Справа № 167/1473/13-ц
Провадження №2/167/13/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2014 року Рожищенський районний суд
Волинської області в складі:

головуючого -
судді Панасюка С.П.

при секретарі -
Пазюку О.О.

позивача -
ОСОБА_1

представника позивача -
ОСОБА_2

відповідачів -
ОСОБА_3,ОСОБА_4

представника
відповідача - ОСОБА_5

представник третьої
особи - Книша В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Рожище
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Носачевичівської
сільської ради Рожищенського району,
третя особа: відділ Держземагенства в
Рожищенському районі про скасування
рішень Носачевичівської сільської
ради, визнання недійсним державних
актів на право приватної власності на
землю, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Носачевичівської сільської ради
Рожищенського району, третя особа:
відділ Держземагенства в
Рожищенському районі про скасування
рішень Носачевичівської сільської
ради, визнання недійсним державних
актів на право приватної власності на
землю, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що в 1995 році за
рішенням Носачевичівської сільської
ради йому була надана земельна ділянка
площею 0.12 га для ведення
сільськогосподарського виробництва та
був виданий цього ж року Державний акт
на земельні ділянки загальною площею
0.85 га. Відповідач ОСОБА_3 незаконно
користується частиною належної йому на
праві приватної власності земельної
ділянки та спорудив огорожу. Про
протиправні дії ОСОБА_3 позивачу стало
відомо після спорудження ним огорожі у
2013 році. В процесі розгляду позовної
заяви позивачу також стало відомо, що
іншу частину за рішенням
Носачевичівської сільської ради було
надано ОСОБА_8, після смерті якого у
володіння нею вступив відповідач
ОСОБА_4. Отже, на даний час власниками
його земельної ділянки відповідно до
Державних актів є відповідачі ОСОБА_3
та ОСОБА_4 Земельні ділянки їм були
видані на підставі відповідних рішень
Носачевичівської сільської ради.
Просить скасувати рішення про надання
відповідачам земельних ділянок та самі
державні акти.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
представник позивача ОСОБА_2 заявлені
вимоги підтримали з підстав,
зазначених в позовній заяві і просять
задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову
заперечив, суду пояснив, що вважає
рішення Носачевичівської сільської
ради про надання йому земельної
ділянки чинним, в позові просить
відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5проти позовних вимог заперечив,
суду пояснив, що земельна ділянка
ОСОБА_3 не межує із земельною ділянкою
ОСОБА_1, а суміжним землекористувачем є
ОСОБА_4, який успадкував земельну
ділянку після смерті його батька
ОСОБА_8. Також, вважає, що позивачем не
надано доказів, які б вказували де
конкретно знаходяться надані йому
земельні ділянки, рахує, що ОСОБА_3 не
порушував прав позивача ОСОБА_1 на
володіння земельною ділянкою і не міг
нанести в зв'язку з цим моральну шкоду.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав, суду
пояснив, що дійсно його батькові ОСОБА_8
була надана земельна ділянка для
обслуговування житлового будинку в
с.Носачевичі Рожищенського району з
порушенням чинного законодавства,
оскільки позивач ОСОБА_1 у
установленому законом порядку не
передав належну йому частину земельної
ділянки у власність Носачевичівської
сільської ради, а тому послідуюча
передача її без вилучення є незаконною.
Вважає, що діями сільської ради при
передачі його батькові земельної
ділянки були порушені норми земельного
законодавства.

Представник відповідача -
Носачевичівська сільська рада
Рожищенського району в судове
засідання не з'явились, надали суду
заяву, в якій просять справу слухати
без їх участі.

Представник третьої особи Книш В.С.
суду пояснив, що позивачу надана
земельна ділянка у приватну власність
на підставі рішення відповідача
Носачевичівської сільської ради, яка
видала Державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку ОСОБА_1. Відповідач також
затвердив акт погодження меж із
суміжними землекористувачами.
Земельна ділянка надана у 1995 році, з
акту погодження меж убачається, що
земельна ділянка ОСОБА_3 в 1995 році не
надавалась. ОСОБА_3 земельна ділянка
надавалась в 1997 році, а ОСОБА_8 в 2006 році.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення частково із наступних
підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб
на земельні ділянки здійснюється
шляхом: визнання прав, визнання угоди
недійсною, визнання недійсними рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування тощо.

Визнання недійсним державного акта на
право власності на землю як
правовстановлюючого документа без
оспорення рішення, що надало право на
отримання цього акта та визнання дій
щодо цього факту незаконними не
передбачено законом.

Відповідно до пункту 7 розділу 10
Перехідних положень Земельного
Кодексу України громадяни зберігають
право на земельні ділянки одержані
ними до 1 січня 2002 року власність у
розмірах, що були встановлені чинним
законодавством.

З пояснень сторін, матеріалів справи
судом встановлено, що позивач є
власником чотирьох земельних ділянок
загальною площею 0,85 га в с.Носачевичі
Рожищенського району, що стверджується
Державним актом на право власності на
земельну ділянку від 28.12.1995 року серія
111 - ВЛ №029759 (а.с.105). Після прийняття
рішення позивач за власний рахунок
замовив технічну документацію по
видачі державного акта на право
власності на землю ( а.с.102-105 ), в тому ж
році позивачу Носачевичівська
сільська рада видала Державний акт на
право приватної власності на землю,
земельна ділянка позивачу надана на
землях загального користування і, як
вбачається з державного акту, суміжних
землекористувачів при надані цієї
земельної ділянки немає.

Як встановлено у судовому засіданні,
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 виник
спір щодо незаконного користування
відповідачами земельною ділянкою
ОСОБА_1

Згідно акту перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, складеного
Державним інспектором управління
Земінспекції, державні акти на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_3
Та ОСОБА_8 видані з порушенням вимог
ст.118 ЗК України, оскільки був порушений
порядок припинення права власності на
земельну ділянку ОСОБА_1 Його згода на
відчуження землі була відсутня, в
державному акті відсутні відмітки про
вилучення з його власності земельної
ділянки №2, також відсутня його згода
на передачу спірної земельної ділянки
у власність територіальної громади.
Перевірка проводилась на вимогу ОСОБА_3
та ОСОБА_8, про що свідчать їх підписи
під актом перевірки.(а.с.139).

Зазначений акт відповідачами не
оскаржувався, був виданий компетентним
органом в галузі управління земельних
відносин, переданий суду відповідачем
ОСОБА_4, тому сумнівів у його
достовірності у суду не виникає.

Відповідно до абзацу 3 п 7 Пленуму
Верховного суду України від 16 квітня 2004
року № 7, з послідуючими змінами та
доповненнями захист прав громадян на
земельні ділянки здійснюється у
відповідності із вимогами ч 3 ст.152 ЗК
шляхом визнання недійсним рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування,
застосуванням інших, передбачених
законом, способів захисту. Власник
земельної ділянки, права якого
порушені вправі вимагати
відшкодування моральної шкоди.

Як пояснив в судовому засіданні
представник третьої особи Книш В.С.,
державний акт позивачу виданий у
відповідності із чинним на той час
земельним законодавством.

Як встановлено судом, спірна
земельна ділянка позначена на
зазначеному Державному акті за №2,
відповідно до схеми розташування
земельної ділянки ( а.с.8), спірна
земельна ділянка є прямокутної форми,
довжиною 90,7-92,1 м, шириною 12,5-13,9 м.
Зазначена земельна ділянка
обмежується вулицею села, з правої
сторони - землями загального
користування (дорогою), з лівої сторони
обмежується меліоративною канавою.

Отже, позивачу земельна ділянка
надана у власність у відповідності із
чинним законодавством, а тому вона
належить йому на праві власності, і
таке його право зберігається за ним
відповідно до закону.

Як убачається з Державних актів
на право приватної власності на землю,
виданих відповідачу ОСОБА_3 (а.с.12 ),
ОСОБА_8 ( а.с.136) земельні ділянки їм були
передані у власність у 1997,2002 та 2006
роках, тобто пізніше ніж позивачу.
Державні акти були видані на підставі
рішень Носачевичівської сільської
ради ОСОБА_3 28.02.1997 року за №3 та 17.10.2002
року за №3/15, а ОСОБА_8 за рішенням ради
від 11.09.2006 року за №67.

З акту розташування земельних
ділянок відповідача ОСОБА_3 убачається,
що межею його земельної ділянки від
літер А до літери ГА є землі загального
користування ( дорога), тому суд
приходить до висновку, що частина
земельної ділянки позивача ОСОБА_1
незаконно передана відповідачу ОСОБА_3.

З акту розташування земельної ділянки
відповідача ОСОБА_4 убачається, що вона
обмежується з лівої сторони земельною
ділянкою відповідача ОСОБА_3 (а.с.12), а з
правої сторони обмежується землями
загального користування. , тому суд
приходить до висновку, що частина
земельної ділянки відповідача
ОСОБА_4.(а.с.136) розташована на земельній
ділянці позивача ОСОБА_1.

Аналізуючи вищевикладені докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що оскільки право ОСОБА_1 на володіння
земельною ділянкою порушене через
видання органом місцевого
самоврядування рішень про передачу
його земельної ділянки у власність
іншим особам та видачею їм державних
актів, тому суд знаходить зазначені
рішення протиправними і такими, що
підлягають визнанню недійсними.
Скасуванню підлягають, також,
незаконно видані державні акти на
право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Виходячи із того, що Державний акт
ОСОБА_3 на право приватної власності на
землю підлягає скасуванню, сторони
повинні бути приведенні в попередній
стан, тому немає підстав для
задоволення позову в частині усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою.

Також, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача ОСОБА_1 в задоволенні
моральної шкоди, не підлягають до
задоволення, оскільки в судовому
засіданні не знайдено доказів того, що
йому дійсно була спричинена моральна
шкода та в чому вона полягала, тому
немає підстав для покладення на ОСОБА_3
обов'язку про відшкодування шкоди.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України
розмір судових витрат між сторонами
підлягають розподілу пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів позовної заяви
вбачається, що позивачем ОСОБА_1 при
зверненні до суду було заявлено шість
вимог немайнового характеру та
сплачено судовий збір в розмірі 729
гривень, а останній повинен був
сплатити за шість вимог немайнового
характеру судовий збір в розмірі 1461,60
гривень, а тому з позивача ОСОБА_1
додатково слід стягнути в дохід
держави 732,60 гривні.

Оскільки позивачу задоволено чотири
позовні вимоги немайнового характеру,
а в задоволенні двох вимог відмовлено,
то з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Носачевичівської сільської ради
Рожищенського району в користь
позивача ОСОБА_1 слід стягнути по 324,80
грн. судових витрат, пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст.116,123, 126, 152 ЗК Українист,
391, 393 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 61,
209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Носачевичівської сільської ради
Рожищенського району, третя особа:
відділ Держземагенства в
Рожищенському районі про скасування
рішень Носачевичівської сільської
ради, визнання недійсним державних
актів на право приватної власності на
землю, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою та
стягнення моральної шкоди
задовольнити частково.

Скасувати рішення Носачевичівської
сільської ради Рожищенського району
від 28 лютого 1997 року № 3 та від 17 жовтня
2002 року № 3/15 про надання ОСОБА_3
земельної ділянки та визнати недійсним
Державний акт Серії РЗ № 125326 про
надання ОСОБА_3 земельної ділянки
площею 0.85 га.

Скасувати рішення Носачевичівської
сільської ради Рожищенського району
від 11 вересня 2006 року № 62 про надання
земельної ділянки ОСОБА_8 та визнати
недійсним Державний акт серії ВЛ № 054944
про надання ОСОБА_8 земельної ділянки
площею 0.20 га в с.Носачевичі
Рожищенського району.

В частині позовних вимог про стягнення
з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 10 000 (десяти
тисяч) гривень моральної шкоди та
покладення обов'язку в усуненні
перешкод в користуванні земельною
ділянкою - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 732,60
(сімсот тридцять дві) гривні 60 коп.
несплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Носачевичівської сільської ради
Рожищенського району в користь ОСОБА_1
по 324,80 (триста двадцять чотири) гривень
80 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Рожищенський районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ: /підпис/

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського

районного суду
Панасюк С.П.