Справа № 335/8420/14-ц 2/335/1904/2014
« 06 » жовтня 2014 року
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі:
головуючого судді Апаллонової Ю.В.
при секретарі Франчук Г.В.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Орджонікідзевського
районного суду в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«Всеукраїнський акціонерний банк» про
захист прав споживача, про повернення
банківського вкладу, стягнення
У липні 2014 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк»
про стягнення коштів за договором
банківського вкладу, відшкодування
моральної шкоди, мотивуючи тим, що між
ним та відповідачем було укладено
договір банківського вкладу, згідно
якого він вніс на депозитний рахунок
грошові кошти в розмірі 176085 грн. 08.07.2014
р. позивач звернувся до банку з
проханням повернути йому кошти, які він
вніс на депозитний рахунок, однак кошти
банк не повертає, тому позивач просив
стягнути грошові кошти за договором
банківського внеску в сумі 176085 грн. та
У процесі слухання справи позивач
зменшив свої вимоги та зазначав, що
отримує через касу банку кожного дня по
1000 грн., просив стягнути остаточно з
вирахуванням отриманих коштів за
рахунком до вимоги «Для виплат» №
НОМЕР_2 - 141085 грн. та у відшкодування
У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги у повному обсязі, не
заперечує проти розгляду справи в
порядку заочного провадження.
Зазначав, що відповідно до умов
договору банківського внеску, він
своєчасно звернувся до Банку з вимогою
повернути йому його кошти, ці кошти
були перераховані на відкритий на його
ім'я рахунок, однак він не може свої
гроші отримати у повному обсязі,
оскільки Банком введено обмеження на
зняття готівки не більше 1000 грн. на
день, що порушує його права як за
договором, так і як споживача
банківських послуг. Крім того,
зазначав, що внаслідок чисельних
звернень до банку погіршився стан його
здоров'я, він відчуває хвилювання з
цього приводу, що завдає йому значних
моральних страждань.
Відповідач- представник ПАТ «ВіЕйБі
Банк» в судове засідання не з'явився,
клопотання про відкладення розгляду
справи не надав, про час і місце
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчать лист з
відміткою про отримання повідомлення.
Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо відомостей про права та
відносини сторін, суд визнав за можливе
розглянути справу за відсутності
відповідача відповідно до ст.ст. 224-227
ЦПК України та на підставі матеріалів
справи постановити заочне рішення, про
що не заперечував позивача.
Дослідивши та всебічно
проаналізувавши обставини справи в їх
сукупності, оцінивши зібрані по справі
докази виходячи зі свого внутрішнього
переконання, яке ґрунтується на
повному та всебічному дослідженні
обставин справи, суд дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з
Як встановлено в судовому засіданні,
18.01.2013 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ
Всеукраїнський Акціонерний Банк»
договір банківського вкладу
«Зростаючий» № 514730/2013 відповідно до п.
1.3. якого Банк відкрив вкладний рахунок
на вимогу № НОМЕР_2 (а.с.4)
Згідно до банківської виписки з
вкладного (депозитного) договору
зростаючий № 514730/2013 за період з 18.01.2013
року по 18.07. 2014 року ОСОБА_1 поповнювався
вклад на загальну суму 176085, 00 грн. (а.с.8).
08.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
відповідача з заявою про відмову від
пролонгації договору вкладу і просив
відповідача відповідно до договорів
виплатити йому грошові кошти у повному
обсязі у день закінчення строку
договору 18.07.2014 року. (а.с.5).
Відповідно до банківської виписки з
вкладного (депозитного) договору
зростаючий № 514730/2013 за період з 18.01.2013
року по 18.07. 2014 року 176085, 00 грн. була
зараховано на рахунок № НОМЕР_2.
18.07.2014 року ОСОБА_1 були виплачені
проценти за договором банківського
Однак, грошові кошти, які ОСОБА_1
вносилися як вклад, отримані ним не
були, у зв'язку із чим, він 21.07.2014 (вх№ 197,
198 від 21.07.2014) 29.07.2014 р ( вх.№ 202 від
29.07.2014р.), 02.09.2014 р ( вх№ 264 від 02.09.2014 р)
звертався до відповідача з вимогою
повернути йому депозитні кошти.
Як вбачається із виписки наданої
відповідачем та наданих квитанцій,
позивачем починаючи з 31.07.2014 року було
знято з рахунку № НОМЕР_2 по 1000 грн.
щодня і розмір неповернутого
банківського вкладу на 01.10.2014 року
становить -144115, 56 грн.
Відповідно до ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за
договором банківського внеску
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.
Отже, відповідач зобов'язаний
повернути суму вкладу на першу вимогу
вкладника, а відмова від такої видачі є
У відповідності до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання мають виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори. Відповідно до
ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Оскільки
сторони уклали договір, вони набули
взаємних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
підписанням договору сторонами
досягнуто домовленість щодо
встановлення цивільних прав та
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність», вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
Згідно із частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК
України, договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). За договором
банківського вкладу незалежно від
його виду банк зобов'язаний
видати вклад або його частину на першу
вимогу вкладника, крім вкладів,
зроблених юридичними особами на
інших умовах повернення, які
встановлені договором.
Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.
Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК
України зобов'язання банку з
повернення вкладу за договором
банківського вкладу (депозиту)
вважається виконаним з моменту
повернення вкладу вкладнику готівкою
або надання іншої реальної можливості
отримати вклад та розпорядитися ним на
свій розсуд.
Як вбачається із п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність», залучення у вклади
(депозити) коштів від фізичних осіб
належить до банківських послуг.
Пунктом 1.4. Положення про порядок
здійснення банками України вкладних
(депозитних) операцій з юридичними і
фізичними особами, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 3 грудня 2003 року №516
передбачено, що залучення банком
вкладів (депозитів) юридичних і
фізичних осіб підтверджується:
договором банківського рахунку;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадної книжки;
договором банківського вкладу
(депозиту) з видачею ощадного
(депозитного) сертифіката; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею іншого документа, що
підтверджує внесення грошової суми або
банківських металів і відповідає
вимогам, установленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
У відповідності до пунктів 13, 17, 19, 22 ст. 1
Закону України «Про захист прав
споживачів», послуга - це діяльність
виконавця з надання (передачі)
споживачеві певного визначеного
договором матеріального чи
нематеріального блага, що здійснюється
за індивідуальним замовленням
споживача для задоволення його
особистих потреб; споживач - фізична
особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника; продукція - будь-які виріб
(товар), робота чи послуга, що
виготовляються, виконуються чи
надаються для задоволення суспільних
потреб; належна якість товару, роботи
або послуги - властивість продукції,
яка відповідає вимогам, встановленим
для цієї категорії продукції у
нормативно-правових актах і
нормативних документах, та умовам
договору із споживачем.
За таких обставин суд приходить до
висновку про поширення на відносини
між сторонами положень Закону України
«Про захист прав споживачів».
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
захист прав споживачів», споживачі під
час придбання, замовлення або
використання продукції, яка
реалізується на території України, для
задоволення своїх особистих потреб
мають право, зокрема, на захист своїх
прав державою, належну якість
продукції та обслуговування,
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону, звернення до суду
та інших уповноважених державних
органів за захистом порушених прав.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
захист прав споживачів, передбачених
законодавством, здійснюється судом.
Таким чином, оскільки банк у порушення
ст. ст. 526 та 1058 ЦК України не виконав
свого обов'язку з видачі вкладу на
вимогу вкладника, не видав вклад
готівкою та не надав іншої реальної
можливості отримати вклад та
розпорядитися ним на свій розсуд,
вказані суми коштів слід стягнути з
відповідача на користь позивача в
судовому порядку в межах позовних
вимог як то передбачено ст.. 10 ЦПК
України та заявлених позивачем у
Розглядаючи вимогу щодо стягнення
моральної шкоди, суд вважає, що вказана
позовна вимога не підлягає
задоволенню згідно ст. 22 Закону
України «Про захист прав споживачів».
Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що при задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
Разом з тим, положення ст. 4 Закону
України «Про захист прав споживачів»
щодо права споживачів на відшкодування
моральної шкоди передбачає таке
відшкодування тільки в разі її
заподіяння небезпечною для життя і
здоров'я людей продукцією у випадках,
передбачених законодавством.
Оскільки позивачем не надано належних
доказів, що йому заподіяно шкоди життю
і здоров'ю, підстав для відшкодування
відповідності до ст. 22 Закону України
«Про захист прав споживачів» суд не
вбачає. Вказані докази до суду позивач
Крім того, суд зазначає, що між
позивачем та відповідачем діяли
договірні правовідносини, які
регулюються ЦК України, а умовами
договору відшкодування моральної
шкоди не передбачено, як і не
передбачено і ЦК України
відшкодування моральної шкоди в
зв'язку з невиконанням договірних
Відповідно до ст. 4 цього Кодексу
суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи інтереси фізичних осіб у
спосіб, визначений законами України.
У відповідності до положень ст.
60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається, як на підставу своїх вимог
Згідно вимог ст. 15 ЦПК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.
Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
Судові витрати у справі складаються з
судового збору в сумі 1410, 85 грн., від їх
сплати позивач звільнений, тому їх в
силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з
відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного та керуючись
ст. 5, 8, 10, 11, 57-60, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України,
ст. ст. 525, 526, ч. 2 ст. 625, ст. ст. 629, 630, 1058,
ч.ч. 1, 2 ст. 1060, ч. 5 ст. 1061 ЦК України, ст. 2,
п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», п.п. 13, 17, 19, 22 ст.
1, ст. 22 Закону України «Про захист прав
споживачів», суд -
Позов ОСОБА_1 про захист прав споживача
фінансових послуг, про повернення
банківського вкладу, стягнення
моральної шкоди, задовольнити
Стягнути з Публічного акціонерного
(ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 АДРЕСА_1 ) 141085
(сто сорок одна тисяча вісімдесят п'ять)
грн. за рахунком до вимоги НОМЕР_2
Стягнути з Публічного акціонерного
судовий збір в розмірі 1410, 85 грн.( одна
тисяча чотириста десять грн.. 85 коп.)
В решті частині позовних вимог
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Ю.В. Апаллонова