Номер провадження: 22-ц/785/8705/14
Головуючий у першій інстанції Буран
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Оверіної О.В., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ДП «Будинкоуправління № 1 10
відділення морської інженерної служби
Західного морського району»,
Хмельницького відділу міліції
Малиновського районного відділу
Одеського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Одеській
області, третя особа: ОСОБА_3 про
визнання права на проживання та
користування квартирою, зобов»язання
вчинити певні дії за апеляційною
скаргою ОСОБА_2, подану через
представника ОСОБА_4, на рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 10 липня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА :

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся
до Малиновського районного суду м.
Одеси з позовом до ДП
«Будинкоуправління №1 10 відділення
морської інженерної служби Західного
морського району», який уточнив в
процесі розгляду справи, про визнання
за ним право на проживання та
користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1, вселення його у
зазначене жиле приміщення та
зобов'язання Хмельницький ВМ
Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області здійснити його
реєстрацію у вказані квартирі.

Позивач посилався на те, що на підставі
виданого 22 листопада 1963 року ордеру №
116 на право зайняття двох кімнат, площею
22,4 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1, він у
складі сім'ї своїх батьків вселився та
проживав у спірному житловому
приміщенні. Проте прописаний, як
зазначає позивач, помилково він був в
квартирі АДРЕСА_3. В останні роки у
спірному житловому приміщенні
проживає його брат ОСОБА_3 зі свою
сім'єю, що є перешкодою у доступі до
цієї квартири.

Посилаючись на те, що він є основним
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1,
належним чином виконує обов'язки щодо
її утримання, позивач просить вселити
його у спірне житлове приміщення та
зобов'язати Хмельницький ВМ
Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області зареєструвати його за
адресою спірного жилого приміщення.

Представник відповідача БУ № 1 позов не
визнала, посилаючись на відсутність у
позивача визначених законом підстав
для вселення у спірне житлове
приміщення, а відтак і на реєстрацію
його за вказаною адресою.

Третя особа на стороні відповідача, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_3, пояснив, що
позивач ОСОБА_2 є його братом, тривалий
час постійно проживає у будинку 36 д, по
АДРЕСА_1 у м. Одесі, власником якого він
є на підставі заочного рішення
Малиновського районного суду м.Одеси
від 08.06.2007 року у справі № 2-5736/07.

Рішенням Малиновського районного суду
м.Одеси від 10 липня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП
«Будинкоуправління № 1 10 відділення
морської інженерної служби Західного
морського району», Хмельницького
відділу міліції Малиновського
районного відділу Одеського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області, третя особа: ОСОБА_3
про визнання права на проживання та
користування квартирою, зобов»язання
вчинити певні дії відмовлено в повному
обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, через
свого представника ОСОБА_4, просить
рішення суду скасувати, тому що воно
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Справа в суді апеляційної інстанції
розглянута на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України у відсутності представників
домоуправління № 1 та Хмельницького РВ
ОМУ УМВС України в Одеській області,
котрі належним чином повідомлені про
час та місце судового розгляду, що
підтверджується розписками про
отримання судових повісток про виклик.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу та залишає рішення суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Відповідно до ст. 18 ЖК України
управління житловим фондом
здійснюється власником або
уповноваженим ним органом у межах,
визначених власником.

Стаття 61 ЖК України передбачає
укладання договору найму жилого
приміщення відповідно до договору
найму жилого приміщення.

Відповідно до ст. 107 ЖК України, у разі
вибуття наймача та членів його сім»ї на
постійне проживання в інше жиле
приміщення у тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.
Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім»я, то договір найму жилого
приміщення не розривається, а член
сім»ї який вибув втрачає право
користування цим жилими приміщенням з
дня вибуття.

Згідно положень Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» правовою
підставою для перебування на
реєстраційному обліку є проживання чи
перебування в житлі за певною адресою.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 22 листопада 1963
року КЕЧ Одеського гарнізону був
виданий ордер № 116 ОСОБА_5 на сім»ю з
трьох осіб: дружина ОСОБА_6, діти: ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на право зайняття
двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6. померли.

Житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться у
власності Міністерства Оборони
України та знаходиться на балансі
домоуправління №1 10 відділення
морської інженерної служби.

Квартира АДРЕСА_1 не приватизована,
після смерті ОСОБА_7 в ній ніхто не
зареєстрований, фактично в ній
проживає ОСОБА_3 зі своєю сім»єю, що не
оспорюється позивачем та підтверджено
актом перевірки № 23 від 09.03.2011 року,
складеним комісією БУ №1 10 ВМІС,
судовими рішеннями: Малиновського
районного суду м. Одеси від 20.12.2011 року
та апеляційного суду Одеської області
від 25.05.2012 року.

За обліками адресно-довідкового
сектора ВСГІРФО ГУМВС України в
Одеській області ОСОБА_2 з 15.01.1974 року
значиться зареєстрованим за адресою:
АДРЕСА_3, власником якої є ОСОБА_8
згідно свідоцтва про право на спадщину
від 05.11.2003 року.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 31 липня 2007
року, яке набрало чинності, за ОСОБА_2 за
набувальною давністю визнано право
власності на будинок АДРЕСА_1, житловою
площею 85 кв.м., загальною - 97 кв.м..
Вказаним рішенням встановлено, що
ОСОБА_2 постійно проживає в будинку
АДРЕСА_1 з 15.01.1974 року /а.с. 218-221/.

Згідно відмітки в копії паспорта
ОСОБА_2, виданого 29 січня 2003 року
Малиновським РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області ОСОБА_2 значиться
зареєстрованим в АДРЕСА_3 з 15.01.1974 року /
а.с. 223/. К

Крім того, сам ОСОБА_2 не заперечує того
факту, що він з 1974 року проживає у
будинку АДРЕСА_1, що підтвердив в
судовому засіданні в суді апеляційної
інстанції.

При встановлених обставинах суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_2 про визнання права на
проживання та користування квартирою
АДРЕСА_1, вселення та реєстрації.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог та на підставі наданих
сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов"язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Посилання апеляційної скарги на те, що
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25.05.2012 року про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання
ОСОБА_2 таким що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1
визнано за позивачем право
користування житловим приміщенням
спірної квартири є безпідставним.
Навпаки, рішенням апеляційного суду
Одеської області від 25 травня 2012 року
встановлено, що у ОСОБА_2 відсутні
правові підстави, відповідно до ст. 18 ЖК
України, для задоволення його позову
щодо виселення його брата ОСОБА_3 зі
спірної квартири. Також зазначеним
судовим рішенням встановлено
відсутність доказів щодо проживання
ОСОБА_2 АДРЕСА_1, та встановлено
відсутність доказів того, що він є
основним наймачем спірної квартири /
а.с. 216-217/.

Також встановлено, що на підставі
заочного рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 31 липня 2007
року ОСОБА_2 є власником будинку
АДРЕСА_1, в якому проживає.

Справа розглянута судом відповідно до
вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах
заявлених вимог та на підставі
наданих сторонами доказів, які
знаходяться в матеріалах справи,
належність та допустимість яких
перевірена судом та їм надана оцінка в
рішенні суду.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через
представника ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 10 липня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
К.П.
Мартинова

Судді
О.В.
Оверіна

Ю.І.
Кравець