Справа №474/838/13-ц 06.10.2014 06.10.2014
Справа № 22ц - 784/2123/14
інстанції: Сорочан А.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

Іменем України

6 жовтня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої:
Кутової Т.З.,

суддів:
Крамаренко Т.В.,

Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання:
Романенко Ю.О.,

за участю: представників позивача
Толкачова С.М. та Заволоки В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Врадіївського районного
суду Миколаївської області від 5
червня 2014 року, постановлене за
позовом

Товариства з додатковою
відповідальністю «Агротранс» до
ОСОБА_5, Кривоозерської селищної ради
Кривоозерського району Миколаївської
області, за участю третьої особи
відділ Держземагенства у
Кривоозерському районі
Миколаївської області

про

визнання частково недійсними рішень
Кривоозерської селищної ради,
договору оренди земельної ділянки та
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою

в с т а н о в и л а :

В серпні 2011 року ВАТ «Агротранс»,
правонаступником якого є ТОВ
«Агротранс» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_5, Кривоозерської
селищної ради про визнання частково
недійсним рішень селищної ради ,
договору оренди земельної ділянки та
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою.

Позивач зазначав, що рішенням
Кривоозерської селищної ради від 15
жовтня 1999 року ВАТ «Агротранс»
передано в постійне користування
земельну ділянку площею 3,048 га для
розміщення виробничої бази та
земельна ділянка площею 0,865 га для
розміщення промислового ринку . На
вказані земельні ділянки 5 листопада
1999 року було видано державний акт на
право постійного користування
земельною ділянкою.

19 квітня 2005 року ТОВ
«Агротранс» звернувся до
Кривоозерської селищної ради з
заявою про зняття з підприємства
земельної ділянки розміром 0,035 га за
адресою АДРЕСА_1. Враховуючи, що зміни
до державного акту, виданого на землі
позивача не були внесені, останній
вважав вказану заяву не розглянутою
селищною радою. Однак в 2009 році
ОСОБА_5 стала перешкоджати позивачу
в користуванні належною йому
земельною ділянкою, в зв'язку з чим
позивачу стало відомо, що частина
земельної ділянки передана в
користування відповідачці за
договором оренди від 26 жовтня 2009 року
на підставі рішень селищної ради №
12 від 1 червня 2007 року про надання
ОСОБА_5 дозволу на виготовлення
технічної документації щодо
відведення земельної ділянки та
рішення № 14 від 29 вересня 2009 року, яким
затверджено вказану технічну
документацію.

Посилаючись на те, що право
підприємства на вказану земельну
ділянку в установленому законом
порядку не припинено, просив вказані
рішення Казанківської селищної ради
визнати недійсними, а також визнати
недійсним і укладений з
відповідачкою договір оренди, як такі
що порушують права підприємства на
земельну ділянку, яка перебуває в
його користуванні та зобов'язати
ОСОБА_5 не чинити перешкоди в
користуванні вказаною земельною
ділянкою.

Рішенням Врадіївського
районного суду Миколаївської області
від 5 червня 2014 року позов ТОВ
«Агротранс» задоволено частково.
Визнано недійсним оскаржувані
рішення селищної ради та визнано
недійсним договір оренди земельної
ділянки. У решті позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
просить вказане рішення суду
скасувати, по справі ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на те, що суд
дійшов безпідставного висновку про
порушення земельного законодавства
при виділенні їй земельної ділянки ,
не вірно застосував норми
матеріального права в тому числі і
щодо позовної давності.

Заслухавши доповідь судді, осіб, які
з'явились в судове засідання,
дослідивши докази по справі, судова
колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і
таке встановлено судом, рішенням
Кривоозерської селищної ради від 15
жовтня 1999 року ВАТ «Агротранс»
передано в постійне користування
земельну ділянку площею 3, 048 га для
розміщення виробничої бази та
земельну ділянку площею 0,865 га для
розміщення промислового ринку (в т.ч.
промисловий ринок - 0, 438 га,
автомобільний ринок - 0,262 га,
автостоянка - 0, 165 га) (т. 1, а.с. 27). На
підставі вказаного рішення видано
державний акт на право постійного
користування землею за № 001619 від 5
листопада 1999 року з зазначенням
зовнішніх меж (т. 1, а.с.28-33).

Загальні підстави припинення прав на
землю встановлені положеннями глави
22 ЗК України. Частиною 3, 4 ст. 142
вказаного Кодексу, передбачено
порядок припинення права постійного
користування земельною ділянкою у
разі добровільної відмови
землекористувача на підставі його
заяви до власника земельної ділянки.
Власник земельної ділянки на
підставі заяви землекористувача
приймає рішення про припинення права
користування земельною ділянкою,
про що повідомляє органи державної
реєстрації.

Так, голова правління ВАТ «Агротранс»
19 квітня 2005 року звернувся до
Кривоозерської селищної ради з
письмовою заявою про «зняття з
підприємства земельної ділянки
розміром (10*35) 0,035 га за адресою
АДРЕСА_1» (т.1 а.с. 26).

Враховуючи вказану заяву
Кривоозерська селищна рада рішенням
від 28 квітня 2005 року припинила право
користування ВАТ «Агротранс» на
частину земельної ділянки площею 0,035
га за вказаною адресою, в зв'язку з
добровільною відмовою
землекористувача (т. 1 а.с. 25).

В подальшому, 1 червня 2007 року
Кривоозерська селищна рада прийняла
рішення про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення вказаної земельної
ділянки площею 0, 035 га для передачі
в оренду строком на 49 років ОСОБА_5 з
правом викупу за рахунок фонду
селищної ради (т. 1 а.с. 44, 130-132).

Рішенням Кривоозерської селищної
ради від 29 вересня 2009 року
затверджено проект землеустрою щодо
відведення вказаної земельної
ділянки та надано її в оренду
строком на 49 років з подальшим
викупом за рахунок земель
комерційної діяльності за адресою
АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_5 (т. 1 а.с.
133-136).

26 жовтня 2009 року між Кривоозерською
селищною радою та ОСОБА_5 укладено
договір оренди вказаної земельної
ділянки на зазначених в наведеному
рішенні селищної ради умовах (т.1 а.с.
37-40).

Таким чином в порушення наведеної
норми, селищна рада не виконала
встановлені законом, всі умови
припинення права користування
земельною ділянкою, якими передбачено
не тільки наявність відповідної
заяви землекористувача та прийняття
рішення про припинення права
користування земельною ділянкою, а і
повідомлення про це відповідний
реєстраційний орган, що не було
дотримано Кривоозерською селищною
радою.

Так, із листа Відділу Держземагенства
у Кривоозерському районі
Миколаївської області від 29 квітня
2014 року вбачається, що відомості у
Державному земельному кадастрі про
земельну ділянку ТОВ «Агротранс»
відсутні (т. 2 а.с. 138-139).

Відповідно до положень ст. 202 ЗК
України, державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється у
складі державного реєстру земель,
який складається з двох частин:
реєстрації права постійного
користування землею та інших прав з
зазначенням кадастрових номерів
земельних ділянок та відомостей про
земельну ділянку.

Таким чином необхідною умовою
припинення права користування
відповідною земельною ділянкою - є
обов'язкова реєстрація вказаної
ділянки та необхідних відомостей про
неї. Така реєстрація може мати місце
лише при наявності сформованої
земельної ділянки, яка була виділена
раніше землекористувачу, стосовно
якої останній вцілому відмовився від
свого права.

Враховуючи, що позивач відмовився
лише від частини земельної ділянки,
яка перебуває в його користуванні,
земельна ділянка, яка залишилась в
його користуванні підлягала
формуванню відповідно до загальних
вимог ст. 123 ЗК України та ст. 19, 20
Закону України «Про землеустрій» з
виготовленням проекту щодо її
землеустрою, формуванням кадастрового
номеру та з дотриманням комплексу
відповідних процедур та отримання
правоустановчого документу на ім'я
ТОВ «Агротранс» на нову зменшену
земельну ділянку з зазначенням її
зовнішніх меж.

Проте в порушення наведених вимог
закону, рішенням Кривоозерської
селищною ради від 1 червня 2007 року
надано дозвіл на складення проекту
землеустрою та згодом рішенням від 29
вересня 2009 року затверджено вказаний
проект на ім'я відповідачки ОСОБА_5
лише на земельну ділянку площею 347
кв.м., яка фактично була виділена із
складу земельної ділянки належної
позивачу загальною площею 3,048 га, яка і
перебувала в його користуванні.

Як вбачається із землевпорядної
документації на земельну ділянку
виділену відповідачці, вона не
відповідає вимогам Глави 31, ст. 198 ЗК
України та положенням п. а ч. 2 ст. 20
Закону України «Про землеустрій»,
оскільки в акті встановлення меж
даної земельної ділянки від 15
жовтня 2009 року не міститься підпису
суміжного користувача, яким є
позивач ВАТ «Агротранс», фактичні
межі на місцевості не встановлено,
межові знаки відсутні та не
передавались (т. 2 а.с. 159). Вказані
обставини також підтверджуються
актами перевірки Державної інспекції
сільського господарства від 28 квітня
2014 року (а.с. 160, 161).

За вказаних обставин, районний суд
дійшов обґрунтованого висновку, що в
наслідок порушення Кривоозерською
селищною радою встановленого законом
порядку припинення права
користування земельною ділянкою та
допущених порушень процедури
виділення спірної земельної ділянки
відповідачці ОСОБА_5, відбулося
порушення земельних прав позивача ТОВ
«Агротранс», які підлягають судовому
захисту відповідно до положень ст.152
ЗК України.

За таких обставин, районний суд,
обґрунтовано визнав рішення
Кривоозерської селищної ради № 12
від 1 червня 2007 року про надання
дозволу на складання проекту та № 14
від 29 вересня 2009 року про
затвердження проекту землеустрою
земельної ділянки, яка виділена
ОСОБА_5 недійсними , а як наслідок і
договір оренди на спірну земельну
ділянку недійсним.

Доводи апеляційної скарги про те, що
припинення права користування
земельної ділянки не підлягає
реєстрації в державному реєстрі
земель, не заслуговують на увагу.
Вказане протирічить наведеним вище
правовим нормам і в тому числі ст. 27
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», на яку
посилається відповідачка в
апеляційній скарзі, не вірно
трактуючи при цьому її зміст. Так,
положенням вказаної норми
встановлено особливості внесення до
Державного земельного кадастру
відомостей про земельну ділянку у
разі її поділу чи об'єднання з іншою
земельною ділянкою, а також
відновлення її меж, припинення ж
права власності на частку земельної
ділянки - є її фактичним поділом.

Іншим доводам апеляційної скарги
стосовно недійсності державного
акту на право постійного користування
земельною ділянкою виданого на ім'я
позивача, в зв'язку з тим, що він не
був зареєстрований в державному
реєстрі та відносно застосування
позовної давності, судом надано
вірну оцінку в оскаржуваному рішенні.

Інших доводів, які мають юридичне
значення для вирішення вказаного
спору, апеляційна скарга не містить.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду, колегія дійшла висновку про те,
що воно відповідає вимогам
процесуальних та матеріальних норм, а
тому не підлягає зміні чи скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Врадіївського
районного суду Миколаївської області
від 5 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ на протязі
двадцяти днів.

Судді: