АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5428/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3201/14
Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.
Доповідач Мартєв С. Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м. ПолтаваАпеляційний
суд Полтавської області в складі:

головуючого - МАРТЄВА С.Ю.,

суддів - КАРПУШИНА Г.Л., КУЗНЄЦОВОЇ О.Ю.,

за участю секретаря - САМОЙЛОВОЇ М.Д.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні провадження за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського
районного суду м. Полтави від 11 вересня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини та
додаткових витрат на утримання дитини.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь
судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що має
з ОСОБА_1 спільну дитину - доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання між
сторонами шлюбу, залишилась проживати
з батьком.

Матеріальної допомоги відповідачка на
утримання доньки не надає.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_4
зарахована на денну форму навчання до
Медичного коледжу Вищого державного
навчального закладу України
«Українська медична стоматологічна
академія», у зв'язку з чим позивач поніс
додаткові витрати на оплату навчання,
що, з урахуванням банківської комісії,
становить 7 153,25 грн.

Просив стягнути з відповідачки
аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі
1/4 частини заробітку відповідачки, але
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку та 50%
додаткових витрат на навчання доньки у
Медичному коледжі щорічно протягом
навчання ОСОБА_4 у навчальному закладі.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 11 вересня 2014 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 на утримання доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у
розмірі 1/4 частини всіх видів її
заробітку щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку,
починаючи з 21.08.14 року до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3
576,25 грн. додаткових витрат на утримання
дитини.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

У частині стягнення аліментів у межах
платежу за один місяць рішення
звернуто до негайного виконання.

В апеляційній скарзі порушено питання
про скасування рішення у частині
вирішення місцевим судом питання щодо
стягнення з відповідачки додаткових
витрат на утримання доньки з підстав
неправильного застосування норм
матеріального та процесуального права
й ухвалення нового рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

Апеляційний суд, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
місцевого суду у межах заявлених вимог
та доводів апеляційної скарги, вважає,
що остання задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційної
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Із справи вбачається, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 5), яка проживає з батьком у
квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Неповнолітня ОСОБА_4 знаходиться на
утриманні ОСОБА_2, докази надання
матеріальної допомоги дитині матір'ю у
справі відсутні.

У силу положень ч. 2 ст. 51 Конституція
України та ст. 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги
щодо стягнення аліментів у частці від
заробітку (доходу) відповідачки,
місцевий суд обґрунтовано виходив з
того, що ОСОБА_1 є працевлаштованою
особою та спроможна платити аліменти
на утримання доньки у розмірі
1/4 частки від всіх видів заробітку
(доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дитини відповідного віку.

Відповідачкою не заперечується, що
ОСОБА_2 понесені витрати на оплату
навчання на 1 курсі Медичного коледжу
Української медичної стоматологічної
академії України, з урахуванням сплати
банківської комісії, у розмірі 7 153,25
грн. (а.с.10).

Статтею ст. 185 СК України передбачено,
що той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Встановивши, що у зв'язку з прийняттям
доньки сторін на навчання до медичного
коледжу, додаткові витрати по оплаті
цього навчання, що зумовлені
особливими обставинами, які спрямовані
на розвиток здібностей дитини (її
середньої спеціальної професійної
освіти), місцевий суд дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для задоволення позову у цій
частині та стягнення з відповідачки 1/2
понесених позивачем витрат на навчання
неповнолітньої доньки.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на тому, що витрати на оплату навчання у
коледжі не можна віднести до
додаткових витрат на дитину.

Між тим, навчання у медичному коледжі
неповнолітньої дитини спрямоване на її
освітній розвиток, тому оплата за
навчання у період до настання
повноліття ОСОБА_4 (навчання на 1 курсі)
відповідає положенням ст. 185 СК України
та у розумінні цієї статті є
додатковими витратами на дитину.

Крім того, отримання середньої
спеціальної освіти виходить за межі
звичайних побутових потреб, на які
стягуються аліменти у порядку
ст. 182 СК України.

Посилання апелянта щодо отримання
мінімальної заробітної плати, не
звільняє ОСОБА_1 від виконання
батьківського обов'язку стосовно
участі у додаткових витратах на
неповнолітню дитину.

Решта доводів апеляційної скарги є
несуттєвими та не спростовують
висновків суду.

За таких обставин, апеляційний суд
вважає, що підстави для зміни чи
скасування рішення місцевого суду
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307-308, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Полтави від 11 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
С.Ю. МАРТЄВ

Судді :
Г.Л. КАРПУШИН

О.Ю. КУЗНЄЦОВА

З оригіналом згідно:

суддя
С.Ю. МАРТЄВ