№2-4675/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 жовтня 2014 року
м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Середі Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
про стягнення коштів, штрафних санкцій
та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач в липні 2014 року звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Міський
комерційний банк» з вимогами про
стягнення грошового вкладу, штрафних
санкцій та моральної шкоди за
прострочення виконання грошових
зобов'язань.

Мотивуючи свої вимоги, Позивач
посилається на те, що 20 квітня 2014 року
між ним та ПАТ «Міський комерційний
банк» було укладено договір строкового
банківського вкладу №2630/56/116280,
відповідно до умов якого Відповідач
отримав у ОСОБА_1 в якості депозиту
кошти в сумі 80000 гривень. Строк дії
договору становив 385 днів зі сплатою
відсоткової ставки в розмірі 20,2%
річних, тобто строк дії договору
сплинув 10.05.2014 року.

Позивач зазначає, що в перший робочий
день після закінчення строку дії
договору він телефоном звернувся до
банку із заявою про намір повернути
вклад з нарахованими відсотками, проте
йому було відмовлено у поверненні
відразу усієї суми.

Крім суми самого вкладу, як зазначає
Позивач, заборгованості банку включає
в себе о нараховані, але не виплачені
проценти в сумі 2286,05 гривень.

Крім того, Позивач зазначає, що
внаслідок порушення його прав
Відповідачем, він переніс моральні
страждання, які виразились у поганому
самопочутті, негативних емоціях,
моральних переживаннях та дискомфорті,
пов'язаних з відсутністю коштів на
проведення запланованої операції, а
тому вважає, що Відповідач повинен
відшкодувати йому моральну шкоду,
компенсацію за яку він оцінює в 10000
гривень.

Також посилаючись на ч. 5 ст. 10 Закону
України «Про захист прав споживачів»
Позивач просить стягнути з
Відповідача пеню у розмірі 3% вартості
послуги за кожен день прострочення,
тобто по 2468,58 гривень за кожен день до
дня ухвалення рішення у справі.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Відповідач у судове засідання
представника не направив, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Суд, за згоди Позивача,
дійшов висновку про можливість
ухвалення по справі заочного рішення
відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення Позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини.

20 квітня 2013 року між Позивачем та ПАТ
«Міський комерційний банк» було
укладено Договір строкового
банківського вкладу № 2630/56/116280,
відповідно до умов якого Відповідач
отримав у ОСОБА_1 в якості депозиту
кошти у сумі 80000 гривень під 20,2% річних
на 385 днів. У відповідності до п.2.2
Договору сплата процентів, нарахованих
на внесок, мала здійснюватись 20 числа
щомісячно а також в день повернення
депозиту.

З наданої суду виписки по депозитному
рахунку вбачається, що станом на день
закінчення дії строку депозитного
договору заборгованість банку з
виплати процентів складала 2286,05
гривень.

В порушення умов депозитного Договору
Відповідач взяті на себе зобов'язання
не виконав, по закінченню дії договору
12 травня 2014 року на вимогу Позивача
суму вкладу в розмірі 80000 гривень та
нараховані проценти в розмірі 2286,05
гривень не повернув.

При цьому суд керується тим, що у
відповідності до п.1.3 Договору вимога
вкладника про повернення вкладу не
обов'язково має оформлюватись
письмово, а тому посилання Позивача на
здійснення цієї вимоги телефоном не
суперечить умовам договору та не
спростоване іншими доказами.

Таким чином, заборгованість
Відповідача перед Позивачем становить
82286,05 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Враховуючи, що у добровільному порядку
ПАТ «Міський комерційний банк»
відмовляється від взятих на себе
зобов'язань з повернення коштів, вимоги
про захист порушеного права шляхом
примусового їх стягнення є
обґрунтованими, а тому суд вважає
можливим їх задовольнити.

Що стосується вимог про стягнення з
Відповідача компенсації за спричинену
моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, а
також пені за прострочення надання
послуги у відповідності до ч.5 ст.10
Закону України «Про захист прав
споживачів», то в даному випадку слід
виходити з того, що відносини між
сторонами регулюються нормами
Параграфу №3 Глави 71 Цивільного
кодексу України, а також умовами
укладеного між сторонами договору.

При цьому ані Цивільний кодекс України,
ані Договір не передбачає
відповідальності банка за порушення
умов договору банківського вкладу у
вигляді відшкодування моральної шкоди
вкладнику. За таких обставин вимоги
Позивача в цій частині не ґрунтуються
на законі, а тому не підлягають
задоволенню.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено
відповідальність виконавця роботи
(послуги) за її не виконання в
обумовлений договором строк у вигляді
сплати пені.

Судом установлено, що ПАТ «Міський
Комерційний Банк» надав Позивачу
послугу, яка зводилася до прийняття ним
від Позивача грошової суми з обов'язком
виплати процентів на них. Надання такої
послуги було оформлено укладеним
банком з Позивачем договором
банківського вкладу.

Після укладення цього договору між
банком та Позивачем виникли
зобов'язальні відносини, які
регулюються нормами зобов'язального
права та положеннями укладеного
договору банківського вкладу.
Положення ч.5 ст.10 Закону України "Про
захист прав споживачів", яка встановлює
відповідальність виконавця робіт
(послуг) за її не виконання в
обумовлений договором строк у вигляді
сплати пені, виниклих між сторонами
відносин не регулюють.

Відтак, вимоги про стягнення пені також
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

З урахуванням задоволення позову,
стягненню з Відповідача в дохід
держави підлягає судовий збір в
розмірі 822,86 гривень.

Керуючись статтями 316, 526, 625, 629, 651, 1058, 1060,
1066 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 110, 169
209, 212-215, 218, 223,224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь ОСОБА_1 суму вкладу в сумі 80000
гривень та нараховані відсотки в
розмірі 2286,05 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
в дохід держави судовий збір у розмірі
822,86 гривень.

Рішення може бути переглянуте судом,
який його постановив, за письмовою
заявою відповідача, яка має бути подана
протягом 10 днів з дня отримання ним
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: