У х в а л а

іменем україни

01 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Колодійчука В.М.,
Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою, подану
представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6, на
рішення Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 16 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 07
травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на те,
що 09 грудня 2011 року між банком та ПрАТ
Агрофірмою «Зоря ім. Плютинського»
було укладено Генеральний кредитний
договір на здійснення кредитних
операцій. Відповідно до п. 1.2, 1.3.
генерального договору загальний ліміт
за цим договором становить 31 млн. грн з
останнім днем строку дії субліміту до 29
квітня 2012 року.

09 грудня 2011 року в рамках Генерального
договору між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ
Агрофірмою «Зоря
ім. Плютинського» було укладено
кредитний договір, відповідно до якого
ПрАТ Агрофірмі «Зоря ім. Плютинського»
відкрито ліміт кредитної операції в
розмірі 10 млн. грн. з останнім днем
строку дії ліміту ‒? 29 квітня 2012 року,
зі сплатою 25 % річних.

Станом на 22 квітня 2013 року
заборгованість ПрАТ Агрофірми «Зоря
ім. Плютинського» перед банком за
генеральним кредитним договором на
здійснення кредитних операцій від 09
грудня 2011 року та укладеним в його
рамках кредитним договором від 09
грудня 2011 року становить 11 975 329 грн
32 коп.

На забезпечення виконання зобов'язань,
що випливають із генерального
кредитного договору на здійснення
кредитних операцій та укладеним у його
рамках кредитним договором, між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 09
грудня 2011 року було укладено договір
поруки.

ПрАТ Агрофірма «Зоря ім. Плютинського»
порушує договірні зобов'язання за
генеральним договором на здійснення
кредитних операцій і укладеним в
його рамках кредитним договором.
Вимоги про усунення порушень та
погашення заборгованості перед банком
були надіслані на адресу ПрАТ
Агрофірми «Зоря ім. Плютинського» та на
адресу ОСОБА_5, однак заборгованість
залишилась не погашеною.

Рішенням Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 16 липня
2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль». Стягнуто із
ОСОБА_5 на користь ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» 11 975 329 грн 32 коп. за генеральним
договором на здійснення кредитних
операцій № 028 від 09 грудня 2011 року і
укладеним в його рамках кредитним
договором № 010/42-0-1/148 від 09 рудня 2011
року. Вирішено питання про судові
витати.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 20
грудня 2013 року рішення Рогатинського
районного суду Івано-Франківської
області від 16 липня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким позовні
вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
залишено без задоволення.

Ухвалою Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 березня 2014 року рішення
апеляційного суду Івано-Франківської
області від 20 грудня 2013 року скасовано,
а справу направлено на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 07
травня 2014 року рішення Рогатинського
районного суду Івано-Франківської
області від 16 липня 2013 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5
- ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» у задоволенні
заявлених позовних вимог, посилаючись
на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
в межах касаційної скарги правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження судового
рішення може бути неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції під час
розгляду справи в касаційному порядку
перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив із наявності правових підстав
для їх задоволення, доведеності та
обґрунтованості.

Суд апеляційної інстанції погодився із
висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку про задоволення заявлених
позовних вимог, оскільки за змістом
положень ст.ст. 553, 554 ЦК України,
поручитель хоч і пов'язаний із
боржником зобов'язальними
правовідносинами, проте він є
самостійним суб'єктом у відносинах із
кредитором, при цьому поручитель несе
самостійну відповідальність перед
кредитором за порушення зобов'язань
боржником, оскільки він перебуває у
самостійних договірних відносинах,
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку в повному обсязі як від усіх
боржників разом, так і від будь-кого з
них окремо, зокрема, лише від
поручителів, які солідарно
відповідають перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник.

Чинним законодавством України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, а поручитель повинен нести
цивільно-правову відповідальність за
порушення кредитором взятих на себе
зобов'язань.

Таким чином, судами першої та
апеляційної інстанції, відповідно до
ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно
досліджено та оцінено обставини у
справі, а матеріали справи та доводи
касаційної скарги не свідчать про
порушення судами норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, крім того
наведенні у касаційній скарзі доводи
стосуються переоцінки доказів, наданих
сторонами, та не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності оскаржених судових
рішень, а тому колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу, подану представником
ОСОБА_5 - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 16 липня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 07
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук О.В.
Кафідова І.М. Фаловська