РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 р. Володимир-Волинський
міський суд Волинської області в
складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря Павлович Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Володимир-Волинського міського суду
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товарситва «Страхова компанія
«Універсальна» про стягнення суми
страхового відшкодування,-

в с т а н о
в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до
Публічного акціонерного товарситва
«Страхова компанія «Універсальна» про
стягнення суми страхового
відшкодування. Позовні вимоги
обгрунтовує тим, що 13.01.2014 р. внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди його
автомобіль марки «Міцубісі Лансер»,
р.н.з. НОМЕР_1 зазнав механічних
пошкоджень. Винуватим у ДТП визнаний
ОСОБА_2

Цивільно - правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна». Про
даний страховий випадок він повідмоив
страховика та надав письмову заяву про
відшкодування збитків.

Згідно висновку старховика, вартість
відновлюваного ремонту автомобіля, з
урахуванням зносу, становить 42159,67 грн.

Проте, відповідач виплатив страхове
відшкодування в сумі 20828,26 грн. та
відмовляється сплатити 21 931,41 грн.,
мотивуючи це тим, що сума страхового
відшкодування була зменшена на
підставі Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів» та
Методики товарознавчої експертизи.

Позивач зазначає, що відповідно до
Методики вартість відновлювального
ремонту з урахуванням коефіцієнта
фізичного зносу КТЗ, розраховується
відповідно до вимог п. 8.2., а саме, як
сума вартості ремонтно-віднолювальних
робіт, вартості необхідних для ремонту
матеріалів та варості нових
складників, що підлягають заміні під
час ремонту з урахуванням коефіцієнта
фізичного зносу.

Крім того, ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування цивільно
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
визначено, що у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
а також з евакуацією транспортного
засобу з місця ДТП до місця ремонту на
території України.

Оскільки зобов»язання страховиків у
разі настання страхового випадку
зводиться до здійснення страхової
виплати, то таке зобов»язання є
грошовим, а тому у зв»язку із
простроченням відповідачем виконання
зобов»язання, відповідач повинен
сплатити суму боргу по страховій
виплаті з урахуванням індексу інфляції
за весь час прострочення, три проценти
річних від простроченої суми.

Просить стягнути із ПАТ «Страхова
компанія « Універсальна» 25 582,62 грн., з
яких 21931,41 грн. - страхове
відшкодування, 1296,80 грн. - пеня, 2 149,65 грн.
- інфляційні втрати, 204,76 грн. - 3 проценти
річних від суми простроченого
страхового відшкодування.

Позивач подав заяву про зменшення
позовних вимог, в якій просить стягнути
із відповідача в його користь 25011 грн. 77
коп., з яких: 21421 грн. 41 коп. - сума
невиплаченого страхового
відшкодування, 1273 грн.. 70 коп., пені, 2115
грн. 55 коп. - інфляційні втрати та 3
процентів річних, котрі становлять 201
грн. 11 коп..

В судове засідання позивач та його
представник не з'явився, однак подали
заяву в якій позовні вимоги
підтримують в повному обсязі, просять
проводити розгляд справи у їхній
відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак подав
заперечення, в яких зазначив, що вимоги
не визнає. Обгрунтиовуючи заперечення
відповідач вказав, що транспортний
засіб позивача вважається знищеним,
так як витрати на відновлювальний
ремонт транспортного засобу у розмірі
74725,11 грн. перевищують вартість
транспортного засобу до ДТП, котра
становить 62848,26 грн. і його ремонт є
економічно необґрунтованим. Оскільки
транспортний засіб вважається
знищеним, тому позивачу відшкодовано
різницю між вартістю транспортного
засобу до та після ДТП, з урахуванням
франшизи у розмірі 510 грн., та виплатою
600 грн. витрат на транспортні послуги,
котра становить 20828,26 грн. Просить
відмовити у задоволенні позову.

Враховуючи те, що в судове засіданні
сторони не з'явились, тому згідно ч.2 ст.
197 ЦПК України розгляд справи
здійснюється без фіксування
технічними засобами.

Дослідивши і оцінивши докази в
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовна заява підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.01.2014 р. о 11 год. в
м. Ковелі по вул. Луцькій водій ОСОБА_2
керуючи автомобілем марки «Опель
Омега», д.н.з. НОМЕР_2, не врахував
дорожню обстановку, виїхав на смугу
зустрічного руху та здійснив зіткнення
з автомобілем марки «Мітсубісі», д.н.з.
НОМЕР_1, котрим керував ОСОБА_3,
внаслідок чого автомібілі отримали
механічні пошкодження.

Дана обставина підтверджується
постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 03.02.2014р., яка набрала
законної сили, тому згідно ч.3 ст. 61 ЦПК
України не підлягає доказуванню.

Судом встановлено, що на момент
здійснення ДТП цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована, що підтверджується
полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/2274552 від 29.04.2013 р.

Згідно даного полісу страховиком є ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна»,
котра забезпечує відшкодування шкоди,
завданої майну третіх осіб під час ДТП,
що сталась за участю забезпеченого
транспортного засобу. Застрахованим
транспортним засобом є автомобіль
«Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_2, за участю
якого сталась ДТП.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач
зазначає, що транспортний засіб
позивача є фізично знищеним, так як
вартість відновлювального ремонту
складає 74725,11 грн., а його ринкова
вартість до ДТП становить 62848,26 грн., а
тому ремонт даного автомоібля є
економічно необгрунтованим, оскільки
витрати на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди.
Оскільки транспортний засіб є фізично
знищеним, тому позивачу відшкодувано
різницю між вартістю транспортного
засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, з
урахуванням 510 грн. франшизи та 600 грн.
транспортних послуг, яка становить 20
828,26 грн. та була йому сплачена.

Проте, на думку суду, такі доводи
відповідача є безпідставні, не
ґрунтуються на вимогах закону, а тому
не беруться судом до уваги з огляду на
таке.

Згідно положень ст. ст. 979, 988 ЦК України
за договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. Страховик зобов'язаний у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором. Страхова виплата за
договором майнового страхування і
страхування відповідальності
(страхове відшкодування) не може
перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

В свою чергу, статтею 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування цивільно
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів»
передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством.

Порядок визначення розміру
матеріальних збитків, завданих
пошкодженням колісного транспортного
засобу, врегульовано Методикою
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої спільним наказом
Міністерства юстиції та Фонду
державного майна України №142/5/2092 від 24
листопада 2003 року (далі - Методика).

Згідно п. 2.4. Методики вартість
матеріального збитку визначається як
вартісне значення витрат, яких зазнає
власник у разі пошкодження або
розукомплектування КТЗ, з урахуванням
фізичного зносу та витрат, яких зазнає
чи може зазнати власник для
відновлення свого порушеного права
користування КТЗ.

У відповідності до п. 8.3. Методики,
вартість матеріального збитку
визначається як сума вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу складників КТЗ та
величини втрати товарної вартості.

З аналізу вищенаведених норм, суд
робить висновок, що при вирішенні
питання щодо відшкодування суми
страхового відшкодування необхідно
приймати до уваги фізичний знос
автомобіля.

Згідно висновку про ринкову вартість
транспортного засобу та величину зносу
від 05.06.2014 р. вартість відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля з
урахуванням зносу складових, що
підлягають заміні, складає 42159,67 грн. , а
без урахування зносу - 74725,11 грн.
Зроблено висновок про те, що
транспортний засіб позивача є фізично
знищеним.

Судом встановлено, що ПАТ «Страхова
компанія»Універсальна» провела
інтернет-аукціон із визначення
вартості залишків застрахованого
автомобіля для встановлення розміру
страхової виплати, за результатами
якого дійсна ринкова вартість
автомобіля після пошкодження
становить 42110 грн.

На підставі висновку про ринкову
вартість транспортного засобу та
результатів інтернет-аукціону ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна»
здійснила розрахунок суми страхового
відшкодування, яку визначила як
різницю між вартістю транспортного
засобу до ДТП (62848,26 грн.) та після ДТП
(42110 грн.) за мінусом франшизи в розмірі
510 грн. та 600 грн. транспортних послуг,
яка дорівнює 20828,26 грн., та виплатило
вказану суму ОСОБА_1, що
підтверджується платіжним дорученням
№56900 від 13.05.2014 р.

Однак, висновок відповідача про
фізичне знищення застрахованого
автомобіля позивача є помилковим,
оскільки при порівнянні витрат на
відновлювальний ремонт транспортного
засобу та вартості транспортного
засобу до ДТП страховиком безпідставно
взято за основу суму 74725,11 грн., котра є
вартістю відновлювального ремонту без
врахування фізичного зносу і не
враховано суму 42159,67 грн., яка є вартістю
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу
автомобіля та повинна братись до уваги
при вирішенні питання про фізичне
знищення транспортного засобу та
відшкодування страхових сум.

Оскільки згідно висновку про
ринкову вартість трансортного засобу,
ринкова вартість транспортного засобу
до ДТП складає 62848,26 грн., а вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу становить
42159,67 грн., і не перевищує вартість
транспортного засобу до ДТП, тому
відсутні підстави вважати
транспортний засіб позивача фізично
знищеним.

Крім того, судом встановлено, що
позивач здійснив відновлювалний
ремонт транспортного засобу у
приватного підприємця ОСОБА_4

Із акту виконаних робіт від 14.04.2014 р.
вбачається, реальна вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_1 становить
52655 грн., що також спростовує
доводи відповідача про фізичне
знищення автомобіля, оскільки вартість
відновлювального ремонту не
перевищила вартість транспортного
засобу до ДТП, котру відповідач
визначив у розмірі 62848,26 грн.

Враховуючи те, що транспортний
засіб не є фізично знищеним, тому
відповідач зобов»язаний був виплатити
позивачу страхове відшкодування у
розмірі 42159,67 грн., що становить
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням фізичного зносу та 600 грн.
витрат на транспортні послуги, за
мінусом франшизи у розмірі 510 грн.

Оскільки відповідач виплатив
позивачу страхове відшкодування в
розмірі 20 828,26 грн. в яку включив
франшизу та 600 грн. на транспортні
послуги, тому заборгованість
відповідача перед позивачем по виплаті
страхового відшкодування становить
21421,41 грн., яка підлягає стягненню.

Враховуючи, що зобов»язання
страховика про виплату страхувальнику
страхових виплат у разі настання
страхового випадку є грошовим
зобов»язанням, тому у разі його
невиконання одночасно можуть
застосовуватись наслідки, передбачені
як нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, так і
норми ст.ст. 549-550 ЦК України (постанова
Верховного суду України від 06.06.2012 р.
№6-49 цс 12).

Згідно ст. 36.2 Закону України «Про
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик зобов»язаний
узгодити розмір страхового
відшкодування з особою, яка має на це
право, та виплатити страхове
відшкодування не пізніше як через 90
днів з дня отримання заяви про страхове
відшкодування.

Оскільки позивач подав заяву про
страхове відшкодування 14.01.2014 р., тому у
відповідності до вищенаведеної норми
відповідач повинен був виплатити
позивачу страхове відшкодування до 15
квітня 2014 р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України
передбачено обов'язок боржника, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом

Зважаючи на те, що відповідач не
виконав зобов»язання до 15.04.2014 р.,
оскільки виплатив лише частину
страхової виплати 13.05.2014 р., котра
становить 20 828,26 грн., хоча зобов»язаний
був сплатити до 15.04.2014 р. 42249,67 грн. (з
урахуванням транспортних послуг та
франшизи), тому заборгованість
відповідача перед позивачем за період
15.04.2014 р. - 12.05.2014 р. по виплаті страхових
сум становила 42249,67 грн., а починаючи з
13.05.2014 р. становить 21421,41 грн.

Так як відповідач не виконав
зобов»язання, тому у відповідності до
вимог ч.2 ст. 625 ЦК України зобов»язаний
сплатити позивачу суму боргу з
урахуванням індексу інфляції за весь
час прострочення, котра за квітень
становить 743,60 грн., травень - 1157,74 грн.,
червень - 214,21 грн., а всього 2115,55 грн.

Також у відповідності до даної норми
відповідач повинен сплатити три
проценти річних від простроченої суми,
яка за період 15.04.2014 р. по 12.05.2014 р.
становить 97,23 грн., 13.05.2014 р. по 10.07.2014р. -
103,88 грн., а в загальному складає 201,11 грн.
.

Крім того, ст. 992 ЦК України
визначено, що у разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особоі страхової виплати
страховик зобов»язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

В свою чергу, ст. 36.5 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування з вини страховика особі,
яка має право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Оскільки відповідач прострочив
виплату страхового відшкодування, тому
з огляду вищенаведених норм
зобов»язаний сплатити позивачу пеню за
кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування, котра за
період 15.04.2014 р. по 12.05.2014 р. становить
615,80 грн., за період 13.05.2014 р. по 10.07.2014 р.
складає 657,90 грн., а всього 1273,70 грн.

Таким чином, відповідач
зобов»язаний сплатити позивачу 21421,41
грн. боргу по страховій виплаті, 1273,70
грн. пені, 2115,55 грн. інфляційних втрат та
три відсотки річних, котрі становлять
201,11 грн., а в зальному 25011,77 грн.

Статтями 10 і 60 ЦК України встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін;
сторони мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості і що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, всупереч вищенаведених
норм відповідач жодними належними та
допустимими доказами не довів ті
обставини, на які він посилався як на
підставу своїх доводів та заперечень.

. Оцінивши всі докази в сукупності,
суд прийшов до висновку, що позивач
належними та допустими доказами довів
обставини викладені у позовній заяві,
його вимоги ґрунтуються на нормах
закону, котрі відповідачем не
спростовані жодними доказами, тому
позов підлягає до задоволення у
повному обсязі.

Осільки позов задоволено у
повному обсзяі, тому відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує із
відповідача на користь позивача
судовий збір в розмірі 250 грн. 11 коп. та
1000 грн. витрат на правову допомогу,
котрі понесені позивачем та
документально підтвердженні
(квитанція від 10.07.2014 р. про сплату
судового збору, квитанція від 21.07.2014 р.,
20.08.2014 р. та договір про надання
правової допомоги з додатком до нього,
котрі підтверджують витрати на правову
допомогу).

Керуючись ст.ст. 10,60,61,212,215 ЦПК
України, 979, 988, 992 ЦК України ст. 22, 29, 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», Методикою
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів, суд,-

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» на користь
ОСОБА_1 25011 (двадцять п»ять тисяч)
гривень 77 копійок заборгованості по
страховому відшкодуванню.

Стягнути із Публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Універсальна» на користь
ОСОБА_1 250 грн. 11 коп. судового збору та
1000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене
сторонами до апеляційного суду
Волинської області через
Володимир-Волинський міський суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя
А.А. Каліщук