АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-ін.- Колдіна
Доповідач - Слободянюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді: Слободянюк
С.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф.,
Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапудіній Н.П. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 04 березня 2014
року за позовом ОСОБА_1 до
Всеукраїнського Центру фізичного
здоров*я населення «Спорт для всіх»,
директора Всеукраїнського Центру
фізичного здоров*я населення «Спорт
для всіх» Пчеліна Сергія Вікторовича
про визнання незаконними, скасування
наказу, поновлення на роботі та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з наведеним позовом і просила
суд визнати незаконним і скасувати
наказів про її звільнення, наказ № 17-к
від 30 квітня 2013 року та внесення змін
до наказу про звільнення № 24-к від 20
травня 2013 року; поновити її на посаді
заступника директора Всеукраїнського
Центру фізичного здоров*я населення
«Спорт для всіх», стягнути моральну
шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Позивачка зазначала, що з 2005 року
працювала у Всеукраїнському Центрі
фізичного здоров*я населення «Спорт
для всіх» (далі Центр); у 2007 році її
призначили на посаду заступника
директора Центру. За виявлені недоліки
у роботі при перевірці
фінансово-господарської діяльності
Центру, які зафіксовано в акті
перевірки від 29 квітня 2013 року, її
звільнено на підставі ч.1 ст.41 КЗпПП.

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 04 березня 2014 року у
позові ОСОБА_1 відмовлено (т.2 а.с.19-24).

На рішення суду першої інстанції
позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу (т.2 а.с.29-35), в якій з посиланням
на порушення норм матеріального та
процесуального права, ставиться
питання про скасування рішення суду
першої інстанції, ухвалення нового -
про задоволення позову.

Апелянт посилається на те, що її
не було ознайомлено з актом перевірки
Державною фінансовою інспекцією в
м.Києві; пояснень від нею не
відбиралось; порушення, які
відображено в акті перевірки, є
незначними і не стосуються прямих
обов*язків; крім того порушення
виявлено за 2011 рік, а тому строк
притягнення до дисциплінарної
відповідальності сплинув.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
апеляційну скаргу, представник Центру
- Бабіч О.І. скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення скарги
з таких підстав.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від
08 травня 2014 року наведене вище рішення
суду першої інстанції скасовано,
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_1 задоволено (т.2 а.с. 76-81).

Ухвалою від 09 липня 2014 року Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ рішення апеляційної інстанції
скасовано, справу направлено до суду
апеляційної інстанції на новий
апеляційний розгляд (справа № 6-23605 св 14
т.2 а.с.110-113).

Судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_1 працювала в
Центрі з 2005 року, з 2007 року -
заступником директора Центру.

30 квітня 2013 р. наказом директора
Центру № 17-к ОСОБА_1 звільнена з посади
заступника директора Центру з 14 травня
2013 року на підставі ст.41 КЗпП України.

20 травня 2013 р. директором Центру
видано наказ «Про внесення змін до
наказу Центру № 17-к від 30 квітня 2013
року», відповідно до якого внесені
зміни до п.1 зазначеного наказу і
зазначено як підставу звільнення
ОСОБА_1 п.1 ст.41 КЗпП України.

Відповідно до п.1 ст.41 КЗпП України
трудовий договір з ініціативи власника
або уповноваженого ним органу може
бути розірваний у разі одноразового
грубого порушення трудових обов»язків
керівником підприємства, установи,
організації всіх форм власності
(філіалу, представництва, відділення та
іншого відокремленого підрозділу),
його заступниками, головним
бухгалтером підприємства, установи,
організації, його заступниками, а також
службовими особами митних органів,
державних податкових інспекцій, яким
присвоєно персональні звання, і
службовими особами державної
контрольно-ревізійної служби та
органів державного контролю за цінами.

За змістом вказаної норми підставою
для звільнення є вчинення особою
разового грубого порушення трудового
обов`язку, а не триваючого, зокрема,
неналежне виконання своїх обов`язків.

Наказами директора Центру від 14 січня
2010 року № 02 та від 12 січня 2011 року № 02
ОСОБА_1 була призначена головою
інвентаризаційної комісії Центру.

Підставою для звільнення позивача з
займаної посади став акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
Всеукраїнського центру фізичного
здоров»я населення «Спорт для всіх» за
період з 01 січня 2010 р. по 01 березня 2013
року № 04-30999 від 29 квітня 2013 року,
проведеної Державною інспекцією в
м.Києві, в ході якої було встановлено,
що ОСОБА_1, як голова комітету з
конкурсних закупівель (тендерного
комітету), в неповному обсязі
виконувала вимоги, передбачені
Положенням про тендерний комітет
Центру та законодавства України, а
саме, були порушені процедури
проведення закупівлі, а також, як
голова інвентаризаційної комісії, за
результатами перевірки діяльності
якої було виявлено нестачу та надлишки
товарно-матеріальних цінностей.

При проведенні перевірки встановлено,
що в порушення ст..2 Закону України «Про
здійснення державних закупівель»
Центром здійснено оплату послуг з
виготовлення постерів на загальну суму
123 000,00 грн. без застосування процедур
закупівель, передбачених вказаним
Законом.

Порушення допущено з вини голови
тендерного комітету ОСОБА_4 та членами
комітету, якими підписано протокол про
затвердження річного плану закупівель
на 2011 рік, та які відповідно до п.5.1
Положення про комітет з конкурсних
торгів центру ( п.2.4 голова комітету -
заступник директора Центру т 1. а.с.221),
затвердженого наказом Центру від 28
жовтня 2010 року № 45, та п.5 ст.11 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель», оскільки Центром
здійснено оплату послуг з розміщення
постерів на загальну суму 193 416,00 грн.
без застосування визначених законом
процедур.

В акті також зазначено, що в ході
інвентаризації встановлено нестачу 5
кондиціонерів на загальну суму 7 332,00
грн.

При проведенні річної інвентаризації
у 2012 році, інвентаризаційної комісією
(голова комісії - заступник директора
ОСОБА_1), не значиться про відсутність
кондиціонерів. Вказане свідчить про
неякісне проведення інвентаризації
комісією річної інвентаризації, чим не
дотримано вимоги п.1 ст.10 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п.1.2 Інструкції
з інвентаризації матеріальних
цінностей, розрахунків та інших статей
балансу бюджетних установ,
затверджених Головним управлінням
Державного казначейства України від 30
жовтня 1998 року № 90. Зазначена
інвентаризація проведена комісією
під головуванням ОСОБА_1 - 04 грудня 2012
року.

Звільнення за п.1 ст.41 КЗпП України є
дисциплінарним стягненням, а тому
звільнення повинно відбуватись з
додержанням правил, встановлених для
дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст.148 КЗпП України
дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв`язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.
Дисциплінарне стягнення не може бути
накладене пізніше шести місяців з дня
вчинення проступку.

В акті ревізії
фінансово-господарської інспекції
м.Києва - 04 березня 2013 року до 25 квітня
2013 року вказано на два порушення,
допущені ОСОБА_1, і що було підставою
для звільнення. Порушення, допущені
ОСОБА_1 при виконання обов`язків як
головною тендерного комітету Центру і
при проведені річної інвентаризації у
2012 року інвентаризаційною комісією,
головою якої була ОСОБА_1, як заступник
директора Центру.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550 «Про затвердження Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами», акт
підписується посадовою особою
контролюючого органу та керівником і
головним бухгалтером об`єкта контролю,
тому потреби в ознайомлені з актом не
було. Однак, за матеріалами справи
ОСОБА_1 була ознайомлена з актом та
відмовилась надати пояснення
керівнику Центру щодо допущених
порушень, виявлених при проведенні
перевірки та зазначених в акті
перевірки (т.1а.с.31-35, т.2 а.с.62-64).

Посилання апеляційної скарги на те, що
роботодавцем при звільнені не було
витребувано пояснень, чим порушено
трудове законодавця, не заслуговують
на увагу.

В силу положень ст.149 КЗпП України до
застосування дисциплінарного
стягнення власник або уповноважений
ним орган повинен зажадати від
порушника трудової дисципліни
письмові пояснення.

Метою отримання роботодавцем такого
пояснення до застосування
дисциплінарного стягнення є
з`ясування обставин, за яких вчинено
проступок для врахування цього поряд з
іншими обставинами при обрані виду
стягнення, а тому сам по собі факт
неотримання таких пояснень за
відсутності даних про поважність
причин вчинення проступку, не може бути
підставою для визнання застосування
дисциплінарного стягнення, у даному
випадку звільнення, незаконним.

Безпідставними є доводи апелянт
стосовного того, що дисциплінарне
стягнення у виді звільнення накладено
більше ніж через шість місяців з дня
вчинення проступку, яке, як зазначає
апелент було вчинено у 2011 році.

Як зазначено вище, інвентаризація під
головуванням позивачки проведена 04
грудня 2012 року з порушеннями, які
виявлено в ході проведення ревізії
фінансово-господарської діяльності
Всеукраїнського центру фізичного
здоров»я населення «Спорт для всіх» у
березні 2013 року, звільнено позивачку у
травні 2013 року.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, зазначаючи, що
звільнення ОСОБА_1 відбулося у
визначений законом спосіб, порушень
при її звільненні не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для скасування оскаржуваного
рішення, доводи апеляційної скарги
правильність висновку суду першої
інстанції не спростовують.

Керуючись ст..ст.303,307,308, 313 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 04 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: