Справа № 357/5054/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Біла Церква, в залі суду
№4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Орган опіки і
піклування в особі Виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради
про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
20.09.1997 року між її матір»ю ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_2 було
укладено шлюб від якого народилася
позивачка. Позивачка вказувала на те,
що у тримісячному віці, коли вона
хворіла і разом з мамою перебувала у
лікарні відповідач зібрав свої речі та
покинув сім»ю і з цієї причини суд
задовольнив позов її матері і з 22.10.1999
року на відповідача було покладено
обов»язок сплачувати аліменти на
утримання позивачки на користь її
матері. 20.09.2000 року шлюб між батьками
позивачки був розірваний і відповідач
створив нову сім»ю. Позивачка
посилалася на те, що на даний час вона
перебуває на утриманні у бабусі ОСОБА_4
та дідуся ОСОБА_5 по лінії матері з
якими вона проживає та прописана від
народження 15 років. Позивачка
вказувала на те, що зі слів мами
відповідач зовсім не цікавився її
життям і весь час ухилявся від сплати
аліментів, після смерті матері
відповідач не змінив свого ставлення
до неї. Протягом всього життя позивачки
відповідач ухиляється від виконання
своїх батьківських обов»язків щодо
позивачки, не забезпечує її
матеріально, не займається її
вихованням, не піклується про стан її
здоров»я, її фізичний і духовний
розвиток, навчання, підготовку до
самостійного життя, не спілкується з
нею. Всі питання щодо виховання
позивачки вирішуються бабусею ОСОБА_4
та дідусем ОСОБА_5 по лінії матері.
Позивачка просила позбавити
відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
батьківських прав щодо його
неповнолітньої дитини ОСОБА_1, стягнути
з відповідача в примусовому порядку
заборгованість по аліментам за період
з 22.10.1999 року по 01.04.2014 року.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_6 надала суду заяву про
зменшення позовних вимог та просила
суд розглядати лише позовні вимоги
позивачки про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2

Позивачка та її представник в суді
підтримали зменшені позовні вимоги
позивачки.

Відповідач та його представник ОСОБА_7
позов заперечували.

Представник третьої особи Органу опіки
і піклування в особі Виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради
при вирішенні позову послався на
розсуд суду. А також підтримав у суді
висновок Служби у справах дітей
Білоцерківської міської ради, яка
уповноважена органом опіки та
піклування виконавчого комітету від
15.04.2014 року №635.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, думку прокурора Хахлюк Н.М.,
яка просила відмовити позивачці в
задоволенні позову, врахувавши думку
неповнолітньої позивачки ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, заслухавши покази свідків
та дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов необгрунтований і до
задоволення не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 20.09.1997 року по 20.09.2000
року перебували у зареєстрованому
шлюбі, що підтверджується копією
свідоцтва про одруження та копією
свідоцтва про розірвання шлюбу.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження, ОСОБА_1 народилася 24.12.1998
року і її батьками являються: ОСОБА_2 -
батько та ОСОБА_3 -мати.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до рішення
Білоцерківського міського суду від
15.11.1999 року по цивільній справі №2-3394/1999
рік за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на дитину та
непрацездатну дружину було стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на
дочку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку але не
менше 1/2 частини неоподаткованого
мінімуму доходів громадян і до її
повноліття починаючи з 22.10.1999 року. На
підставі вказаного рішення суду
Білоцерківським міським судом було
видано 15.11.1999 року виконавчий лист за
№2-3394/1999 рік.

В судовому засіданні також
встановлено, що після розірвання шлюбу
за домовленістю батьків позивачки
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 залишилася
проживати разом з матір»ю ОСОБА_3

Згідно до копії свідоцтва про смерть,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована з
19.10.1999 року по даний час у АДРЕСА_1. У
вказаній квартирі також зареєстровані
і проживають з 19.11.1993 року ОСОБА_4 -
бабуся позивачки та ОСОБА_5 дідусь
позивачки. Наведене підтверджується
копією довідки /форма №3/ виданої ЖБК
«Елкон» №21 від 24.02.2014 року.

У суді встановлено, що на момент смерті
матері позивачки ОСОБА_3 та по даний час
неповнолітня ОСОБА_1 проживає у
вказаній квартирі з бабусею та дідусем
по лінії матері ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Після смерті матері позивачки було
досягнуто домовленості з відповідачем
щодо того, що ОСОБА_1 залишиться
проживати у бабусі та дідуся по лінії
матері ОСОБА_4 та ОСОБА_5, щоб не
травмувати ОСОБА_1, та підтримати
ОСОБА_5 у яких померла єдина дочка.

В судовому засіданні встановлено, що з
01.09.2006 року по 30.05.2012 року позивачка
ОСОБА_1 навчалася у Білоцерківській
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№22 Білоцерківської міської ради
Київської області, а з 31.05.2012 року по
даний час ОСОБА_2 навчається в
Білоцерківській загальноосвітній
школі І-ІІІ ступенів №18
Білоцерківської міської ради
Київської області. Наведене
підтверджується копіями довідок
вказаних навчальних закладів №33 від
13.02.2014 року та №75 від 14.02.2014 року, а також
наведене підтверджується поясненнями
учасників процесу.

В копії довідки за №56 від 03.02.2014 року
виданої міським відділом державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції гр.
ОСОБА_4, зазначено те, що вона дійсно не
отримувала аліменти від ОСОБА_2 згідно
виконавчого листа №2-3394 від 15.11.1999 року
на утримання неповнолітньої ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно і до
досягнення дитиною повноліття,
заборгованість станом на 01.01.2012 року
становила 23 085 грн. 40 коп., а станом на
01.01.2014 року заборгованість по сплаті
аліментів становить 36 672,40 грн.

Відповідно до звернення начальника
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції до
судді Голуб А.В. від 23.07.2014 року №12715, МВ
ДВС Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції просить повернути
довідку видану ОСОБА_4 від 03.02.2014 року за
№56 про заборгованість по аліментам
ОСОБА_2 на користь неповнолітньої
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно виконавчого
листа №2-3394 від 15.11.1999 року, який видано
Білоцерківським міським судом, в
зв»язку з нововиявленими обставинами,
а саме надходженням адвокатського
запиту від 22.07.2014 року з додатками
документів ОСОБА_2, які суттєво
впливають на суму заборгованості по
аліментах. У вказаному зверненні також
зазначено, що ОСОБА_4 не являється
стороною виконавчого провадження,
оскільки після смерті матері ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, ніхто не
звертався до Білоцерківського
міськрайонного суду про зміну сторони
виконавчого провадження, та про
оформлення опіки над неповнолітньою
ОСОБА_1 і станом на 23.07.2014 року до МВ ДВС
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції не надходили
документи про зміну сторони
виконавчого провадження та про
встановлення опіки над неповнолітньою
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Свідок ОСОБА_4 в
суді підтвердила, що вона не зверталася
до суду чи до виконавчої служби з
питанням заміни сторони виконавчого
провадження по виконанню
вищевказаного виконавчого листа. А
тому суд в силу ст. 59 ЦПК України не
приймає до уваги копію довідки за №56
від 03.02.2014 року видану міським відділом
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції гр. ОСОБА_4

Згідно до ухвали Білоцерківського
міськрайонного суду від 08.09.2014 року
задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну
сторони виконавчого провадження і було
замінено стягувача ОСОБА_3 на стягувача
ОСОБА_1 за виконавчим провадженням по
виконавчому листу №2-3394/1999 рік про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання неповнолітньої
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку але не
менше 1/2 частини неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, починаючи з
22.10.1999 року і до повноліття дитини.
Вказана ухвала набрала законної сили
14.09.2014 року.

При вирішенні вказаного спору суд
виходить з наступного.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року
(ратифікована Україною 27 лютого 1991
року, дата набуття чинності для України
27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо
дітей, незалежно від того, здійснюються
вони державними чи приватними
установами, що займаються питанням
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України,
регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини.

Згідно до ст. 150 СК України, батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини. Батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток. Батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину. Передача
дитини на виховання іншим особам не
звільняє батьків від обов'язку
батьківського піклування щодо неї.
Забороняються будь-які види
експлуатації батьками своєї дитини.
Забороняються фізичні покарання
дитини батьками, а також застосування
ними інших видів покарань, які
принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 151 СК України, батьки
мають переважне право перед іншими
особами на особисте виховання дитини.
Батьки мають право залучати до
виховання дитини інших осіб,
передавати її на виховання фізичним та
юридичним особам.

Батьки мають право обирати форми та
методи виховання, крім тих, які
суперечать закону, моральним засадам
суспільства.

Згідно до ст. 152 СК України, право дитини
на належне батьківське виховання
забезпечується системою державного
контролю, що встановлена законом.
Дитина має право противитися
неналежному виконанню батьками своїх
обов'язків щодо неї. Дитина має право
звернутися за захистом своїх прав та
інтересів до органу опіки та
піклування, інших органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування та громадських
організацій. Дитина має право
звернутися за захистом своїх прав та
інтересів безпосередньо до суду, якщо
вона досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Згідно до ст. 154 СК України, батьки мають
право на самозахист своєї дитини,
повнолітніх дочки та сина. Батьки мають
право звертатися до суду, органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та громадських
організацій за захистом прав та
інтересів дитини, а також
непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники без спеціальних
на те повноважень.

В ст. 155 СК України, вказано, що
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини. Відмова батьків від
дитини є неправозгідною, суперечить
моральним засадам суспільства.
Ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

У ч. 1 ст. 157 СК України передбачено, що
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно. Той із батьків, хто
проживає окремо від дитини,
зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Згідно до ст. 141 СК України, мати і
батько мають рівні права та обов»язки
щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з
одного боку, засобом захисту прав
дитини, а з другого - заходом впливу на
батьків, які неналежним чином
виконують свої батьківські обов'язки
стосовно дитини. Позбавлення
батьківських прав можливе виключно на
підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164
СК України встановлено вичерпний
перелік підстав для позбавлення
батьківських прав.

В ч.1 п.2 ст. 164 СК України вказано, що
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
батьківських обов"язків по вихованню
дитини.

Статтею 165 СК України визначено перелік
осіб, які мають право на звернення до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав. Такими особами є
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла 14 років.

Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України участь
органу опіки та піклування при
розгляді справ щодо позбавлення
батьківських справ є обов'язковою.
Відповідно до положень ч.ч.5,6 ст. 19 СК
України, орган опіки та піклування
подає до суду письмовий висновок щодо
вирішення спору на підставі
відомостей, одержаних у результаті
обстеження умов проживання дитини,
батьків, інших осіб, які бажають
проживати з дитиною, брати участь у її
вихованні, а також на підставі інших
документів, які стосуються справи. Суд
може не погодитися з висновком органу
опіки та піклування, якщо він є
недостатньо обґрунтованим, суперечить
інтересам дитини.

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 15 постанови № 3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» із змінами,
позбавлення батьківських прав (тобто
прав на виховання дитини, захист її
інтересів, на відібрання дитини в інших
осіб, які незаконно її утримують, та
ін.), що надані батькам до досягнення
дитиною повноліття і ґрунтуються на
факті спорідненості з нею, є крайнім
заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, а
тому питання про його застосування
слід вирішувати лише після повного,
всебічного, об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей. Для встановлення
таких обставин суду потрібно ретельно
перевіряти докази, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, обов'язково
здійснювати необхідні дії для
залучення відповідача у справі та
з'ясування його позиції та
обґрунтувань. Крім того, суд повинен
з'ясувати думку дитини, якщо вона
здатна її висловити. А у п.16
вищевказаної постанови зазначено, що
особи можуть бути позбавлені
батьківських прав лише щодо дитини, яка
не досягла вісімнад цяти років, і
тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.
Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Згідно до п.18 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30
березня 2007 року «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» із змінами,
відповідно до ст. 165 СК з позовом про
позбавлення батьківських прав можуть
звернутися: один із батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина; заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, у якому вона перебуває; орган
опіки та піклування; прокурор; сама
дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

В судовому засіданні встановлено, що з
13.04.2000 року ОСОБА_2 зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_3, а до цього
часу ОСОБА_2 був зареєстрований та
проживав за адресою: АДРЕСА_2, за
вказаною адресою проживають батьки
відповідача.

У висновку Служби у справах дітей
Білоцерківської міської ради, яка
уповноважена органом опіки та
піклування виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради, від
25.01.2014 року №125 «Про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2.» вказано, що
керуючись інтересами дитини та чинним
законодавством України з питань
охорони дитинства, та враховуючи те, що
комісією з питань захисту прав дитини
не встановлено достатніх підстав для
позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав,
та беручи до уваги на полегливе бажання
неповнолітньої ОСОБА_1 позбавити свого
батька батьківських прав,
рекомендовано ОСОБА_4 для вирішення
питання позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої дочки
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 звертатися у разі
необхідності до суду.

У висновку Служби у справах дітей
Білоцерківської міської ради, яка
уповно важена органом опіки та
піклування виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради, від
15.04.2014 року №635 «Про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2.» зазначено,
що керуючись інтересами дитини, чинним
законодавством України з питань
охорони дитинства, висновком служби у
справах дітей Білоцерківської міської
ради від 25.01.2014 року №125 «Про
позбавлення батьківських прав
ОСОБА_2.», який є чинним, та врахувавши
надані ОСОБА_1 документи служба у
справах дітей Білоцерківської міської
ради вважає доцільним: рекомендувати
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, для вирішення
питання позбавлення батьківських прав
її батька ОСОБА_2 звертатися до суду;
клопотати перед судом про прийняття
рішення з даного питання в інтересах
неповнолітньої.

Вказані письмові висновки Служби у
справах дітей Білоцерківської міської
ради, яка уповноважена органом опіки та
піклування виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради, фактично
не містять даних щодо вирішення спору
між сторонами, а у вказаних висновках
містяться рекомендації ОСОБА_4, та
ОСОБА_1 звертатися до суду для
вирішення питання щодо позбавлення
ОСОБА_2 батьківських прав стосовно
ОСОБА_1 Іших висновків суду не надано, а
тому суд приймає до уваги вказані
висновки, але суд ставиться критично та
не приймає до уваги те, що у висновку
Служби у справах дітей Білоцерківської
міської ради, яка уповноважена органом
опіки та піклування виконавчого
комітету Білоцерківської міської ради,
від 15.04.2014 року №635 «Про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2.» зазначено,
що в ході розгляду документів
підтверджено факт ухилення ОСОБА_2 від
виконання батьківських обов"язків щодо
його неповнолітньої дочки ОСОБА_1

Згідно з довідкою Білоцерківської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№22 Білоцерківської міської ради
Київської області від 13.02.2014 року №33
під час навчання дочки ОСОБА_1
відповідач батьківські збори не
відвідував, в школу не з»являвся, не
цікавився навчанням і вихованням
дочки. Згідно до довідок
дитячо-юнацького клубу «Пер лина»
Центру дитячо-юнацьких клубів за
місцем проживання «Дивосвіт» відділу у
справах сім»ї та молоді
Білоцерківської міської ради під час
перебування у клубі ОСОБА_1 батько
дитини в клубі не з»являвся, з
педагогічними керівниками не
спілкувався. Свідок ОСОБА_9, яка працює
педагогом-організатором клубу
«Перлина» також підтвердила, що за час
її роботи в клубі «Перлина» з вересня
2013 року батько ОСОБА_1 до клубу не
з»являся і ОСОБА_1 не цікавився.

Свідок ОСОБА_10, яка являється сусідкою
позивачки підтвердила у суді те, що
вона проживає по сусідству з
позивачкою з 2000 року і весь цей час вона
не бачила відповідача за місцем
проживання позивачки, на похоронах
мами позивачки вона побачила батька
позивачки. Свідок ОСОБА_11 також
підтвердила, що відповідача вона не
бачила за місцем проживання позивачки
після того, як відповідач пішов від
ОСОБА_3.

Відповідач в суді не заперечував те, що
він не відвідував ОСОБА_1 за місцем її
проживання, оскільки у нього з бабусею
ОСОБА_1 - ОСОБА_4 напружені стосунки.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 в судовому засіданні
підтвердили те, що позивачка з дня
народження постійно спілкується зі
своїм батьком ОСОБА_2 і з родичами по
батьківській лінії, ОСОБА_1 відвідує
свята в батьковій родині, ОСОБА_1
періодично проживала у батьковій
родині, батько ОСОБА_1 відповідач по
справі приймає участь у придбанні
одягу, взуття для ОСОБА_1, надає
останній грошові кошти, цікавиться її
здоров"ям, та дбає про здоров"я ОСОБА_1,
возив її до лікарів, батько вітав
ОСОБА_1 з днем народження, наймав
репетиторів. У ОСОБА_1 з братом ОСОБА_23
хороші стосунки. Поки була жива мама
ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_1
нормально спілкувалися, але після
смерті ОСОБА_1 мами бабушка по лінії
матері ОСОБА_4 була проти спілкування
ОСОБА_1 з батьком. Стосунки між батьком
і дочкою погіршилися влітку 2013 року. За
час навчання у Білоцерківській
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№18 Білоцерківської міської ради
Київської області, де позивачка з
класом обідала у ресторані «Радон»,
вона періодично зустрічалася та
спілкувалася з батьком, бабусею
ОСОБА_13, дідусем ОСОБА_14, останні
працювали у вказаному ресторані.
Наведене також підтвердила і свідок
ОСОБА_18 Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що
родичі з боку відповідача придбавали
ОСОБА_1 одяг та взуття, останній раз
купували ОСОБА_1 випускне плаття в 2014
році, ОСОБА_1 відвідувала родинні свята
у родині батька, батько оплачував день
народження ОСОБА_1 у 2013 році, яке
відбулося у ресторані. З наданих
відповідачем фотоматеріалів
вбачається, що ОСОБА_1 відвідувала
родинні свята у батьковій родині, в
тому числі і за місцем проживання
дідуся та бабусі ОСОБА_14, а також за
місцем проживання батька. А також з
фотоматеріалів вбачається, що ОСОБА_1
перебувала за місцем проживання дідуся
та бабусі ОСОБА_14, та за місцем
проживання свого батька. Наведене не
заперечувала і сама позивачка в суді.
Вищенаведене свідчить про те, що ОСОБА_1
спілкувалася з батьком і з його
родиною. Покази вищевказаних свідків
та надані відповідачем фотоматеріали
суд приймає до уваги.

В суді встановлено, що 24.12.2013 року на
день народження ОСОБА_1 батько замовляв
та оплачував ресторан "Радон" в якому
відбувалося св"яткування дня
народження і батько з родичами був
присутній на дні народження ОСОБА_1, на
дні народження були присутні і
однокласники ОСОБА_1. Також відповідач
після святкування дня народження
ОСОБА_1 у грудні 2013 року оплатив
відвідування ОСОБА_1 та її друзями
боулінгу. Наведене підтвердили сторони
в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідач
надавав кошти своєму батькові ОСОБА_14
для придбання на випускний вечір для
ОСОБА_1 плаття і туфлів, оскільки ОСОБА_1
закінчила у 2014 році 9-тий клас.
Позивачка підтвердила, що дійсно у 2014
році дідусь ОСОБА_14 придбавав для неї
випускне плаття та туфлі.

Позивачка підтвердила у суді і те, що
дійсно 13.01.2014 року вона з подругою була
в гостях у батька за адресою його
проживання: АДРЕСА_3. Прийшла до батька
за власною ініціативою, її добре
прийняла сім»я батька, її пригощали,
вона спілкувалася з батьком, його
дружиною ОСОБА_2 та братом ОСОБА_23 з
яким у неї хороші стосунки. Наведене
також підтвердили відповідач, свідок
ОСОБА_2, яка являється дружиною
відповідача.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_3 на ім»я відповідача ОСОБА_2 було
оформлено пенсію в разі втрати
годувальника, померлого внаслідок
загального захворювання на утриманця
ОСОБА_1 і відповідач карточку банку на
отримання вказаної пенсії віддав
ОСОБА_1, яка і отримує вказану пенсію.
Наведене підтвердили у суді позивачка,
відповідач, свідок ОСОБА_4, свідок
ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_19 в суді показала, що вона
за проханням ОСОБА_1 тітки ОСОБА_12, яка
являється рідною сестрою відповідача,
у 2011-2012 навчальному році додатково
займалася з ОСОБА_1 математикою 4
місяці, а саме: в жовтні-січні і провела
з ОСОБА_1 приблизно 28 уроків оплата по 30
гривень за урок приблизно на загальну
суму 840 грн., про оплату занять вона
домовлялася з ОСОБА_1 батьком і за перші
два заняття гроші їй віддавав особисто
відповідач, який привозив ОСОБА_1 на
заняття, а потім кошти за заняття
віддавала ОСОБА_1, батько цікавився
додатковим навчанням ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_20 в суді показала, що у
2008-2009 навчальному році та у 2009-2010
навчальному році вона викладала на
курсах від Київського міжнародного
університету в ЗОШ №22 англійську мову
і ОСОБА_1 у вказані навчальні роки
відвідувала ці курси, які були платними
приблизно 200 грн. в місяць. Свідок
показала, що за 2 роки навчання ОСОБА_1
на курсах було сплачено 3 200 грн. Кошти
за навчання сплачував в основному
батько ОСОБА_1, який також цікавився
успіхами ОСОБА_1, а коли у відповідача
не було можливості, то він передавав
кошти через ОСОБА_1. За відвідування
ОСОБА_1 курсів свідку дзвонила та
домовлялася дружина відповідача
ОСОБА_22, а потім і відповідач цікавився
курсами. Крім вказаного, свідок
показала, що вона проживає з
відповідачем в одному будинку, свідок
проживає у першому під»їзді, а
відповідач у другому під»їзді. Свідок
показала, що між сторонами були дуже
добрі стосунки, 2 роки тому 2-3 рази
свідок бачила як сторони разом гуляли у
дворі, а зі слів дружини відповідача
ОСОБА_2 свідку відомо, що ОСОБА_1
відвідувала батька і проживала певний
час у батька. Покази свідків ОСОБА_19 та
ОСОБА_20 суд приймає до уваги.

Судом встановлено, що з 02.09.1997 року по
04.10.2005 року ОСОБА_2 проходив службу в
органах внутрішніх справ України
безперервно у спеціальному загоні
«Кобра» особливого призначення при МВС
України і був звільнений по наказу №719
о/с від 03.10.2005 року через скорочення
штатів. Наведене підтверджується
копією трудової книжки відповідача,
копією наказу №719 о/с від 03.10.2005 року.
23.03.2006 року ОСОБА_2 зареєстрований, як
фізична особа-підприємець, що
підтверджується копією свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця. Також в судовому засіданні
було встановлено, що ОСОБА_2 має
позитивні характеристики за місцем
свого проживання /а.с. 133,134/, являється
членом (волонтером) громадської
організації Народна муніципальна
самооборона і головою вказаної
громадської організації ОСОБА_2 також
надана позитивна
довідка-характеристика /а.с. 135/.
Відповідач ОСОБА_2 одружений з ОСОБА_2,
від вказаного шлюбу має малолітнього
сина ОСОБА_23, також він має і дочку
ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_5. ОСОБА_2
зареєстрований та проживає з сім»єю за
адресою: АДРЕСА_3.

З урахуванням наведених норм та
встановлених обставин суд вважає, що
відповідач виконував свої батьківські
обов'язки щодо дочки ОСОБА_1, судом не
встановлено винної поведінки
відповідача, свідомого нехтування ним
своїми обов'язками.

Суд вважає, що встановлений у суді факт
про те, що відповідач не відвідував
доньку за місцем її проживання та не
з"являвся до Білоцерківської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№22 Білоцерківської міської ради
Київської області, а також до
дитячо-юнацького клубу «Перлина»
Центру дитячо-юнацьких клубів за
місцем проживання «Дивосвіт» відділу у
справах сім»ї та молоді
Білоцерківської міської ради не може
підтверджувати те, що відповідач
ухилявся від виконання своїх
батьківських обов"язків щодо його
дочки ОСОБА_1.

Доказів, які б підтверджували, що
відповідач ухилявся від виконання
батьківських обов'язків, позивачем
суду надано не було, що є її обов'язком в
силу вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за недоцільне за стосовувати до
відповідача такий крайній захід
впливу, як позбавлення батьківських
прав, а тому суд вважає, що позивачу
слід відмовити в задоволенні її позову.

Суд не приймає до уваги покази свідків
ОСОБА_4, ОСОБА_25, ОСОБА_5 про те, що
відповідач ухилявся від виконання
своїх батьківських обов"язків щодо
своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_1,
оскільки наведене спростовується
вищевикладеними у рішенні суду
доказами.

На підставі ст.ст. 7, 19, 141, 150-155, 157,164-166 СК
України, постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 30 березня 2007 року
«Про практику застосування суда ми
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення ба тьківських прав» із
змінами, керуючись ст.ст.10, 60, 58, 59 88, 212-215,
218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду Київ
ської області через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя А. В. Голуб