Справа № 666/5613/14-ц
Рішення

Іменем України

18.09.2014 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:

головуючого судді
Ратушної В.О.,

при секретарі
Яковлєвій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання заповіту недійсним ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із вказаним
позовом в якому посилається на ті
обставини, що вона перебувала у шлюбі з
ОСОБА_3. Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син - ОСОБА_4

12.04.1973р. шлюбні відносини між ними було
розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2. колишній чоловік - ОСОБА_3
помер.

З 1994р. ОСОБА_3 проживав у
незареєстрованому шлюбі з гр..ОСОБА_2, з
якою зареєстрував шлюбні відносини в
2012-2013рр.

Згідно зі свідоцтвом про право
особистої власності на домобудівлю від
17.04.1979р., померлому належав будинок
АДРЕСА_1.

За вказаною адресою зареєстровані були
їх син та колишній чоловік.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина у вигляді зазначеного майна.

Про дату смерті чоловіка ні вона, а ні
син не знали, а дізналася вона коли
прийшла сповістити чоловіка про смерть
сина, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Оскільки син, за законом являвся
спадкоємцем першої черги, після
померлого батька, вона, як спадкоємиця
після померлого сина, звернулася до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, де їй повідомили,
що перед смертю колишній чоловік склав
заповіт на користь своєї дружини -
ОСОБА_2, яким заповідав усе належне їй
майно в разі його смерті.

Вважає, що заповіт складався під-час
хвороби ОСОБА_3, яка не давала йому
усвідомлення значення своїх дій. В
останні роки він страждав на розлад
опорно-рухової системи, почастішали
випадки не сприйняття дійсних подій, в
зв,язку з тим, що він потребував
медичної допомоги, але вона йому не
надавалась відповідачкою, яка постійно
погрожувала йому розправою під час
сварок, розпиття спиртних напоїв
родичами відповідачки.

За таких обставин він не міг правильно
розуміти своїх дій та дійсно виявити
своє волевиявлення відносно належного
йому майна.

З сином померлий підтримував дружні
стосунки і мав намір заповідати
належне йому майно синові, однак
відповідач перешкоджала їм у
спілкуванні, не пускала сина до батька.

Просить визнати заповіт ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 не дійсним.

В судовому засіданні позичка та її
представник підтримали позовні вимоги,
просили позов задовольнити з підстав
викладених у позові.

Відповідач та її представник позовні
вимоги не визнали, посилаючись на те, що
померлий не мав фізичних та розумових
вад при складанні заповіту. Він чітко
усвідомлював те, що він робить,
оскільки не мав захворювань, які б
перешкоджали йому розуміти значення
своїх дій. Складання заповіту на
користь дружини, це його вільне і
беззаперечне волевиявлення, оскільки
дружина доглядала його, піклувалась за
ним.

З сином він майже не підтримував
стосунки, оскільки останній зловживав
спиртними напоями.

Просять в позові відмовити за
необгрунтованністю.

Вислухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
задоволенню не підлягає з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
являється колишньою дружиною ОСОБА_3,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 / свідоцтво про
смерть серія НОМЕР_1/ та матір,ю ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 / свідоцтво про
смерть серія НОМЕР_2/.

Відповідач за позовом - ОСОБА_2
являється дружиною померлого ОСОБА_3 /
свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 від
11.09.1999 року/.

Згідно свідоцтва про право власності
на домоволодіння від 17.04.1979 року, ОСОБА_3
належало домоволодіння АДРЕСА_1

За час життя, а саме 18.11.2013р. ОСОБА_3
склав заповіт, яким заповідав належний
йому будинок, у разі смерті, своїй
дружині - ОСОБА_2

Позивач у судовому засіданні
посилається на те, що даний заповіт є
недійсним, оскільки він складений в
порушення норм діючого законодавства,
а саме не було вільного волевиявлення
його учасника, ОСОБА_3 через розлад
здоров,я не усвідомлював значення
своїх дій не міг керувати ними, тобто
заповіт був складений під впливом
обману, помилки.

Однак, суд не може погодитись з
доводами позивача, оскільки вони не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 помер
від хронічної серцевої недостатності.
Доказів про те, що померлий мав
розумовий розлад здоров,я , чи тяжку
хворобу, яка б заважала йому правильно
сприймати свої рішення та дії
відповідачем суду не надано.

Крім цього, допитана у якості свідка
приватний нотаріус ОСОБА_6 суду
показала, що вона була запрошена
ОСОБА_2до свого помешкання, для
складання чоловіком заповіту. Крім неї
були запрошені два свідка, які
засвідчили волевиявлення ОСОБА_3 в
заповіті та прочитали його в голос.

Вона перед складанням заповіту
пересвідчилась у дієздатності
заповідальника, ніяких сумнівів в його
дієздатності та розумінні, що він має
намір зробити у неї не виникло. ОСОБА_3
на момент складання заповіту був
лежачий у зв,язку з хворобою
опорно-рухового апарату, відповідав на
її запитання чітко і стверджено.
Спілкувалася вона з ним без сторонніх
осіб, він заявив, що хоче скласти
заповіт на свою дружину. З огляду на
кімнату, де знаходився заповідальник,
можна було зробити висновки, що за ним
добре доглядають, кімната охайна та
прибрана, постіль чиста. Після
складання заповіту ОСОБА_3 був
прочитаний текст, з яким він
погодився, після чого він попросив
гр..ОСОБА_7 підписати його замість
нього, оскільки йому було тяжко писати.
Ніякого тиску з боку дружини, щодо
складання заповіту не було.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_7 в
судовому засіданні показали, що вони
являються друзями та сусідами сім,ї
ОСОБА_2. В листопаді 2013року вони були
запрошені останньою як свідки при
складанні чоловіком ОСОБА_3 заповіту.
Нотаріус приїхала за місцем проживання
ОСОБА_3, який на той час не міг
пересуватися, а був прикутий до ліжка.
Нотаріус попросила залишити всіх
кімнату і осталася з ОСОБА_3 на одинці.
Вони спілкувалися деякий час, а потім
нотаріус склала заповіт на двох мовах,
за їх проханням. Заповіт був вголос
ними прочитаний з яким погодився
ОСОБА_3, за останнього в заповіті
розписалася ОСОБА_7, за його проханням,
вони теж поставили свої підписи,
засвідчуючи його правомірність.
Померлий заповідав усе своє майно
дружині, яка за ним доглядала,
піклувалася, довгий час прожила в
шлюбі. Розмов про те, що він має намір
заповідати майно сину не було. Син
зловживав спиртними напоями, вони
майже не спілкувалися. Ніякого впливу з
боку дружини на померлого не було.
ОСОБА_3 на момент складання заповіту
був дієздатним і розумів значення всіх
його дій. Він чітко висловлював своє
волевиявлення, щодо належного йому
майна.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає,
що підстав для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 суд не находить, оскільки
заповіт складений відповідно до вимог
ст..203 ЦК України, відповідає
волевиявленню заповідальника.
Позивачем в свою чергу не представлено
суду доказів які б давали підстави, для
визнання заповіту недійсним.

Керуючись ст. ст. 11-15, 60,130,174, 208, 209, 213, 214,
215, 294 ЦПК України,

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання заповіту недійсним -
відмовити за необгрунтованістю
позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею до
апеляційного суду.

Суддя
В.О. Ратушна