Справа№592/2798/14-ц
Провадження №2/592/1048/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі -
головуючого судді Хитрова Б.В., при
секретарі Баришевій А.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа-Сумська міська
рада про визначення порядку
користування земельною ділянкою, -

Встановив:

Позивачка звернулась до суду 21.03.2014
року з позовом, (а.с. 1-3), який
неодноразово уточнювала (а.с. 39, 167, 179-180)
та в редакції позовних вимог від 24.09.2014
року просить встановити порядок
користування земельною ділянкою за
адресою АДРЕСА_1 згідно варіанту 1
висновку судової земельно-технічної
експертизи від 18.07.2014 року, виконаною
Сумським відділенням ХНДІСЕ ім. засл.
проф. М.С. Бокаріуса.

В судовому засіданні позивачка, разом
зі своїм представником позовні вимоги
підтримала, не надала суду пояснень
стосовно того, які її права та законні
інтереси при користуванні земельною
ділянкою порушені на момент звернення
до суду з урахуванням тих обставин, що
ухвалою Ковпаківського райсуду м. Суми
від 01.12.2008 року затверджено мирову
угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно
порядку користування цією земельною
ділянкою, домоволодіння на вказаній
земельній ділянці перестало бути
спільною сумісною власністю позивачки
та відповідача і є окремими об'єктами
права власності.

Пояснила, що судовий спір ініційовано
нею для встановлення сервітуту для
встановлення її права на користування
частинами земельної ділянки
відповідача. Також пояснила, що з
моменту укладання мирової угоди
відповідач не будував будь-яких
побудов на спірній земельній ділянці,
які б обмежували її право користування
належною частиною ділянки, в
теперішній час відповідач оформлює
документи для отримання права
власності на свою земельну ділянку і
вона побоюється, що після отримання
державного акту на земельну ділянку
позивач стане якимось чином
перешкоджати її праву користуванню її
частиною земельної ділянки.

Відповідач, разом зі своїм
представником пояснив, що спір
ініційований позивачкою є надуманим,
питання користування земельною
ділянкою фактично вирішено судовим
рішенням від 01.12.2008 року і ніяких спорів
стовно меж не існує, зверненням до суду
позивачка фактично обмежує його право
на приватизацію земельної ділянки і
намагається отримати певні переваги в
користуванні його земельною ділянкою.
Разом з тим не заперечував проти тих
обставин, що варіант користування
земельною ділянкою, який просить
затвердити позивачка без врахування
земельних сервітутів є фактичним
відтворенням змісту мирової угоди
затвердженої між сторонами у 2008 році і
його затвердження (без встановленння
запропонованих експертом сервітутів)
буде сприяти захисту інтересів обох
сторін.

Представник Сумської міської ради
належним чином повідомлений про час та
місце судового розгляду справи в
судове засідання не з'явився, відгуку
на останню редакцію позовних вимог не
надав.

Експерт Сумського відділення ХНДІСЕ
ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Т.А.
Таранець висновки своєї експертизи
підтримав у повному обсязі( а.с. 129-145).

При цьому пояснив, що у висновках
експертизи та в додатках до неї, які
стосуються позовних вимог про
встановлення сервітуту не зазначені
конкретні точки вершин плоских фігур,
які визначають певні сервітути.
Визначення координат конкретних точок
частин земельної ділянки, що утворюють
сервітут, можливо при оформленні
землевпорядної документації. При цьому
пояснив, що паркан висотою 1 метр
встановлений позивачкою на її частині
ділянки, що розташована до воріт у
домоволодіння може бути демонтований (
а.с 135, 182), але при складанні висновків
експертизи він виходив не з
можливостей позивачки для
забезпечення її проїзду до її
огородженої частини домоволодіння
демонтувати паркан та перенести стовп
електропостачання, змінити
конструктивний елемент газопроводу, а
з фактичного розташування споруд та
інженерних комунікацій.
Запропонований їм варіант
користування земельною ділянкою
відповідно до мирової угоди враховує
реальний стан речей після здійснення
геодезичних промірів, які не
приймались до уваги при затвердженні
мирової угоди

Судом встановлено, що рішенням
Ковпаківського райсуду м. Суми від
20.12.2012 року припинено право спільної
часткової власності позивачки та
відповідача на домоволодіння за
адресою АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Ухвалою Ковпаківського райсуду м. Суми
від 01.12.2008 року затверджено мирову
угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стосовно
користування земельною ділянкою за
вищезазначеною адресою ( а.с 8).

Домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1
присвоєні окремі поштові адреси ( а.с.
10,85).

Відповідно до варіанту розподілу
земельної ділянки доданих мирової
угоди, площі запропонованих земельних
ділянок складаю - ОСОБА_1 971 кв.м, ОСОБА_2
961 кв.м. Даний варіант пропонує
встановлення декількох сервітутів (для
обслуговування газопроводу, в порядку
вимог ст. 99 ЗК України, для
обслуговування водопроводу, для
обслуговування ЛЕП та частково
позначені в додатках 4-5 до висновку
експертизи ( а.с. 140-141) без визначення
координат (місцезнаходження)
конкретних точок частин земельної
ділянки, що утворюють сервітут.

Суд вважає, що фактично між сторонами
склались правовідносини, що
регулюються нормами цивільного та
земельного законодавства стосовно
права користування чужим майном (
сервітутом).

Відповідно до вимог ст. 401, 402, 403 ЦК
України право користування чужим
майном (сервітуту) може бути
встановлено стосовно земельної
ділянки, якщо потреби іншої особи не
можуть бути задоволені іншим способом.
Сервітут може бути встановлений
договором або рішенням суду, у разі
недосягнення домовленості про
встановлення сервітуту та про його
умови спір вирішується судом за
позовом особи, яка вимагає
встановлення сервітуту. Укладання
договору передбачає визначення строку
дії сервітуту, умов оплати та інших
вимог чинного законодавства

Вказані норми матеріального права та
вимоги передбачені ст. 10, 60 ЦПК України
зобов'язували позивачку скласти
відповідну землевпорядну документацію
в якій би чітко було визначені межі
сервітуту, та підготувати відповідний
договір, який би був запропонований
відповідачу для встановлення
сервітуту. Доказів складання
відповідної землевпорядної
документації, договору про
встановлення сервітуту позивачкою не
надано.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
№ 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» види права
земельного сервітуту визначає стаття 99
ЗК України, положення якої є такими, що
встановлюють підстави, за наявності
яких можливе звернення з вимогою про
встановлення сервітуту. Зазначена
стаття визначає конкретних суб'єктів,
між якими виникають відносини щодо
сервітуту. Вимагати встановлення
земельних сервітутів можуть власники
або землекористувачі земельних
ділянок. Ініціатором встановлення
земельного сервітуту може бути власник
або користувач земельної ділянки, у
яких є потреба у використанні суміжної
(сусідньої) земельної ділянки, щоб
усунути недоліки своєї ділянки,
зумовлені її місцем розташування або
природним станом. Відповідно до
частини першої статті 402 ЦК України та
частини першої статті 100 ЗК України суд
може винести рішення про встановлення
сервітуту, умови якого визначаються
судом з урахуванням обставин справи.
Згідно з частиною третьою статті 402 ЦК
України спір про встановлення
сервітуту вирішується судом за позовом
особи, яка вимагає встановлення
сервітуту, у разі не досягнення
домовленості про встановлення
сервітуту та його умови. У зв'язку з цим
господарським судам необхідно
враховувати, що обов'язковою умовою
звернення до суду з позовом про
встановлення сервітуту є вжиття
особою, яка вимагає такого
встановлення, заходів щодо
встановлення сервітуту за
домовленістю з власником (володільцем)
відповідної земельної ділянки.

Якщо особа до звернення до суду не
вчиняла дій щодо встановлення
сервітуту за домовленістю сторін
(зокрема, не звернулася до іншої
сторони з пропозицією про укладення
договору про встановлення сервітуту),
господарським судам слід відмовляти у
задоволенні відповідних вимог у
зв'язку з відсутністю у такої особи
права вимагати встановлення сервітуту
за рішенням суду.

Обов'язковою умовою встановлення
земельного сервітуту є неможливість
задоволення потреби особи, яка вимагає
встановлення сервітуту, в інший спосіб.

Під час розгляду справи у спорі про
встановлення земельного сервітуту
господарським судам належить
з'ясовувати, з яких причин позивач не
може використовувати належне йому
майно. Не підлягають задоволенню
позовні вимоги про встановлення
земельного сервітуту, якщо судом
визначено, що неможливість
використання майна зумовлена діями
самого позивача.

У вирішенні спорів про встановлення
сервітуту суд має враховувати, що
обов'язок обґрунтування площі і меж
чужої земельної ділянки, встановлення
сервітуту на яку вимагає позивач, а
також виготовлення проекту технічного
(кадастрового) плану спірної земельної
ділянки покладається на позивача.

У разі якщо підставою позову про
встановлення земельного сервітуту є
недосягнення сторонами згоди щодо
окремих умов встановлення сервітуту
господарський суд, встановлюючи
сервітут своїм рішенням, не
позбавлений права врахувати досягнуту
сторонами домовленість щодо умов
сервітуту.

При визначенні умов сервітуту
необхідно враховувати витрати
власника (володільця) земельної
ділянки щодо сплати орендної плати,
земельного податку, утримання
прибудинкової території і та ін. в
частині тієї площі, на якій встановлено
земельний сервітут.

У рішенні суду про встановлення
сервітуту має бути чітко зазначено для
якого виду використання
встановлюється земельний сервітут.

Хоча вищезазначена постанова винесена
господарською судовою інстанцією, її
висновки відповідно до принципу
єдності судової практики слід
розповсюджувати і на вирішення
земельних спорів місцевими судами між
фізичними особами. Забезпечення
єдності судової практики, безумовно,
потрібне перш за все тому, що воно є
нічим іншим, як реалізацією принципу
правової визначеності, який забезпечує
прогнозованість судових

рішень і стабільність правового
регулювання. Європейський суд з прав
людини у своїх судових рішеннях
неодноразово наголошував на цьому.
Зокрема, у рішенні «Брумереску проти
Румунії» Європейський суд з прав
людини визначив, що принцип правової
визначеності є одним із
фундаментальних аспектів верховенства
права. Для того щоб судове тлумачення
відповідало вимогам Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (Конвенція), як зазначає
Європейський суд з прав людини,
необхідно, щоб судові рішення були
розумно передбачуваними. Цей висновок
Європейський суд з прав людини зробив,
наприклад, у рішенні «Коккінакіс проти
Греції» від 25 травня 1993 року та в
рішенні «S.W. проти Об'єднаного
Королівства» від 22 листопада 1995 року.
Завдяки забезпеченню єдності судової
практики реалізується конституційний
принцип рівності всіх громадян перед
законом і судом

Суд вважає, що в теперішній час
відповідачем не створено будь яких
перешкод в користуванні позивачкою
належною їй частиною земельної
ділянки. Крім того, суд вважає, що на
момент звернення до суду з цим позовом
у позивачки не існують будь-які
обмеження в користуванні земельною
ділянкою виділеної їй відповідно до
судового рішення 2008 року, які вона не
могла б самостійно усунути, не
встановлюючи права користування
майном (частиною земельної ділянки)
відповідача. Позивачка не позбавлена
можливості для збільшення проїзної
частини до воріт домоволодіння
демонтувати штахетний паркан висотою
до 1 метра, яким відгороджена її частина
домоволодіння та на якій вона
влаштувала город та дитячий майданчик (
а.с. 182), вирішувати питання про зміну
конфігурації газопроводу та
перенесення стовпа електропостачання.
За поясненнями учасників судового
засідання, які не ставились під сумнів
жодною стороною судового засідання,
саме позивачка після купівлі в 2004 році
частини домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1, впритул до вже існуючого
паркану добудувала будівлю а-2 і тепер
вимагає встановлення сервітуту для
обслуговування цієї частини будівлі (в
додатку 4 ( а.с. 140) сервітут площею 9 кв м
позначений літерами И З). Що стосується
сервітуту для обслуговування
газопроводу, розташованому на городі
користувачів земельної ділянки, до
якого за поясненнями експерта в
судовому засіданні не може потрапити
вантажна машина ні через ділянку
позивачки не через ділянку позивача на
яких розташовані житлові та
господарські побудови, то суд вважає їх
необґрунтованими , оскільки сторона
позивача не надала суду ніяких
доказів виникнення у неї за 10 років
користування земельної ділянкою та
житловими та господарськими
побудовами потреб в обслуговуванні
газопроводу, яким забезпечується
постачання газу не тільки учасникам
судового спору, а і іншому
невизначеному колу осіб, наявності у
неї необхідних та достатніх навичок
для обслуговування газопроводу,
доказів виникнення у неї прав та
обов'язків здійснення його
обслуговування. Захист прав
користувачів газопроводу та
організації, що займається його
обслуговуванням можливий шляхом
встановлення сервітуту для всіх
власників або користувачів земельних
ділянок по яким проходить газопровід.

Оскільки, стороною позивача не надано
суду землевпорядної документації з
визначенням конкретних меж
запропонованих сервітутів, не надано
доказів порушення прав позивачки на
користування її земельною ділянкою без
встановлення сервітутів, не надано
доказів неможливості задоволення
власних потреб на користування
земельною ділянкою без користування
земельною ділянкою відповідача,
враховуючи що за вищезазначених
обставин вирішення питання про
встановлення сервітуту за рахунок
користування чужим майном суперечить
вимогам ч.1 ст. 401 ЦК України та
моральним засадам суспільства, яких
повинна дотримуватись кожна особа при
здійсненні своїх цивільних прав
відповідно до вимог ч.4 ст. 13 ЦК України,
суд вважає позовні вимоги про
встановлення сервітутів, які зазначені
у висновку експертизи на яку
посилається позивач є
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачка та відповідач
вважали, що запропонований експертом
варіант конкретного використання
кожним користувачем земельної ділянки
відповідає укладеній та затвердженої
Ковпаківським райсудом м. Суми м. Суми
01.12.2008 року мировій угоді, про це ж
зазначено у висновку експерта і ці ж
обставини експерт підтвердив під час
судового засідання, суд вважає, що з
метою конкретизації раніше досягнутої
домовленості про порядок користування
земельною ділянкою з урахуванням
геодезичних промірів, які здійснені
після укладання мирової угоди на
місцевості, затвердити варіант
користування земельною ділянкою за
адресою АДРЕСА_1 відповідно до варіанту
1 висновку судової земельно-технічної
експертизи від 18.07.2014 року, виконаною
Сумським відділенням ХНДІСЕ ім. засл.
проф. М.С. Бокаріуса (без зазначення
запропонованих експертом сервітутів)
відповідно до якого

1 співвласнику (ОСОБА_1) виділяється в
користування 971 кв.м (503/1000);

II співвласнику (ОСОБА_2) виділяється в
користування 961 кв.м (497/1000).

При визначенні порядку користування
земельною ділянкою були прийняті
наступні відрізки побудови меж
земельних ділянок:

т.т. А, Б, В, Г, Д - точки лінії розподілу
житлового будинку;

відрізок ДЕ - по стіни житлового
будинку, довжиною 0,61 м;

т. Ж - ділить відрізок межі земельної
ділянки з тильної сторони 21,10 м на
відрізки 11,35 м та 9,75 м;

відрізок ЕЖ - прокласти від т. Е до т. Ж,
довжиною 44,24 м;

т.т. З, И, Й - точки паркану;

відрізок ЙЛ - прокласти по паркану,
довжиною 2,55 м;

т. К - ділить відрізок межі земельної
ділянки вздовж червоної лінії 9,15 м на
відрізки 4,57 м та 4,58 м;

відрізок ЛК - прокласти від т. Л до т. К,
довжиною 38,34 м.

Першому співвласнику (ОСОБА_1)
виділяється земельна ділянка (в
додатках показано жовтим кольором), що
має форму неправильного багатокутника:

К, Л, Й, И, З, А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, К, площею 971
кв.м.

Другому співвласнику (ОСОБА_2)
виділяється земельна ділянка (в
додатках показано блакитним кольором),
що має форму неправильного
багатокутника:

Ж, К, Л, Й, И, З, А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, площею 961
кв.м.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, ст. 401-404 ЦК України, ст. 98-100 ЗК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа-Сумська міська рада про
визначення порядку користування
земельною ділянкою задовльнити
частково.

Встановити варіант користування
земельною ділянко за адресою АДРЕСА_1
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до
варіанту 1 висновку судової
земельно-технічної експертизи №664 від
18.07.2014 року, виконаною Сумським
відділенням ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С.
Бокаріуса (без визначення
запропонованих експертом сервітутів).

Вказаний варіант користування
земельною ділянкою є складовою
частиною цього судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Сумської області через
Ковпаківський райсуд м. Суми шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні підчас проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Б.В. Хитров