Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/4409/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області у складі:
головуючого - судді Трагнюк В.Р., при
секретарі Конар В.М., за участю позивача
ОСОБА_1, представника позивачів ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання прав та обов"язків
забудовника, встановлення порядку
користування, третя особа без
самостійних вимог: Королівська селищна
рада Виноградівського району,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5, ОСОБА_1 звернулися до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання прав та
обов'язків забудовника, встановлення
порядку користування та завершення
будівництва недобудованого житлового
будинку.

Третя особа без самостійних вимог:
Королівська селищна рада залучена до
участі у справі за ухвалою суду (а.с.175).

Заявлені позовні вимоги позивачі
обґрунтовують тим, що вони є дітьми
відповідача. Так, ОСОБА_3 та ОСОБА_9
уклали шлюб 10 серпня 1991 року. За час
шлюбу в них народились двоє дітей:
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці
30 років у АДРЕСА_1.

На день смерті матері позивачі
проживали в спадковому будинку та були
неповнолітні.

Після смерті матері позивачів батько,
відповідач по справі, повторно
одружився. У зв'язку з повторним
одруженням між батьком (відповідачем)
та дітьми (позивачами) склалися
неприязні відносини. Відповідач
забороняє позивачам користуватися
житлом та продовжувати будівництво
будинку в АДРЕСА_1.

Відповідно до акту обстеження
житлово-побутових умов сім'ї від 15
листопада 2013р. за вказаною адресою
зареєстровані відповідач, як власник,
ОСОБА_3, дружина ОСОБА_10, син ОСОБА_11, син
ОСОБА_5, син ОСОБА_1. На момент
обстеження два старші сини ОСОБА_12 та
ОСОБА_13 у будинку фактично не
проживають. Згідно довідки КП
„Виноградівське районне бюро
технічної інвентаризації" від 31.07.2013р.
за №236 житловий будинок АДРЕСА_1
зареєстрований за ОСОБА_3 на підставі
договору дарування, посвідченого
Королівською селищною радою 20.05.1992 року
за р.н.72. (при цьому інвентарна вартість
складала 6422 крб.). Цей житловий будинок
було повністю перебудовано в зв'язку з
паводком в 1998 році. Будинок
незавершений будівництвом процент
готовності будинку - 90 %.

Інвентарна вартість 198 451 грн. В будинку
в наявності комунікації:
водопостачання, електропостачання,
опалення. Відповідно до експлікації
площ до плану будинку цей житловий

будинок має загальну площу 164,4 кв.м, в
тому числі житлова площа 49 кв.м., які
складаються з трьох житлових кімнат. До
експлікації додано плани першого та
другого поверху. Названий житловий
будинок фактично заново збудовано в 1998
році на відновлення зруйнованого
паводком житла в період перебування
батька у зареєстрованому шлюбі з
матір'ю позивачів ОСОБА_9.

Таким чином, позивачі просять визнати
за ними права та обов'язки забудовника
за кожним по 1/6 частині на незавершений
будівництвом 90% готовності житловий
будинок АДРЕСА_1 Виноградівського
району та визначити порядок подальшого
користування та завершення
будівництва житлового будинку з
врахуванням належності позивачам 2/6
частин та відповідачу 4/6 частин.

Позивачі та їхній представник в
судовому засіданні обставини та вимоги
позову підтримали, позовні вимоги
просили задовольнити.

Відповідач та його представник у
судовому засіданні проти вимог позову
заперечували, у задоволенні позову
просили відмовити з підстав наведених
у запереченні.

Подане заперечення обґрунтовують тим,
що спірний недобудований житловий
будинок не є спільною сумісною
власністю подружжя Лемак. Так, на
земельній ділянці по АДРЕСА_1
розташовані два будинки під одним
номером, один старий будинок, який
подарував відповідачу батько у 1992 році,
а другий - недобудований житловий
будинок, який не зданий в експлуатацію
і в ньому ніхто не проживає, що
стверджується актом обстеження
житлово-побутових умов сім'ї від 15
листопада 2013 року, складеного комісією
Королівської селищної ради.

Відповідно до договору дарування від 20
травня 1992 року, посвідченого
Королівською селищною радою за
реєстром № 72, батько відповідача
ОСОБА_14 подарував ОСОБА_3 житловий
будинок з надвірними спорудами по
АДРЕСА_1. Цей будинок ніколи не
перебудовувався, не змінювався. По
сьогоднішній день відповідач проживає
в цьому будинок. Цей будинок під час
повені у 1998 році не постраждав, що
підтверджується відповіддю за № 01/17-158
від 23 червня 2003 року на скаргу
відповідача виконуючим обов'язки
начальника управління Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
М.Д. Пригари.

Доказом того, що відповідач не
отримував кошти на відбудову цього
подарованого під час паводку 1998 року, а
отримав лише допомогу на ремонт
будинку під час другої березневої
повені 2001 року є рішення
Виноградівського районного суду від 21
лютого 2002 року, яким скаргу відповідача
задоволено, визнано неправомірним
рішення міжвідомчої комісії
Виноградівської райдержадміністрації
з питань відновлення та ремонту житла в
районі від 04 січня 2002 року в частині
відмови у включенні ОСОБА_3 до списку по
отриманню допомоги на ремонт житла.
Зобов'язано включити ОСОБА_3 до списку
на отримання допомоги на ремонт житла.
На підставі цього рішення суду
відповідач отримав на ремонт
подарованого будинку суму 6491 гривень.

Новий недобудований будинок, який
також зареєстрований за АДРЕСА_1/, був
збудований на місці старого будинку,
який постраждав від повені 1998 року. В
цьому будинку проживав до повені 1998
року батько відповідача ОСОБА_14. Цей
будинок постраждав від повені 5-6
листопада 1998 року, що стверджується
актом від 09 листопада 1998 року, який
складено комісією, лімітно-забірною
карткою за № 02246 нового будівництва,
виданою ОСОБА_14, вибіркою матеріалів та
комплектуючих забудовником, кредитним
договором за №101-08/99, згідно якого
батько відповідача отримав кредит на
відбудову житла на суму 8600 гривень,
строковим зобов'язанням про повернення
кредиту, гарантійним листом,
зобов'язанням, рішенням виконкому
Королівської селищної ради за № 87 від
02.12.1998 року про надання дозволу на
відновлення /перебудову,
реконструкцію/ зруйнованого паводком
житла ОСОБА_14, будівельним паспортом
ОСОБА_14, в якому вказано, що йому надано
дозвіл на виконання будівельних робіт
на підставі рішення № 87 від 02.12.1998 року
та схемою газопроводу на новий будинок,
виданою на ОСОБА_14 Друга схема
газопроводу на подарований будинок
видана на відповідача.

Відповідач стверджує про те, що новий
недобудований будинок - це будинок
батька відповідача, оскільки
відбудовувався за кошти, які йому було
виділено державою. Станом на березень
2000 року, на час смерті матері позивачів,
в новому будинку був збудований лише

фундамент з підвальним приміщенням,
вимурувані стіни, перестінки відсутні,
на другому поверсі перекриття
відсутнє, дах відсутній, дверей, вікон
не було. Фактично новий будинок
належить відповідачу, так як 01 квітня
1986 року батько відповідача залишив
заповіт, яким все своє майно, що йому
буде належати на день смерті заповідав
ОСОБА_3. Батько відповідача помер
ІНФОРМАЦІЯ_7 рокую.

За таких обставин, відповідач вважає,
що позов задоволенню не підлягає.

Представник третьої особи -
Королівської селищної ради в судовому
засіданні (а.с.178) пояснив, що на момент
обстеження матеріально-побутових умов
проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_1, знаходяться
старий будинок та новий недобудований.
Комісією складено акт обстеження
житлово-побутових умов сім'ї від 15
листопада 2013 року.

Спеціаліст Виноградівського РБТІ в
судовому засіданні пояснив, що станом
на 1992 рік, тобто на час укладання
договору дарування, за
довідкою-характеристикою, матеріали
інвентарної справи будинку АДРЕСА_1,
відповідають договору дарування від
20.05.1992 року. З цього часу власником
будинку з надвірними спорудами
рахується ОСОБА_3. Таким чином, дозвіл
на будівництво/перебудову/ житлового
будинку та будівельний паспорт
помилкового виготовлено на ім'я ОСОБА_14
(а.с.154).

