АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/75/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1514/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2014 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Баса О.Г.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Гриньовій А.М.

з участю: прокурора та
відповідача

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1514/14
за апеляційною скаргою заступника
прокурора Хмельницької області на
рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 29 травня 2014 року по цивільній
справі за позовом
Старокостянтинівського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Хмельницькій області до
Старокостянтинівської міської ради,
ОСОБА_3 про визнання недійсним та
скасування рішення
Старокостянтинівської міської ради та
Державного акта на право власності на
землю, заслухавши доповідача,
пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія,

В С Т А Н О В И Л А:

Старокостянтинівський міжрайонний
прокурор звернувся до суду в інтересах
держави про визнання недійсним та
скасування рішення
Старокостянтинівської міської ради №
19, п. 3 від 07.09.2004 року «Про передачу
земельних ділянок у власність» та
скасування державного акту на право
власності на земельну ділянку площею 359
кв. метрів серія ЯБ № 107628 від 27.09.2005
року.

Прокурор послався на те, що цим
рішенням органу самоврядування
передано у власність гр. ОСОБА_3
земельну ділянку площею 359 кв. метрів
для ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1.

На підставі цього рішення ОСОБА_3
отримала зазначений Державний

________________________________________________________________________
_Головуючий у першій інстанції -
Цимбалюк О.В. Справа №
22-ц/792/1514/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 47

акт на право власності на землю,
зареєструвала своє право власності.

Однак, і рішення органу самоврядування,
і Державний акт ухвалені та видані з
порушенням чинного земельного та
водного законодавства - ст. 88 Водного
кодексу України та ст. 60 Земельного
кодексу України, так як ділянка
розташована на березі річки Ікопоть у
встановленій на той час законодавством
прибережній захисній 25-метровій смузі,
в якій сільськогосподарське
використання земель заборонене.

ОСОБА_3 розорює земельну ділянку,
вирощує сільськогосподарську
продукцію, тому прокурор просив
задовольнити його позовні вимоги.

Представник позивача Державної
екологічної інспекції у Хмельницькій
області позовні вимоги прокурора
підтримав.

Представник відповідача
Старокостянтинівської міської ради
проти задоволення подову прокурора
заперечив.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
прокурора заперечила.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 29 травня 2014 року у
задоволенні позову прокурору
відмовлено.

Заступник прокурора Хмельницької
області подав апеляційну скаргу на
рішення суду першої інстанції від 29
травня 2014 року.

Прокурор посилається на ті ж обставини,
що і в позовній заяві, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права - ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.
88 Водного кодексу України, ч. 2 ст. 58, ст.
60 Земельного кодексу України, ст. 213 ЦПК
України, просить рішення
Старокостянтинівського районного суду
від 29 травня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити.

Судова колегія приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга прокурора
підлягає задоволенню, а рішення
Старокостянтинівського районного
суду від 29 травня 2014 року підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову прокурора з
мотивів невідповідності висновків
суду обставинам справи, порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
- ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 58,
60 Земельного кодексу України, ст. 88
Водного кодексу України, ст.ст. 213-214 ЦПК
України.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60, ч. 1 ст. 61,
ст.ст. 212, 213, 214, 309 ЦПК України суд
вирішує цивільний спір на засадах
змагальності та диспозитивності не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона доказами повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи
заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, що беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може грунтуватись на
припущеннях.

Обставини, визнані сторонами (стороною)
у справі, доказуванню не підлягають.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному, всебічному, об»єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв»язок
доказів у їх сукупності.

Результати доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Судове рішення повинне бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог чи заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення судового рішення суд
вирішує, в тому числі, такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обгрунтовувались вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або у позові
відмовити, чи є інші фактичні дані
(пропущення строку позовної давності
тощо), які мають значення для вирішення
справи та докази на їх підтвердження.

Суд апеляційної інстанції задовольняє
повністю чи частково апеляційну скаргу
апелянта, скасовує рішення суду першої
інстанції повністю чи частково та
ухвалює нове рішення, якщо суд неповно
з"ясував обставини справи, що мають
значення для вирішення спору, висновки
суду не відповідають обставинам
справи, суд порушив або неправильно
застосував норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи самоврядування, їх
посадові особи повинні діяти лише на
підставі, в межах повноважень та в
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 Земельного
кодексу України в редакції Закону №
2768-ІІІ від 25 жовтня 2001 року станом на
час ухвалення рішення та передачі
земельної ділянки у власність ОСОБА_3 у
вересні 2005 року з природоохоронною
метою для малих річок встановлені
природоохоронні прибережні зони
шириною 25 метрів з кожного берега
річки. Якщо схили берега складають
більше 3%, то ширина природоохоронної
прибережної смуги подвоюється.

Землі водного фонду можуть перебувати
у власності, в тому числі і громадян,
але з додержанням природоохоронного
законодавства.

Така ж норма встановлена і в ст. 88
Водного кодексу України.

Відповідно до ст. 88, 89 Водного кодексу
України в редакції Закону № 213/95-ВР від
06.06.1995 року станом на час передачі
земельної ділянки у власність ОСОБА_3
заборонено розорювати прибережні
захисні смуги водних об»єктів та
займатись на цих смугах садівництвом,
городництвом.

Судом встановлено, що рішенням
Старокостянтинівської міської ради №
19 від 07.09.2004 року, п. 3 передано у
власність ОСОБА_3 земельну ділянку
площею 359 кв. метрів для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1.

27 вересня 2005 року
Старокостянтинівським міським
відділом земельних ресурсів ОСОБА_3
видано Державний акт на право
власності на земельну ділянку ЯБ № 107628,
який зареєстрований у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 01 .

Земельна ділянка передана ОСОБА_3 і
використовується нею для ведення
городництва, частково сінокосу.

Однак, дана земельна ділянка
розташована в 25-метровій захисній
смузі малої річки Ікопоть, в якій
заборонено займатись городництвом та
садівництвом, заборонено розорювати
землю.

В місті Старокостянтинові відсутній
затверджений проект Генерального
плану міста, яким би було встановлено
інші межі природозахисної смуги річки
Ікопоть.

А отже, рішення Старокостянтинівської
міської ради про передачу земельної
ділянки у власність ОСОБА_3 для ведення
особистого підсобного господарства
ухвалено з порушенням норм закону і є
неправомірним.

Виданий ОСОБА_3 Державний акт на право
власності на земельну ділянку є також
незаконним і підлягає визнанню
недійсним.

Наведені обставини фактично
визнаються сторонами та
підтверджуються дослідженими
доказами: листом ПП «Обрій» (а.с.55),
актом перевірки дотримання
природоохоронного законодавства
Державної екологічної інспекції у
Хмельницькій області (а.с.56-57), показами
свідка ОСОБА_5

Суд першої інстанції, відмовляючи
прокурору у задоволенні позову ці
обставини не урахував, виходячи з того,
що земельна ділянка передана ОСОБА_3 з
додержанням чинного земельного та
водного законодавства, ухвалив
незаконне та необгрунтоване судове
рішення, яке підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову прокурора.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 309, 314-316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

В И Р І Ш И Л А :

апеляційну скаргу заступника
прокурора Хмельницької області
задовольнити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду від 29 травня 2014 року
скасувати.

Позовні вимоги Старокостянтинівського
міжрайонного прокурора задовольнити.

Визнати незаконним і скасувати рішення
Старокостянтинівської міської ради №
19 п. 3 від 07 вересня 2004 року «Про
передачу земельних ділянок у
власність» в частині передачі у
власність ОСОБА_3 земельної ділянки
площею 359 кв. метрів для ведення
особистого селянського господарства в
АДРЕСА_1.

Визнати недійсним Державний акт на
право власності на землю серії ЯБ № 107628
від 27.09.2005 року, виданий на ім»я ОСОБА_3.

Рішення набирає законної сили негайно,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту набрання ним законної
сили.

Головуючий суддя:/підпис/

судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду В.М.Харчук