 рік:

- січень: нараховано 548,61 грн., строк
прострочення 417 днів, пеня: 548,61 грн. х 1 % :
100 х 417 дн. = 2287,70 грн.;

- лютий: нараховано 548,61 грн., строк
прострочення 389 днів, пеня: 548,61 грн. х 1 % :
100 х 389 дн. = 2134,09 грн.;

- березень : нараховано 548,61 грн., строк
прострочення 358 днів, пеня: 548,61 грн. х 1 % :
100 х 358 дн. = 1964,02 грн.;

- квітень: нараховано 548,61 грн., строк
прострочення 328 днів, пеня: 548,61 грн. х 1 % :
100 х 328 дн. = 1799,44 грн.;

- травень: нараховано 548,61 грн., строк
прострочення 297 днів, пеня: 548,61 грн. х 1 % :
100 х 297 дн. = 1629,37 грн.;

- червень: нараховано 548,61 грн., строк
прострочення 267 днів, пеня: 548,61 грн. х 1 % :
100 х 267 дн. = 1464,79 грн.;

- липень: нараховано 548,61 грн., строк
прострочення 236 днів, пеня: 548,61 грн. х 1 % :
100 х 236 дн. = 1294,72 грн.;

- серпень: нараховано 548,61 грн., строк
прострочення 205 днів, пеня: 548,61 грн. х 1 %
: 100 х 205 дн. = 1124,65 грн.;

- вересень: нараховано 548,61 грн., строк
прострочення 175 днів, пеня: 548,61 грн. х 1 % :
100 х 175 дн. = 960,07 грн.;

- жовтень: середній заробіток по
району збільшився до 2 358,83 грн.,
нараховано: 576,89 грн., строк
прострочення 144 дні, пеня: 576,89 грн. х 1 % :
100 х 144 дн. = 830,72 грн.

Всього за 2013 рік: 2287,70 грн. + 2134,09
грн. + 1964,02 грн. + 1799,44 грн. + 1629,37 грн. + 1464,79
грн. + 1294,72 грн. + 1124,65 грн. + 960,07 грн. + 830,72
грн. = 15489,57 грн.

Загальний розмір пені: 7009,07 грн. +
15 489,57 грн. = 22 489,64 грн.

Таким чином, колегією визначено,
що загальний розмір заборгованості по
аліментам за весь період з дня
ухвалення рішення складає 11 739,23 грн.;
розмір заборгованості, на який
нараховувалась пеня складає 6 981,78 грн.;
загальний розмір пені складає 22 489,64
грн.

Не заперечуючи проти
відповідальності за несплату
аліментів, відповідач разом з тим
просив зменшити розмір нарахованої
пені з урахуванням його матеріального
та сімейного стану, посилаючись на
народження сина 07 лютого 2012р.,
відсутність роботи, знаходження
дружини у декретній відпустці по
догляду за дитиною до трьох років. На
підтвердження вказаних обставин надав
відповідні докази: свідоцтво про
одруження, свідоцтво про народження
сина, копію трудової книжки, довідку з
місця роботи дружини про знаходження у
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років.

Колегія вважає, що вказані
обставини заслуговують на увагу та
можуть бути підставою для зменшення
розміру нарахованої пені до фактичної
суми заборгованості по аліментам - 11 700
грн.

За вказаних обставин, колегія
вважає апеляційну скаргу частково
обгрунтованою, тому у відповідності до
вимог п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
рішення суду підлягає зміні в частині
стягнутого розміру пені в бік
зменшення до 11 700 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Заочне рішення
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 28 квітня
2014 року по цій справі змінити в частині
суми стягнутої пені, зменшивши її
розмір до 11 700 грн., та в частині суми
судового збору, зменшивши його розмір
до 243 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Кримська О.М.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.