Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року
Добропільський
міськрайонний суд Донецької області в
складі:

Головуючого - судді Тітової
Т.А.

При секретарі
Михайловській Т.П.

За участю представника
позивача Рибіної Н.М.

Відповідача ОСОБА_2

Представника 3- ї особи
Какаріної Л.Г.

Представника органу опіки
та піклування Маштабей Л.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Добропілля
цивільну справу за позовом
Добропільської міської ради до ОСОБА_2,
діючої за себе і від імені
неповнолітнього сина ОСОБА_5, 3-я особа
КП «Добропільська служба єдиного
замовника», орган опіки та піклування
виконкому Добропільської міської ради,
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням,

В с т а н о в и в :

Добропільська міська рада 10 вересня 2014
року звернулась в суд з позовом, який
було уточнено письмовою заявою в
судовому засіданні 21 жовтня 2014 року
щодо правової норми, про визнання
ОСОБА_2 разом з малолітнім сином
ОСОБА_5, такими, що утратили право
користування жилим приміщенням в
АДРЕСА_1 на підставі ст.107 ЖК України у
зв»язку з вибуттям в інше жиле
приміщення на постійне проживання.

Позивач зазначив, що жиле
приміщення за вказаною адресою
залишилось після смерті у 2010 році
наймача ОСОБА_6. В даній квартирі
відповідач дочка наймача
зареєстрована разом з неповнолітнім
сином, але в квартирі не проживає понад
7 років, договір найму не
переоформлявся, оплата комунальних
послуг не здійснюється, рахується
заборгованість з квартплати понад 5000
грн. Відповідач фактично проживає в
АДРЕСА_2. Спірна квартира відповідачем
покинута, перетворилась у непридатне
для проживання приміщення, в ній
відсутні двері і вікна, санітарне
обладнання, прилади централізованого
опалення, електрика.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала і
просить його задовольнити, посилаючись
на вказані в позовній заяві підстави.

Відповідач ОСОБА_2, діюча за себе і
в інтересах сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
позов не визнала. Пояснила, що наймачем
квартири в АДРЕСА_1 після смерті батька
була мама ОСОБА_6, котра померла
ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Але ще до цієї дати ні
мама, ні вона з сином в квартирі не
проживали, вона покинула спірну
квартиру понад 10 років. Вона залишила
квартиру через те, що вона знаходиться
на першому поверсі, були незадовільні
санітарні умови. Десь п»ять років тому
квартиру розбили, там знаходились
безпритульні особи, не стало дверей,
вікон. Оплату за житло вона не
здійснювала.Спочатку вона орендувала
житло, а зараз на протязі 3-х років з
чоловіком та сином проживають в жилому
будинку свекрухи в АДРЕСА_2

Представник 3-ї особи КП
«Добропільська служба єдиного
замовника» ОСОБА_3 вважає, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач вибула до іншого жилого
приміщення, а спірним житлом не
цікавиться, його утриманням не
займається, не оплачує комунальні
послуги.

Представник органу опіки та
піклування виконкому Добропільської
міської ради ОСОБА_4 пояснила, що
перевіркою, проведеною комісією
спеціалістів 10 жовтня 2014 року, за
результатом якої був складений акт,
встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5
проживає з батьками за адресою в
АДРЕСА_2 в жилому будинку ОСОБА_7
матері чоловіка відповідача на
протязі трьох років в належних умовах.

Вислухавши пояснення осіб,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов
Добропільської міської ради
обґрунтований та підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено,
що згідно копії особового рахунку,
виданого 10 вересня 2014 року КП
«Добропільська служба єдиного
замовника», в квартирі за адресою
АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 дочка
колишнього наймача ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, з сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

З пояснень представника позивача
ОСОБА_1, представника 3-ї особи
Какаріної Л.Г. слідує, що відповідач
вибула із даної квартири понад 7 років
тому , житло покинуте і не придатне для
використання у такому вигляді.

Як вбачається з актів, складених
майстрами експлуатаційного
підприємства «Добропільське ДЕП- 2 » 17
лютого 2014 року і 1 липня 2014 року,
квартира в АДРЕСА_1 у нежилому стані,
відсутні двері та вікна, внутрішнє
санітарне обладнання.

За письмовою інформацією від 30
травня 2014 року філії «Управління
комунальних котелень» ТОВ « ДТЕК
Добропіллявугілля» по квартирі в
АДРЕСА_1 рахується заборгованість з
оплати за опалення, а з жовтня 2007 року
нарахування оплати не здійснюється,
так як квартира нежила, у непридатному
для проживання стані.

Довідкою КП « Добропільська
служба єдиного замовника»
підтверджена заборгованість з
квартплати по спірній квартирі станом
на 1 вересня 2014 року 5351,50 грн.

Позивач, посилаючись на норму ст.
107 ЖК України, просить визнати
відповідача з її малолітнім сином, які
вибули на інше постійне місце
проживання, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням в
спірній квартирі.

Відповідно до ст. 107 ЖК України
наймач або член його сім»ї, який вибув
на інше постійне місце проживання,
втрачає право користування жилим
приміщенням з дня вибуття.

Як зазначив Верховний Суд України
в постанові Пленуму від 12 квітня 1985
року № 2 (зі змінами) в п. 12, на
ствердження вибуття суд може брати до
уваги будь-які фактичні дані, які
свідчать по обрання стороною іншого
постійного місця проживання
(повідомлення про це в листах, розписка,
переадресування кореспонденції,
утворення сім»ї в іншому місці,
перевезення майна в інше жиле
приміщення, виїзд в інший населений
пункт і укладання трудового договору
на невизначений строк тощо).

Суд, дослідивши докази, вважає, що
відповідач ОСОБА_2 з сином вибула із
спірного житла на інше постійне місце
проживання. На підтвердження вибуття
свідчать такі факти.

Як визнала сама відповідач, вона
понад 10 років, дійсно, не проживає у
квартирі, а живе з сім»єю в АДРЕСА_2 в
жилому будинку свекрухи ОСОБА_7

Ця обставина підтверджена
довідкою від 15 травня 2014 року, виданою
квартальним, посвідченою виконкомом
Добропільської міської ради, актом
від 10 жовтня 2014 року обстеження
матеріально - побутових умов
проживання родини, складеним
спеціалістами служби у справах дітей
Добропільської міської ради. З даного
акту видно, що в жилому будинку
знаходиться майно та необхідні для
проживання речі членів сім»ї.

Таким чином, залишення
відповідачем спірної квартири на
протязі 10 років, вселення її з
чоловіком і дитиною на жилу площу
матері чоловіка ОСОБА_7 в АДРЕСА_2, де
вона постійно проживає, а також її
байдужість щодо утримання спірної
квартири, яка приведена в непридатний
для проживання стан, борги протягом
всього періоду не проживання в
квартирі з оплати достовірно
підтверджують факт вибуття
відповідача зі спірного жилого
приміщення.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача про те, що її відсутність в
квартирі викликана через санітарний
стан житла, оскільки ніяких доказів
того, що з цього приводу ОСОБА_2
зверталась до відповідних органів та
квартира визнавалась такою, що не
відповідає санітарним нормам, не
надано.

Нарешті, для визнання особи такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням на підставі ст. 107 ЖК
України, причина вибуття на інше місце
проживання значення не має.

На підставі ст. 107 ЖК України,
керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 209 ЦПК України ,
суд

В и р і ш и в :

ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, визнати такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням за адресою в АДРЕСА_1 у
зв»язку з вибуттям на постійне
проживання в інше жиле приміщення.

На рішення може бути подана апеляція в
апеляційний суд Донецької області
через даний суд протягом 10 днів.

Повне рішення складене 22 жовтня
2014 року.

Суддя
Тітова Т.А.

21.10.2014