Номер провадження2/754/2581/14
Справа №754/2662/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

13.08.2014 Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.з
участю секретаряСолодухіної Н.С.
розглянувши у судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок
ДТП, -

В С Т А Н О В И
В:

Позивачі звернулися до суду з позовною
заявою з вимогою про стягнення з
відповідача в порядку відшкодування
завданої внаслідок ДТП матеріальної
шкоди - 28 288 грн. з урахуванням послуг
евакуатора ( 27 788 грн. + 500 грн.) та
моральної шкоди - по 2 000 грн. на кожного
позивача.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилаються
на те, що 23 вересня 2013 року відповідач
ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Форд» дн
НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості
руху, не відреагував на зміну дорожньої
обстановки, не витримав безпечної
дистанції, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Ауді» НОМЕР_1
(водій ОСОБА_4). 10 жовтня 2013 року
постановою Голосіївського районного
суду м. Києва ОСОБА_5 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП. Цивільно - правова
відповідальність відповідача була
застрахована в ПАТ «Українська
охоронно - страхова компанія». Згідно з
висновком незалежного експерта
завдана майнова шкода становить 77 288
грн., при цьому у відповідності до
страхового полісу було здійснено
страхову виплату у розмірі 49 500 грн.
Різниця невідшкодованої майнової
шкоди становить 27 7 88 грн., а також
понесені витрати на послуги евакуатора
становлять 500 грн. Розмір заподіяної
моральної шкоди обґрунтовують
позбавленням можливості
використовувати повсякденно
автомобіль, а також завдання шкоди
здоров»ю, що потребувало лікування
протягом кількох тижнів.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, посилаючись на
викладене.

У судовому засіданні відповідач позов
визнав частково. Не заперечував той
факт, що ДТП сталося з його вини, не
заперечує відшкодувати шкоду, однак не
погоджується з сумою позову,
посилаючись на його необґрунтованість
та на те, що: під час огляду автомобіля
повідомленим та присутнім не був;
викликають сумніви в дійсності
проведення зазначених ремонтних робіт
по відновленню автомобіля, якісних
характеристиках замінених деталей. В
частині відшкодування моральної шкоди
заперечував, оскільки доказів на
підтвердження страждань не надано.

В судове засідання, призначене на 13
серпня 2014 року, відповідач не з»явився,
про розгляд справи повідомлявся
належним чином, про що свідчить
особистий підпис. До суду надійшла
заява про відкладення розгляду справи
у зв'язку з хворобою, однак належних
доказів на підтвердження хвороби, не
надано, тому суд не вважає дані причини
неявки в судове засідання поважними у
відповідності до ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та всебічно
проаналізувавши обставини справи в їх
сукупності, оцінивши зібрані по справі
докази виходячи зі свого внутрішнього
переконання, яке ґрунтується на
повному та всебічному дослідженні
обставин справи, суд дійшов висновку
щодо часткового задоволення позову з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено
наступне.

23 вересня 2013 року відповідач ОСОБА_5,
керуючи автомобілем «Форд» дн НОМЕР_2
по вул. Саперно - Слобідській, 57 у м.
Києві, не вибрав безпечної швидкості
руху, не відреагував на зміну дорожньої
обстановки, не витримав безпечної
дистанції, внаслідок чого здійснив
зіткнення з автомобілем «Ауді» НОМЕР_1
(водій ОСОБА_4), чим порушив ПДР України.

10 жовтня 2013 року постановою
Голосіївського районного суду м. Києва
ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 61 ЦПК
України постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обовязкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди автомобіль позивача ОСОБА_3
зазнав механічних пошкоджень.

Володільцем джерела підвищеної
небезпеки на момент ДТП був відповідач,
який на відповідній правовій підставі
володів транспортним засобом, що
визнавалося сторонами по справі та у
відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
не підлягало доказуванню.

Відповідно до полісу цивільно-правова
відповідальність відповідача
застрахована в ПАТ «Українська
охоронно - страхова компанія», у зв'язку
з чим страховик зобов'язаний
відшкодувати шкоду, завдану страховим
випадком. (а.с.53)

Відповідно до Звіту оцінки
транспортного засобу, вартість
відновлювального ремонту автомобіля
«Ауді» д/н НОМЕР_1 в результаті ДТП
становить 77 288,45 грн.

(а.с.54-58)

П. 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів"
передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок дорожньо -
транспортної пригоди життю, здоров"ю,
майну третьої особи.

Пунктом 9.2 ст.9 Закону та п.4 Полісу
встановлено, що розмір страхової суми
(ліміт відповідальності) за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 000 грн. на одного потерпілого.

Абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону передбачено, що
страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи. Франшиза
згідно з п. 5 Полісу встановлена в
розмірі 500 грн.

Страхове відшкодування виплачується
виключно на підставі
звітувисновкуекспертизи
спеціалістаексперта, який має
кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності.

За фактом ДТП ОСОБА_3 на підставі Звіту
оцінки транспортного засобу було
здійснено страхову виплату страхового
відшкодування у межах ліміту
відповідальності страховика у розмірі
49 500 грн., тобто ліміт відповідальності
страховика.

Різниця невідшкодованої майнової
шкоди становить 27 788 грн. (77 288,45 грн. - 49 500
грн.), а також понесені витрати на
послуги евакуатора становлять 500 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України
матеріальна шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом.

Згідно із ст. 1192 ЦК України розмір
збитків, що підлягають відшкодуванню
потерпілому, визначається відповідно
до реальної вартості втраченого майна
на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Доводи представника відповідача про
те, що Звіт оцінки транспортного засобу
не відповідають дійсності; сума
виконаних робіт завищена; певні
замінені частини не потребували
заміни, суд вважає непереконливими та
необґрунтованими, оскільки доказами не
підтверджені на ґрунтуються на
припущеннях.

Відповідачем не надано жодного доказу
про те, що вартість відновлювального
ремонту автомобіля „Ауді" може
складати суму меншу.

Будь - яких доказів на спростування
суми понесених реальних витрат
відповідача не надано.

Судом враховано в якості належних та
допустимих доказів Звіт оцінки
транспортного засобу, який має
безпосередній причинний зв'язок між
дорожньо - транспортною подією та
необхідністю здійснення таких витрат.

Протягом судового розгляду
відповідачем в усному порядку
заявлялося клопотання щодо
призначення експертизи, при цьому
судом оголошено перерву для підготовки
клопотання в письмовій формі з
обґрунтуванням належності проведення
експертизи, конкретних питань з
урахуванням часткового ремонту
автомоблія, однак відповідач в
наступне судове засідання не з»явився,
надавши через канцелярію суду
клопотання про відкладення справи у
зв'язку з лікарняним.

Доказів на підтвердження поважності
відкладення розгляду справи не надано,
при цьому клопотання подано через
канцелярію суду особисто відповідачем
в день розгляду справи.

На порушення вимог чинного
законодавства, сторона позивача
неналежним чином користується
наданими процесуальними правами,
оскільки справа протягом тривалого
часу перебуває у провадженні
Деснянського районного суду м. Києва,
розгляд справи неодноразово
відкладався.

З моменту вчинення ДТП - з 23 вересня 2013
року будь - якого відшкодування шкоди
відповідачем не відбулося, при цьому
лише після тривалого розгляду справи в
суді ( з лютого 2014 року по серпень 2014
року) зазначалося про призначення
експертизи, однак спростувань на
надані позивачем докази не надавалося,
лише припущення.

Щодо вимоги про відшкодування
моральної шкоди то згідно з п. 1 ч. 2 ст.
1167 ЦК України в разі, якщо моральної
шкоди завдано каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки вона
також відшкодовується незалежно від
вини особи, яка її завдала.

Доводи про спричинення моральної шкоди
позивачі пов"язують з душевними
стражданнями, яких вони зазнали у
зв'язку з протиправними діями
відповідача, обмеженні у реалізації
своїх уподобань і бажань, порушенні
нормальних життєвих зв'язків.

При вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди, яку
позивачі (власник автомобіля ОСОБА_3 і
водій ОСОБА_4) оцінюють по 2 000 грн. на
кожного, суд при з"ясуванні доказів на
підтвердження факту заподіяння
моральних страждань, враховує вище
викладене, ступінь вини та, керуючись
роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду
України, викладеними у Постанові від 31
березня 1995 року № 4 „Про судову
практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди", та
приходить до висновку, що сума
немайнового позову завищена, не
доведена у повному обсязі, тому позов в
частині відшкодування моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню в
розмірі 1 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди власнику автомобіля
ОСОБА_3

В частині відшкодування моральної
шкоди ОСОБА_4, який керував автомобілем
«Ауді» під час ДТП, суд відмовляє,
оскільки доказів на підтвердження
завдання шкоди здоров»ю (пошкодження
рогівки очей), що потребувало лікування
протягом кількох тижнів, суду не
надано.

Враховуючи вище викладене та вимоги
діючого законодавства, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позову в частині стягнення з
відповідача різниці між фактичною
виплатою страхового відшкодування (49 500
грн.) та реальною вартістю збитків
пошкодженого автомобіля (77 288,45 грн. - 49
500 грн.), а саме: 27 788 грн., а також
понесені витрати на послуги евакуатора
становлять 500 грн.

Що стосується стягнення
понесених витрат на правову допомогу,
суд виходить з наступного.

Статтею 12 ЦПК України
передбачено, що особа, яка бере участь у
справі, має право на правову допомогу,
яка надається адвокатами або іншими
фахівцями у галузі права в порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги. Особа, яка має право на
надання правової допомоги,
допускається ухвалою суду за заявою
особи, яка бере участі, у справі.

Виходячи зі змісту ст. ст. 56, 84 ЦПК
України ці витрати мають бути пов'язані
з оплатою правової допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права, які
допускаються до участі в розгляді
справи ухвалою суду за заявою особи,
яка бере участь в розгляді справи.

Позивачем не подавалася заява про
допуск до участі у справі особи, яка є
фахівцем у галузі права і за законом
має право на надання правової допомоги
та судом не приймалася ухвала з приводу
цього питання.

Зокрема, позов містить вимогу щодо
стягнення понесених витрат на правову
допомогу згідно з квитанціями, однак не
конкретизовано суму не зазначено
квитанцій. У матеріалах справи
міститься платіжне доручення на суму
1500 грн. з зазначенням призначення
платежу згідно з договором про правову
допомогу за № 377 (а.с.11), однак договір за
№ 377 суду не надавався і, разом з тим, в
судовому засіданні представниками
позивача не було доведено дійсної
кількості затраченого часу на
виконання Договору, не надано суду
документів з переліком виконаних дій
при наданні правової допомоги та
кількість витрачених годин робочого
часу, тому вважати за можливе стягувати
з відповідача недоведений розмір
витрат на правову допомогу, підстав не
має.

Наявні в матеріалах справи докази
висновків суду не спростовують.

На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню
з відповідача на користь позивача
підлягають судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 213 - 215 ЦПК України, ст.ст. 23,
1167, 1187, 1191, 1194 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування матеріальної шкоди з
урахуванням оплати за послуги
евакуатора суму у розмірі 28 288 грн., на
відшкодування моральної шкоди - 1 000 грн.
та понесені витрати по сплаті судового
збору у розмірі 282,88 грн.

У задоволенні інших вимог позову
відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду м. Києва через
Деснянський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м.
Києва О.Б. Саламон