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснив, що його донька ОСОБА_9 уклала
шлюб з ОСОБА_3 За час шлюбу в них
народилось двоє дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_1
Донька з синами та чоловіком проживали
у АДРЕСА_1. У 1998 році від паводку була
пошкоджена будівля. На її місці весною
1999 року побудувалась нова будівля. Він
особисто, а також чоловік доньки,
батько відповідача та інші особи
приймали участь у будівництві. У 2000
році донька померла. Коли доньку
хоронили будинок був побудований.
Однак як і на теперішній час він
залишився не добудований, для
проживання не придатний. Внуки
проживають разом з ним, оскільки їх
батько створив їм такі умови
проживання, що вони вимушені були
переїхати проживати до нього. Батько
виганяв дітей з будинку, не пускав до
хати, а пенсійні кошти на утримання
дітей витрачав не за призначенням.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
показав, що відповідач ОСОБА_3 є його
братом. Брат був одруженим на ОСОБА_9 В
них народилось двоє дітей. Вони жили
разом з його батьком. Батько жив у
прибудові (няріці). У 1998 року прибудова
була пошкоджена. На її місці побудовано
новий будинок. Він допомагав у
будівництві, зокрема у залитті
фундаменту, перекритті. Невістка
(ОСОБА_18.). померла близько 14 років тому
назад. Похорони були у старій хаті, яка
не перебудовувалась. Ця хата стоїть до
тепер на старому місці.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні
пояснив, що відповідач є його братом.
Брат проживає у батьківській хаті.
Після повені у 1998 року була пошкоджена
будівля в якій мешкав його батько. Брат
з сім'єю проживав у старій хаті. Він
допомагав у будівництві. Будівництво
здійснювалось за життя ОСОБА_9 При
розмові з батьком щодо частки у
батьківському маєтку він відмовився на
користь дітей брата.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні частково знайшли
підтвердження обставини, на які
посилаються сторони як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до укладеного договору
дарування 20.05.1992 року, ОСОБА_14 подарував
ОСОБА_3 житловий будинку з надвірними
спорудами в АДРЕСА_1 (а.с.13). За цим
договором та оглянутої в судовому
засіданні інвентарної справи за
вказаною адресою на час укладання
правочину знаходився один житловий
будинок. Інші будівлі це: літера Б -
літня кухня, В - літня кухня, Г - сарай, Д -
сарай, Е - уборна.

Таким чином, з 20.05.1992 року повноцінним
власником нерухомого майна за цією
адресою є ОСОБА_3 (а.с.14).

Як стверджено в судовому засіданні
сторонами, свідками, а їх твердження
повністю узгоджуються з матеріалами
інвентарної справи, актом обстеження
житлово-побутових умов сім'ї і (а.с.19), що
як на час укладання договору так і на
час вирішення між сторонами судом
спору, зазначений жилий будинок не
зруйновано, не перебудовано.

На час паводку 5-6 листопада 1998 року у
жилому будинку проживали відповідач
ОСОБА_3 з дружиною ОСОБА_9 та двома
малолітніми дітьми: ОСОБА_5, ОСОБА_1 Від
паводку була пошкоджена одна з
прибудов жилого будинку - літня кухня, в
якій проживав батько відповідача
ОСОБА_14

Зазначене також підтверджується актом
комісії від 09 листопада 1998 року про те,
що внаслідок стихійного лиха було
нанесено пошкодження
дворогосподарству в якому проживає
ОСОБА_14 (а.с.53).

З урахуванням викладеного, відповідач
ОСОБА_3 втратив частину свого майна у
зв'язку із його знищенням внаслідок
стихійного лиха, а його право власності
на цю частину майна було припинено.

На підставі дозвільних документів:
рішення виконавчого комітету
Королівської селищної ради № 87 від
02.12.1998 року, дозволу головного
архітектору району, будівельного
паспорту (а.с.64-67), відповідачем ОСОБА_3
за час шлюбу з ОСОБА_9 збудовано жилий
будинок 90 % готовності по АДРЕСА_1.

