Справа №463/4411/14-ц
Провадження №2/463/1870/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
Личаківський районний суд м.
Львова

в складі: головуючого судді -
Лакомської Ж. І.

при секретарі судових засідань -
Метелля Б.Б.

з участю представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Мінчева А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» про стягнення страхового
відшкодування, суд-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду із
позовом до відповідача Публічного
акціонерного товариства "Українська
страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" про
стягнення страхового відшкодування в
розмірі 2465 грн. 10 коп. та, інфляційних
збитків у розмірі 19 грн. 40 коп., трьох
відсотків річних у розмірі 12 грн. 35 коп.
та пені у розмірі 102 грн. 99 коп. за
прострочення виплати зазначених вище
страхових відшкодувань.

Позов мотивує тим, що 19 квітня 2014 року о
15 год. 45 хв. внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди було
пошкоджено автомобіль CHEVROLET CRUZE, д.н.з.
НОМЕР_2, що належить йому на праві
власності. Вказаною ДТП автомобілю
було заподіяно шкоди на суму 2465, 10 (3140,10
грн.- 675 грн. франшизи). Зважаючи на те, що
між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем
ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» було укладено
Договір № 21-00/95480/1.1.2.00 добровільного
страхування транспортного засобу -
автомобіля CHEVROLET CRUZE, д.н.з. НОМЕР_2 від
19.11.2013 р, останній зобов'язаний виплати
страхове відшкодування за завдану
автомобілю шкоду. 23.04.2014 р. позивач
звернувся до ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» з
заявою виплату страхового
відшкодування. Не зважаючи на те, що ним
було представлено страховику повний
перелік документів для здійснення
страхового відшкодування, таке
відповідачем у передбачений договором
строк здійснено не було. Тому він
звернувся із позовом до суду про
стягнення цих коштів в примусовому
порядку з додатковим стягненням з ПАТ
«УСК «ГАРАНТ-АВТО» інфляційних
збитків, пені та три відсотків річних
за прострочення виконання грошового
зобов'язання.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2,який діє на підставі
договору доручення на представництво
інтересів від 22.08.2014р. позовні вимоги
підтримав, разом з тим погодився із
доводами представника відповідача про
те, що відповідальність за невиконання
зобов'язання настає після 01.08.2014 року,
тому представив розрахунки штрафних
санкцій у відповідній заяві.

Представник відповідача ПАТ «УСК
«ГАРАНТ-АВТО» - Мінчев А.С.,який діє на
підставі довіреності від 20.12.2013 року
подав до суду письмові заперечення на
позовну заяву, де заперечує проти
задоволення позову в частині розміру
виплат за прострочення зобовязання. В
судовому засіданні представник
підтримав викладене в запереченнях та
позов визнав частково. Пояснив, що
заперечує проти задоволення позовних
вимог в частині стягнення штрафних
санкцій. Свої заперечення мотивує тим,
що відповідно до п. 35.4 Договору №
21-00/95480/1.1.2.00 добровільного страхування
транспортного засобу, страховик
виплачує страхову відшкодування
протягом 15 днів з дня складання
страхового акта. Страховий акт після
ДТП був складений 16.07.2014 р. Тому
відповідно прострочення виплати
страхового відшкодування слід вважати
таким, що має місце на шістнадцятий
день після складання страхового акту
01.08.2014 р., а не 14.05.2014 р.,як було первинно
вказано позивачем в матеріалах
позовної заяви.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цьогоКодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Статтею 992 ЦК України передбачено, що у
разі несплати страховиком
страхувальникові або іншій особі
страхової виплати страховик
зобов'язаний сплатити неустойку в
розмірі, встановленому договором або
законом.

Згідно ч. 1-2 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України
право на неустойку виникає незалежно
від наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Судом встановлено, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, як
відбулась 19 квітня 2014 року автомобілю
позивача ОСОБА_4 було заподіяно шкоду
на суму 2465, 10 (3140 грн.- 675 грн. франшизи).
Наведене визнається сторонами та
підтверджується наявними в справі
матеріалами: Заявою (повідомленням) про
подію від 23.04.2014 р. (а.с.5), Поясненням про
обставини події від 23.04.2014 р. (а.с.6),
страховим актом від 16.07.2014 р.
(а.с.4),протоколом огляду транспортного
засобу від 23.04.2014р. (а.с.8), калькуляцією
23.04.2014 р.(а.с.9) на суму 3140,10 грн.

Згідно ст. 16 Закону України «Про
страхування» та ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій
стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату).

Згідно Договору № 21-00/95480/1.1.2.00
добровільного страхування
транспортного засобу від 19.11.2013 р. (а.с.7)
страхувальником ОСОБА_4 було
застраховано автомобіль марки CHEVROLET
CRUZE, № кузова НОМЕР_4, 2012 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_2, що належить йому на праві
власності (а.с.12).

Згідно ст. 25 Закону України «Про
страхування», ст. 990 ЦК України та
умов Договору добровільного
страхування № 21-00/95480/1.1.2.00 від
19.11.2013р.страховик здійснює
страхову виплату відповідно до умов
договору на підставі заяви
страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 35.4 Договору №
21-00/95480/1.1.2.00добровільного страхування
транспортного засобу від 19.11.2013 р.,
страховик виплачує страхову
відшкодування протягом 15 днів з дня
складання страхового акта. Страховий
акт за страховим випадком складено
16.07.2014 р. (а.с.4).

Проте незважаючи на вчинення
страхувальником ОСОБА_4 всіх
передбачених договором умов для
виплати йому страхового відшкодування,
відповідач ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» не
виплатив страхового відшкодування, чим
не виконав взятого на зобов'язання.
Вказана обставина сторонами
визнається і представник відповідача в
цій частині позов визнає повністю.

Відтак позивач має право і на стягнення
крім страхового відшкодування за
період з 01.08.2014 р. - інфляційних збитків
у розмірі 19 грн. 40 коп., трьох відсотків
річних у розмірі 12 грн. 35 коп. та пені у
розмірі 102 грн. 99 коп. за прострочення
виплати зазначених вище страхових
відшкодувань., що не заперечує і
представник позивача, крім того з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню і оплачений судовий
збір.

Керуючись ст.ст. 546, 549, 550, 552, 610, 612,
625, 979, 992, ЦК України, ст.16 Закону
України «Про страхування», ст.ст.10, 60,
61, 88, 208, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про
стягнення страхового відшкодування -
задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО», , на
користь ОСОБА_4 персональний
ідентифікаційний номер НОМЕР_3
страхове відшкодування в розмірі 2 465
(дві тисячі чотириста шістдесят п»ять)
гривень, 10 копійок, інфляційні збитки у
розмірі 19 (дев»ятнадцять) гривень, 40
копійок, три відсотки річних у розмірі
12 (дванадцять) гривень, 35 копійок, пеню в
розмірі 102 (сто дві) гривні, 99 копійок, а
всього в розмірі 2599 (дві тисячі п»ятсот
дев»яносто дев»ять) гривень, 84 копійки.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО», , на
користь держави судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга в строки і порядок
передбачені ст. 294 ЦПК України
до апеляційного суду Львівської
області через місцевий суд.

Суддя:
Лакомська Ж. І.