АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Майбоженко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.

при секретарі - Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Автопідприємства
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України на рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 13
березня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Автопідприємства
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання протиправними наказів про
застосування дисциплінарних стягнень,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, відшкодування моральної
шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернулась в червні 2013 року.

Зазначала, що наказом № 67 від 04.06.2002
року вона була прийнята на посаду
диспетчера відділу експлуатації
транспорту АТП господарського
управління Секретаріату Кабінету
Міністрів України з 05.06.2002 року. Наказом
№144 від 08.05.2013 року її було звільнено з
займаної посади на підставі п. 3 ст. 40
КЗпП України.

Вважаючи дане звільнення незаконним
позивач просила суд скасувати накази
№109 від 09.04.2013 року та №112 від 11.04.2013 року
про притягнення її до дисциплінарної
відповідальності за порушення
трудової дисципліни та наказ №144 від
08.05.2013 року про звільнення її з посади
диспетчера Автопідприємства
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України, поновити її на вказаній
посаді, стягнути середню заробітну
плату за час вимушеного прогулу та
відшкодувати моральну шкоду у розмірі
50 000 гривень.

Рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 13 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Скасовано Накази директора
Автопідприємства
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України №109 від 09.04.2013 року та №112 від
11.04.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності та
застосування заходу стягнення у
вигляді догани.

Скасовано Наказ в.о. директора
Автопідприємства
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України №144 від 08.05.2013 року про
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності та застосування
заходу стягнення у вигляді звільнення
на підставі п.3 ст.40 КЗпП Україниз 08.05.2013
року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді диспетчера
Автопідприємства
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України з 08.05.2013 року.

Стягнуто з Автопідприємства
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 08.05.2013 року по 13.03.2014 року у
розмірі 35 973 гривень 80 копійок, а також 1
000 гривень в рахунок відшкодування
завданої моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та постановлення нового про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона забов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до наказу №67 від 04.06.2002
року ОСОБА_1 була прийнята на роботу на
посаду диспетчера відділу
експлуатації транспорту АТП
господарського управління
Секретаріату Кабінету Міністрів
України з 05.06.2002 року, яке згодом було
перейменовано в Автопідприємство
господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України.

Наказом №109 від 09.04.2013 року за порушення
трудової дисципліни, вимог посадової
інструкції, ОСОБА_1 було оголошено
догану та позбавлено 100% премії за
квітень 2013 року.

Зі змісту виданого наказу вбачається
про виявлення факту порушення
оформлення подорожніх листів №497353 від
10.11.2012 року, №499409 від 30.11.2012 року №493998
від 09.10.2012 року, №494440 від 13.10.2012 року та
№492785 від 27.09.2012 року. Зокрема, у всіх
вказаних подорожніх листах навпроти
замовника службового транспорту
ОСОБА_4 наявні підписи. Проте замовник
надав письмове підтвердження, що в дні
оформлення вищезазначених подорожніх
листів службовий транспорт не замовляв
та не використовував, у подорожніх
листах не розписувався.

Наказом №112 від 11.04.2013 року за порушення
трудової дисципліни, неналежний
контроль за використанням службового
транспорту автопідприємства,
порушення вимог посадової інструкції
диспетчеру ОСОБА_1 оголошено догану.

Зі змісту наказу також вбачається про
виявлення факту неналежного
оформлення подорожнього листа та факту
нецільового використання службового
транспорту. Зокрема, водій ОСОБА_5
здійснив виїзд на службовому
автомобілі згідно подорожнього листа
№501279 від 18.12.2012 року. У зазначеному
подорожньому листі навпроти замовника
службового транспорту - ОСОБА_4 наявний
підпис. Замовник надав підтвердження,
що в день оформлення вищезазначеного
подорожнього листа службовий
транспорт не замовляв та
невикористовував, у зазначеному листі
не розписувався. Таким чином диспетчер
ОСОБА_1 неналежно поставилась до
виконання своїх посадових обов'язків,
не здійснила контроль за використанням
службового транспорту, чим порушила
трудову дисципліну та посадову
інструкцію.

Згодом наказом №144 від 08.05.2013 року за
порушення трудової дисципліни, випуск
службового транспорту з порушенням
посадової інструкції диспетчера,
неналежний контроль за використанням
службового транспорту
автопідприємства, порушення вимог
посадової інструкції, відносно ОСОБА_1
застосовано дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення згідно п.3 ст.40 КЗПП
України за систематичне невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором, якщо до працівника
раніше застосовувались заходи
дисциплінарного стягнення.

Конституція України гарантує право
кожного громадянина на працю, яку він
вільно обирає або на яку вільно
погоджується, гарантує рівні
можливості у виборі роду трудової
діяльності та захист від незаконного
звільнення.

Згідно зі ст.139 КЗпП Українипрацівники
зобов'язані працювати чесно і сумлінно,
своєчасно і точно виконувати
розпорядження власника або
уповноваженого ним органу, додержувати
трудової технологічної дисципліни,
вимог нормативних актів про охорону
праці, дбайливо ставитися до майна
власника, з яким укладено трудовий
договір.

Нормами п. 3 ст. 40 КЗпП України
передбачено, що трудовий договір
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку систематичногоневиконання
працівникомбез поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівникараніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення;.

Відповідно до п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.1992 року за №9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» за
передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами
працівник може бути звільнений лише за
проступок на роботі, вчинений після
застосування до нього дисциплінарного
або громадського стягнення за
невиконання без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються
ті заходи дисциплінарного стягнення,
які встановлені чинним законодавством
і не втратили юридичної сили за
давністю або зняті достроково (ст.151
КЗпП), і ті громадські стягнення, які
застосовані до працівника за порушення
трудової дисципліни у відповідності до
положення або статуту, що визначає
діяльність громадської організації, і
з дня накладення яких до видання наказу
про звільнення минулого не більше
одного року.

Аналізуючи положення
посадової інструкції диспетчера,
затверджену директором АТП ГУ СКМУ від
15.03.2001 року, та Порядок обслуговування
посадових осіб автопідприємством
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України, затверджену наказом Керівника
Секретаріату Кабінету Міністрів
України від 11.07.2011 року № 90, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про те що висновок
відповідача про порушення ОСОБА_1 умов
трудового договору та вимог посадової
інструкції є необґрунтованим.

Колегія суддів також бере до
уваги Постанову слідчого СВ
Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.
Києві від 17.06.2013 року про закриття
кримінального провадження у зв'язку з
відсутністю події кримінального
правопорушення, яке було відкрито на
підставі заяви головного інженера
автопідприємства про вчинення ОСОБА_1
та ОСОБА_5 злочину, а саме підроблення
підписів, що призвело до використання
службового транспорту в особистих
цілях.

З урахуванням наявності підстав для
скасування наказів директора
Автопідприємства
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України №109 від 09.04.2013 року та №112 від
11.04.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до
дисциплінарної відповідальності та
застосування заходу стягнення у
вигляді догани, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог в частині
скасування наказу №144 від 08.05.2013 року
про звільнення на підставі п.3 ст.40 КЗпП
Українита поновлення позивача на
роботі згідно ст. 235 КЗпП із виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Обгрунтованим та законним є рішення
суду і в частині відшкодування
позивачу завданої їй моральної шкоди в
розмірі 1000,00 гривень, оскільки
звільнення позивача з роботи відбулося
з порушенням вимог КЗпП України, під
час його тимчасової непрацездатності,
в результаті незаконних дій
відповідача позивач тривалий час була
позбавлена можливості вести звичайний
спосіб життя, відчувала моральні
страждання, вимушена була звернутися
до суду за захистом свого порушеного
права.

Доводи апеляційної скарги про те, що
факт порушення позивачем посадової
інструкції диспетчера від 15.03.2001 року
та Порядку обслуговування посадових
осіб від 11.07.2011 року № 90
підтверджується повідомленням
замовника ОСОБА_4 про те, що він не
замовляв та не використовував в дні
оформлення подорожніх листів
службовий транспорт, а отже позивач в
порушення вищевказаних інструкції не
проконтролювала цільове використання
автомобіля, не можуть бути прийняті
судом до уваги з огляду на те, що в
матеріалах справи відсутні належні та
допустимі докази на підтвердження
обов'язку та порядку ідентифікації
замовника диспетчером.

Натомість п. 26 Порядку обслуговування
посадових осіб від 11.07.2011 року № 90
встановлено, що водій забезпечує
своєчасне, безпечне, на високому рівні
культури обслуговування пасажирів, під
час посадки в автомобіль посадової
особи уточнює її прізвище та у разі
потреби може звернутися з проханням
ознайомитись із службовим
посвідченням пасажира.

Інших доводів, які б спростовували
законність і обґрунтованість
ухваленого судом першої інстанції
рішення, апеляційна скарга в собі не
містить.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу
Автопідприємства
Господарсько-фінансового департаменту
Секретаріату Кабінету Міністрів
України - відхилити.

Рішення Оболонського районного
суду міста Києва від 13 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: