Справа № 340/457/14-ц
Номер провадження № 2/340/215/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
селище Верховина

Верховинський районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді
Атаманюка Р.І.

з участю: секретаря
Ласкурійчук С.І.

позивача
ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в селищі
Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В
И В :

Позивачка звернулася в суд із
позовом про розірвання шлюбу до
відповідача. Позов мотивує тим, що
одружилася із відповідачем 13 березня
2005 року. Від спільного проживання у них
народилося троє дітей: син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та
дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. В якості
підстав розірвання шлюбу наводить те,
що вони з відповідачем не зійшлися
характерами, постійно сваряться без
всяких причин. Шлюбні стосунки між ними
фактично припинені з квітня 2014 року.
Шлюб став носити формальний характер.
Примирення між ними неможливе, а тому
просить шлюб розірвати, дітей залишити
на проживання при ній.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 заявлений позов підтримала,
наполягає на розірванні шлюбу, дітей
просить залишити на проживання при ній.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позов про
розірвання шлюбу визнав.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та оцінивши
зібрані докази вважає за доцільне
позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 112
Сімейного кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей.

В судовому засіданні встановлено,
що подружжя разом не проживає,
спільного господарства не ведуть, за
час, що їм надавався не примирились,
позивачка настоює на розірванні шлюбу
та відповідач позов визнав. При таких
обставинах суд вважає, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам
позивачки, а тому його слід розірвати.

Вирішуючи питання проживання
дітей суд виходить із вимог ч.1 ст. 160
Сімейного кодексу України, згідно якої
місце проживання дитини, яка не
досягла десяти років, визначається за
згодою батьків.

Діти сторін по справі не досягли
віку зазначеного в цій статті, спору
про їх місце проживання немає,
відповідач позов визнав, а тому їх слід
залишити на проживання при матері
ОСОБА_1.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності до того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

На підставі наведеного ст. ст. 104,
110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України,
керуючись ст. ст. 10, 11, ч. 4 ст. 174, 209, 212,
213-215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
укладений 13 березня 2005 року у
Красноїльській сільській раді
Верховинського району
Івано-Франківської області, актовий
запис № 1 - розірвати.

Дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 - залишити на проживання
при матері ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Верховинський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:
Атаманюк Р. І.