Справа № 495/5025/14-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
10 вересня 2014 року
Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Матяш Т.Л.,
при секретарі - Івановій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Білгород -
Дністровський цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Білгород -
Дністровського РВ ГУ ДМС України в
Одеській області про визнання
втратившим право користування
житловим приміщенням, зняття з
реєстраційного обліку, -
Позивачка звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2, Білгород - Дністровського РВ
ГУ ДМС України в Одеській області про
визнання втратившим право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку,
посилаючись на те, що вони є власником
житлового будинку АДРЕСА_1. В спірному
будинку прописаний її колишній чоловік
ОСОБА_2, який створює перешкоди для
позивача у користуванні, володінні
майном. На неодноразові звернення
позивача з вимогою виписатись з
квартири відповідач відмовлявся, тому
позивач був змушений звернутися до
суду.
Позивачка у судове засідання не
з'явилася, про час, місце та дату
судового засідання сповіщалася
належним чином, надала до суду заяву
про розгляд справу без її участі.
Представник позивачки у судове
засідання не з'явився, про час, місце та
дату судового засідання був
сповіщений, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі, просив
суд задовольнити позовні вимоги у
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, про час, місце та дату
судового засідання був сповіщений
належним чином через СМС оповіщення,
про причину своєї неявки суд не
Представник Білгород - Дністровського
районного відділу Державної
міграційної служби України в Одеській
області у судове засідання не з'явився,
надіслав на адресу суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
заперечень та зауважень щодо позову не
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та
неповідомленням про поважні причини
такої неявки в судове засідання в
порядку статті 169 ЦПК України,
враховуючи відсутність відповідних
заперечень від позивача, ухвалив
слухати справу за відсутності
відповідача, що не з'явився, у порядку
заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що рішення у справі можливо
постановити із частковим
задоволенням позовних вимог з
У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 є власником житлового будинку
АДРЕСА_1 на підставі договору дарування
житлового будинку, серії ВАС № 519538, від
Рішенням Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11 червня 2014 року було розірвано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

У спірному житловому будинку
зареєстрований ОСОБА_2, який чинить
перешкоди власнику нерухомого майна,
що підтверджується матеріалами ЖЕУ №
51313 від 10.06.2014 року, ЖЕУ № 4641,4651 від 23.05.2014
року,, ЖЕУ № 6187 від 02.07.2014 року.

Відповідно до вказаних матеріалів на
гр.. ОСОБА_2 були складені
адміністративні протоколи про
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 173
КУпАП України.

Згідно ч.1. ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1.,2 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 2. ст. 386 ЦК України власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Згідно ч. 1. ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 р. відповідно до Закону від 17
липня 1997 р. N 475/97-ВР "Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 р., Першого
протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11
до Конвенції", закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК
України).

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК,
які передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише на підставах,
передбачених законом.

Ухвалою Верховного Суд України від 6
листопада 2002 р. та від 4 жовтня 2006 р.,
визнано, що з припиненням права
власності особи на житлове приміщення
вона втрачає право користування цим
приміщенням і підлягає виселенню за
позовом нового власника.

Також суд враховує, що відповідно до ст.
3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» реєстрація - це
внесення відомостей до паспортного
документа про місце проживання або
місце перебування із зазначенням
адреси житла особи та внесення цих
даних до реєстраційного обліку
відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.
Оскільки, спірний будинок не є
власністю відповідача та не є його
місцем проживання або місцем
перебування, він має бути знятий з
реєстрації за цією адресою.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням).

Що стосується вимог позивачки про
зобов'язання Білгород - Дністровського
РВ ГУДМС України в Одеській області
зняти відповідача з реєстрації за
адресою спірного житла, суд зазначає,
що визнання відповідача таким, що
втратив право користування спірним
житловим приміщення і є усуненням
перешкод у користуванні власністю. В
такому випадку не є потребою
додаткового зобов'язання зняти
відповідача з реєстраційного обліку,
оскільки рішення суду про визнання
особи, такою що втратила право
користування житловим приміщення, є
підставою для зняття відповідача з
реєстраційного обліку у цьому
житловому приміщенні, а відтак
відсутні визначені законом підстави
для задоволення позову в цій частині.

Дане рішення є підставою для зняття
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного
обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 2 ст. 56 ЦПК України особа, яка
має право на надання правової допомоги,
допускається до участі у справі
ухвалою суду за заявою особи, яка бере
участь у справі.

Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
Законом України від 20 грудня 2011 року №
4191-VI "Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах".

Згідно зі ст. 1 цього закону розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг та ін.), документи, що
свідчить про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (наприклад, квитанція
до прибуткового касового ордеру,
платіжне доручення з відміткою банку
або інший банківський документ, касові
чеки, посвідчення про відрядження), акт
виконаних робіт та розрахунок
фактичних витрат робочого часу
адвоката на вчинення тих чи інших дій
та із зазначенням конкретно наданих
послуг на зазначену суму при розгляді
справи.

Однак позивачкою та її представником
не було надано до суду доказів про
надання їй правової допомоги, не було
надано розрахунок конкретно наданих
послуг, тому суд вважає вимоги залишити
без задоволення.

Суд вважає відповідно до ст.88 ЦПК
України за необхідне стягнути з
відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 162,66 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст.ст. 71, 72 ЖК України 16, ЦК України, ст.
ст. 71, 72 Житлового кодексу УРСР, ст. 3
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст. 209, 212, 224-226,
ЦПК, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням, а саме - житловим будинком
АДРЕСА_2.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 із
житлового будинку АДРЕСА_1 без надання
права іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по оплаті судового збору у
розмірі 162 гривень 66 копійок.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя