Справа № 565/1320/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року
м.
Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської
області у складі:

головуючого судді
Зейкана І.Ю.,

з участю секретаря судового засідання
Бірюк Л.М.,

позивача
ОСОБА_1,

третьої особи
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Кузнецовського
міського суду Рівненської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання повнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

До Кузнецовського міського суду
звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 з
вимогами, у яких просить стягнути з
відповідача на її користь аліменти, як
на повнолітню дитину, яка продовжує
навчатися, в розмірі 1/3 частини усіх
видів його заробітку до досягнення нею
23-х років за умови, що вона буде
продовжувати навчання; стягнути з
відповідача на її користь 5 160 гривень
додаткових витрат по оплаті навчання
за період з серпня місяця 2014 року по
грудень місяць 2014 ріку; стягнути з
відповідача на її користь 1/2 частину
витрат по оплаті за її навчання, які
будуть проведені з грудня місяця 2014
року по 30 червня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у
серпні місяці 2014 року вона вступила на
денну комерційну форму навчання на
географічний факультет у Київський
національний університет ім.Тараса
Шевченка. Вартість навчання згідно з
договором №1627 від 18.08.2014 року про
надання освітньої послуги Київським
національним університетом ім. Тараса
Шевченка складає 18 000 гривень на рік.
Крім цього, під час навчання вона
проживає в кімнаті АДРЕСА_1. За
проживання їй необхідно сплатити 2550
гривень за період свого навчання.
Враховуючи те, що за навчання в першому
семестрі та проживання в гуртожитку
нею було сплачено 10 320 гривень, просить
суд стягнути половину із витраченої
суми на додаткові витрати тобто
навчання дитини, на її користь 5 160
гривень. На сьогодні відповідач будь
якої матеріальної допомоги їй не надає,
через що вона змушена звернутися до
суду за захистом своїх прав.

Від відповідача надійшли заперечення
на позов, у яких просить визначити
розмір аліментів на розсуд суду. Вимоги
щодо додаткових витрат вважає
необґрунтованими з точки зору закону.
Просить врахувати, що сплачує аліменти
на утримання меншої дочки 1/9 частину
заробітку щомісяця та його старша
дочка потребує утримання.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_4
позовні вимоги підтримала повністю та
пояснила, що у зв'язку з навчанням несе
витрати на оплату послуг навчального
закладу у сумі 18000 грн. у рік та 2 550 грн.
за проживання у гуртожитку. Визнала, що
на утриманні відповідача знаходяться
ще двоє дітей. Вказала, що з 09.08.2011 року
до 01.07.2014 року отримувала від
відповідача аліменти у розмірі 1/7
частини його заробітку, що складало
близько 1900 - 2000 грн. у місяць. Такий
розмір аліментів їй присуджений у
зв'язку з тим, що вона навчалась на
державній формі навчання. На даний час
вона перейшла навчатись на платну
форму навчання, тому просить збільшити
розмір аліментів та стягнути з
відповідача 1/3 частину його заробітку.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явився, подав заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на стороні позивача ОСОБА_2
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити посилаючись на те, що
позивач несе значні витрати у зв'язку з
навчанням на платній формі. Визнала, що
позивач ОСОБА_1 отримувала аліменти від
відповідача у розмірі 1/7 частини його
заробітку, що становило близько 2000 грн.
у місяць.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні в справі докази,
вважає, що позов підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач ОСОБА_3 є батьком позивача
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
її народження.

Згідно з довідкою Київського
національного університету імені
Тараса Шевченка № 2448 від 03.09.2014 року,
ОСОБА_1 дійсно навчається у цьому
закладі і буде навчатись до 30 червня 2015
року. Пунтом 4.2 договору №1627 від 18.08.2014
року, укладеного між Київським
національним університетом ім..
Т.Шевченка та позивачем ОСОБА_1,
вартість освітньої послуги у період з
01.09.2014 року до 30.06.2015 року, становить 18 000
грн. також довідкою цього ж навчального
закладу №59 від 05.09.2014 року
підтверджується, що позивач ОСОБА_1
проживає у гуртожитку з АДРЕСА_1, з
01.09.2014 року до 30.06.2015 року. Копією
повідомлення підтверджується, що плата
за гуртожиток становить 255 грн. у
місяць. Доказів про інші витрати
позивач до суду не подала. На підставі
викладеного суд вважає, що ОСОБА_1 у
зв'язку з навчанням потребує
матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 працює ВП РАЕС ДП
«НАЕК» «Енергоатом» та отримує
заробіток у сумі близько 14 тис. грн.
Таким чином, суд вважає, що відповідач
має можливість надавати матеріальну
допомогу своїй повнолітній дочці,
проте не надає її.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. При визначенні
розміру аліментів, суд у відповідності
до ст.182 Сімейного Кодексу України
враховує обставини, зокрема,
матеріальне становище платника
аліментів та його стан здоров'я.

Беручи до уваги викладене, суд рахує за
доцільне стягнення аліментів на
утримання дочки ОСОБА_1 проводити з
відповідача ОСОБА_3 в розмірі 1/7 частки
його заробітку(доходу) щомісячно з
18.09.2014 року до 30.06.2015 року.

При цьому суд враховував, що розмір
аліментів у 1/7 частці заробітку
відповідача складає близько 1900-2000 грн.
у місяць. Порівнюючи цю суму з розміром
мінімальної заробітної плати у сумі 1218
грн., встановленої Законом України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»,
суд не вбачає підстав збільшувати
розмір аліментів, які стягуються з
відповідача до 1/3 частки його
заробітку.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення з
відповідача додаткових витрат у сумі 5
160 грн. та ? частини витрат, які позивач
понесе з грудня 2014 року до 30.06.2015 року
позивач у посилається на норми
Сімейного кодексу України, якими
передбачено обов'язок батьків брати
участь у додаткових витратах на дитину,
що викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч.1 ст.6 СК України,
правовий статус дитини має особа до
досягнення нею повноліття. Оскільки
позивач досяг повноліття та його
статус дитини припинився, а тому немає
підстав для застосування у вирішенні
даного спору положень ст.185 СК України,
яка стосується лише правовідносин,
учасниками яких є діти, тобто
неповнолітні особи. Інших законних
підстав для задоволення вимог про
стягнення додаткових витрат у судовому
засіданні не встановлено. Таким чином,
суд визнає безпідставною вимогу про
стягнення з відповідача додаткових
витрат.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, сума
стягнення аліментів на користь
позивача підлягає до негайного
виконання за один місяць.

Керуючись ст.ст. 183, 199 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
аліменти на її утримання у розмірі 1/7
частки всіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 18
вересня 2014 року до 30 червня 2015 року.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовити за безпідставністю.

Рішення допустити до негайного
виконання в межах суми платежу за один
місяць.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 104 (сто чотири) грн. 40
коп.

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового
збору на підставі п.3 ст.5 Закону України
«Про судовий збір».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя

І.Зейкан