Суд враховує, що дозвільні документи
видані помилково на ім'я ОСОБА_14,
оскільки повноцінним власником
зазначеного дворогосподарства на час
їх видачі був ОСОБА_3 Зазначене також
підтверджується листом
Виноградівського РБТІ № 1002 від 30
листопада 2006 року, який адресовано
голові Виноградівської районної ради
(а.с.154). У зв'язку з наведеним,
відповідач ОСОБА_3 не значиться у
списках як потерпілий від паводку 1998
року (а.с.51).

За цих обставин, заперечення
відповідача про те, що новозбудований
жилий будинок 90 % готовності
відноситься до спадкового майна після
смерті його батька ОСОБА_14 є
безпідставним. Крім цього, жоден з
допитаних свідків не підтвердив факт
продовження будівництва ОСОБА_3 після
смерті дружини ОСОБА_9

Інші докази на які посилається
відповідач як на підставу свого
заперечення, зокрема: рішення
Виноградівського районного суду від 21
лютого 2002 року, яким скаргу відповідача
задоволено, визнано неправомірним
рішення міжвідомчої комісії
Виноградівської райдержадміністрації
з питань відновлення та ремонту житла в
районі від 04 січня 2002 року в частині
відмови у включенні ОСОБА_3 до списку по
отриманню допомоги на ремонт житла, не
стосуються предмету спору.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_9 померла (а.с.9).
Після її смерті відкрилась спадщина на
1/2 частину недобудованого житлового
будинку 90 % готовності по АДРЕСА_1.
Спадкоємцями першої черги до майна
померлої є її чоловік ОСОБА_3 та діти
ОСОБА_5, ОСОБА_1 (а.с.10, 11, 12). Останні на
час смерті матері були неповнолітніми.
Всі спадкоємці звертались до державної
нотаріальної контори із заявами на
прийняття спадщини, після смерті
спадкодавця вступили у володіння та
управління спадковим майном (а.с.80).

Відповідно до ст. 22 Кодекс про шлюб та
сім'ю України, спільна сумісна
власність подружжя, майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Стаття 112 Цивільного кодексу
Української РСР передбачає, що майно
може належати на праві спільної
власності двом або кільком колгоспам
чи іншим кооперативним та іншим
громадським організаціям, або державі
і одному чи кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам.

У статті 529 ЦК України /редакції 1963 року/
закріплено, що при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого. Визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину зокрема,
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном (ст. 549
ЦК).

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" від
30.05.2008 року, якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки як
забудовника входять до складу
спадщини.

Таким чином, за встановлених в
судовому засіданні обставин, вимога
позову про визнання за позивачами прав
та обов'язків забудовника по 1/6 частині
на незавершений будівництвом житловий
будинок підлягає до задоволення.

Щодо іншої вимоги про визначення
порядку подальшого користування та
завершення будівництва, суд виходить з
наступного.

У відповідності до 9 Постанови ПВСУ № 7
від 04.10.1991 року «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», суди мають
враховувати, що право власності на
жилий будинок, збудований
громадянином на

відведеній йому в установленому
порядку земельній ділянці і
прийнятий в

експлуатацію, виникає з часу його
реєстрації у виконкомі місцевої Ради.

За позовом дружини, членів сім'ї
забудовника, які спільно будували
будинок, а також спадкоємців суд
вправі провести поділ незакінченого
будівництвом будинку, якщо, враховуючи
ступінь його готовності, можна
визначити окремі частини, що
підлягають виділу, і технічно можливо
довести до кінця будівництво
зазначеними особами.

Заявлена позивачем вимога про
визначення порядку подальшого
користування та завершення
будівництва житлового будинку
заявлена передчасно, спір між
сторонами щодо завершення будівництва
відсутній, у зв'язку з чим позов в цій
частині задоволенню не підлягає.

Загальними засадами диспозитивності
цивільного судочинства, встановленими
ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, а також те, що
позивач питання про розподіл судових
витрат не ставить, таке питання з
урахуванням засад диспозитивності
вирішенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, права
та обов"язки забудовника у 1/6 частині на
незавершений будівництвом 90 %
готовності житловий будинок АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, права
та обов"язки забудовника у 1/6 частині на
незавершений будівництвом 90 %
готовності житловий будинок АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк