ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва

в складі: головуючого судді
ЛЕОНТЮК Л.К.

за участі секретаря
ДРАГА О.А.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувся до Дарницького
районного суду м. Києва з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що між ним та
відповідачем було укладено шлюб згідно
Свідоцтва про одруження від 21 вересня
2002 року НОМЕР_1, актовий запис № 138, яке
було видано Відділом реєстрації актів
громадянського стану Трускавецького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області.

В позовній заяві зазначає
підставами подачі заяви про розірвання
шлюбу, що тривалий час сторони не
ведуть спільне господарство, кожен має
свої особисті кошти. Збереження сім'ї є
неможливим через неприязні стосунки,
відсутність взаємної поваги.
Збереження шлюбу суперечить інтересам
подружжя. Між сторонами втрачено
взаємопорозуміння, сторони не
проживають разом.

У шлюбі подружжя мають дитину -
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач не ставить питання , щодо
прав дитини на проживання з Позивачем.

Позивач майнових вимог у позові
не ставить.

В судове засідання учасники
процесу не прибули направили до суду
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності які зареєстровані за вх.
вх. № 43251,№ 43734.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає за необхідне позов
задовольнити.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Між позивачем та відповідачем було
укладено шлюб згідно Свідоцтва про
одруження від 21 вересня 2002 року НОМЕР_1,
актовий запис № 138, яке було видано
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Трускавецького
міськрайонного управління юстиції
Львівської області. (а. с. 7).

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що заява
про розірвання шлюбу відповідає
дійсній волі дружини та чоловіка і що
після розірвання шлюбу не будуть
порушені їхні особисті та майнові
права, а також права їхніх дітей.

Спільне життя між сторонами не
склалося із-за різних поглядів на
життя, тривалий час сторони не ведуть
спільне господарство, кожен має свої
особисті кошти. Збереження сім'ї є
неможливим через неприязні стосунки,
відсутність взаємної поваги.
Збереження шлюбу суперечить інтересам
подружжя. Між сторонами втрачено
взаємопорозуміння, сторони не
проживають разом.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від
21.12.2007 року "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя" проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою
полягає, зокрема, в тому, що шлюб може
бути розірвано в судовому порядку лише
за умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму
Верховного Суду України від 12.06.2009 року
"Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції " виходячи з
принципу процесуального рівноправ'я
сторін та враховуючи обов'язок кожної
сторони довести ті обставини, на які
вона посилається, необхідно в судовому
засіданні дослідити кожний доказ,
наданий сторонами на підтвердження
своїх вимог або заперечень, який
відповідає вимогам належності та
допустимості доказів.

Щодо виховання та утримання
неповнолітнього сина сторони
визначилися у добровільному порядку.

На час розгляду справи про розірвання
шлюбу майновий спір між сторонами
відсутній.

Враховуючи викладене вбачається, що
розлад між подружжям носить не
тимчасовий характер. Сторони не
підтримують подружні стосунки,
подальше збереження шлюбу
суперечитиме інтересам сім`ї.

За таких обставин суд вважає, що сім'я
сторін розпалась остаточно, існує
формально і зберегти її неможливо, тому
позов має бути задоволений.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212, 213, 215, 218 ЦПК
України та на підставі ст.ст. 105, 110,112, 113,
ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, суд
-

В И Р І Ш И В:

Шлюб укладений та зареєстрований 21
вересня 2002 року, про що зроблено
актовий запис № 138 у Відділі
реєстрації актів громадянського стану
Трускавецького міськрайонного
управління юстиції Львівської області
між

ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання
чинності рішення суду про розірвання
шлюбу.

Копію рішення направити учасникам
судового процесу рекомендованою
поштою.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з часу його
проголошення. У разі, якщо особи, які
беруть участь у справі не були присутні
під час ухвалення рішення апеляційна
скарга на рішення може бути подана
протягом десяти днів з моменту його
отримання.

СУДДЯ
Л.К. ЛЕОНТЮК