Справа № 363/2969/14-ц Головуючий у І
інстанції Войнаренко Л.Ф.Провадження №
22-ц/780/5720/14 Доповідач у 2
інстанції Таргоній Д.О.Категорія 58
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді - Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Даценко Л.М.,

за участю секретаря - Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житлопобут-2007» на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 20 серпня 2014 року
у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Житлопобут-2007» до ОСОБА_2 про знесення
самочинного будівництва.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

у липні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про
знесення самочинного будівництва.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
на обслуговуванні «Житлопобут-2007»
знаходиться будинок за адресою:
АДРЕСА_1.

Протягом 2013 -2014 років на другому
поверсі даного житлового будинку (над
магазином) мешканцями квартири № 120
було самочинно збудовано капітальну
надстройку. З ТОВ «Житлопобут-2007», як з
обслуговуючою організацією, дане
будівництво не погоджувалось.
Побоючись, що будівництво може
призвести до руйнації цілісності
покриття на даху та травмуванню людей,
26 березня 2014 року ТОВ «Житлопобут-2007»
звернулось до відповідача з проханням
надати копії проектної та дозвільної
документації на вказану настройку,
однак відповідачем дані документи
надані не були.

Позивач просив визнати незаконними дії
відповідача ОСОБА_2 та зобов'язати
знести самочинно збудовану надбудову,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 20 серпня 2014
року в задоволенні позову ТОВ
«Житлопобут - 2007» до ОСОБА_2 про
знесення самочинного будівництва
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивач ТОВ «Житлопобут-2007» у своїй
апеляційній скарзі просить рішення
скасувати з підстав неповного
з'ясування обставин справи,
невідповідності висновків суду
встановленим по справі обставинам,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, обгрунтовуючи апеляційну
скаргу, позивач вказує на
неправильність висновків суду щодо
недоведеності проведення відповідачем
самочинного будівництва. Крім того,
посилаючись на ст. ст. 3, 15 ЦПК України,
зазначає, що правом на звернення до
суду наділена кожна особа в разі
порушення, невизнання або оспорювання
її прав, та саме суд повинен встановити,
чи були порушені, оспорені або
невизнані права, свободи чи інтереси
цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є
залучений у справі відповідач
відповідальним за це.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
позові, суд першої інстанції виходив
із того, що позивачами не доведено,
що відповідачем проведено
будівництво спірної надбудови без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує
права інших осіб або з істотним
порушенням будівельних норм та
правил і відмовилась від проведення
необхідної перебудови.

Колегія суддів погоджується із
такими висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Судом встановлено, що на
обслуговуванні «Житлопобут-2007»
знаходиться будинок за адресою:
АДРЕСА_1.

З довідки № 6 від 30 січня 2012 року
вбачається, що при огляді квартири № 120
за вказаною адресою головним інженером
ТОВ «Житлопобут-2007» підтверджено, що в
зв'язку з добудовою балкону перебудова
кімнат не проводилась, в інженерних
мережах водопостачання та опалення
порушень не здійснено.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
передбачених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил,
суд за позовом відповідного органу
влади чи місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є
неможливим, або особа відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила
будівництво.

Згідно роз'яснень, викладених у пунктах
22-24 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами ст.376 ЦК
України (про правовий режим
самочинного будівництва) знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності. Вимоги
відповідного органу державної влади
або органу місцевого самоврядування
про зобов'язання особи, яка, маючи
дозвіл на будівництво нерухомого
майна, допустила при цьому істотне
відхилення від проекту, що суперечить
суспільним інтересам або порушує права
інших осіб, чи істотне порушення
будівельних норм і правил, провести
відповідну перебудову можуть бути
заявлені як у разі, коли ці відхилення
були допущені при будівництві
нерухомості, так і внаслідок
перебудови під час її експлуатації (ч.7
ст.376 ЦК).

Під істотним порушенням будівельних
норм і правил слід розуміти, зокрема,
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил, а також зміну
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність. У
необхідних випадках для з'ясування
питань, що виникають при розгляді таких
справ і потребують спеціальних знань,
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може призначити відповідну
експертизу згідно з вимогами ст.143 ЦПК.
Відсутність відповідної експертизи у
разі необхідності її проведення може
бути підставою для відмови в позові,
при цьому факт відхилення від проекту
та порушення будівельних норм і правил
має довести особа, яка пред'явила позов
про знесення самочинного будівництва
(ч.7 ст.376 ЦК, ч.1 ст. 60 ЦПК).

Знесення нерухомості, збудованої з
істотним відхиленням від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотним
порушенням будівельних норм і правил (у
тому числі за відсутності проекту),
можливе лише за умови, що неможлива
перебудова нерухомості відповідно до
проекту або відповідно до норм і
правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами, або
якщо особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від такої
перебудови. В інших випадках суд за
позовом відповідного державного
органу чи органу місцевого
самоврядування може на підставі ч.7
ст.376 ЦК зобов'язати забудовника
здійснити перебудову житлового
будинку, будівлі, споруди або іншого
об'єкта нерухомості, який побудовано чи
будується з істотними відхиленнями від
проекту або з істотним порушенням
основних будівельних норм і правил, у
тому разі, коли таке будівництво
суперечить суспільним інтересам,
порушує права інших осіб, коли
порушення будівельних норм і правил є
істотним, а також є технічна можливість
виконати перебудову.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач до відповідних
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування щодо
вирішення питання перебудови чи
знесення самочинної надбудови не
звертався.

Слід також зазначити, що ТОВ
«Житлопобут - 2007» не є належним
позивачем у даній справі в розумінні
вищезазначених правових норм, оскільки
є лише виконавцем житлово-комунальних
послуг на території АДРЕСА_1,
відповідно до рішення виконкому
Новопетрівської сільської ради № 31.1
від 28 лютого 2009 року.

З врахуванням викладених обставин
колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і передбачених
законом підстав для його скасування
при апеляційному розгляді не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Житло
побут-2007» - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 20 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: