У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2014 року суддя Подільського
районного суду м.Києва Шаховніна М. О.,
розглянувши питання відкриття
провадження у справі за заявою
Комунального підприємства "Мостицький
Подільського району міста Києва" про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості
за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство "Мостицький
Подільського району міста Києва"
звернулося до суду з заявою про видачу
судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості
за оплату житлово-комунальних послуг.

Дослідивши матеріали заяви приходжу до
висновку про необхідність відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України
суд відмовляє у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, якщо із доданих
до заяви про видачу судового наказу
документів вбачається спір про право.

Згідно роз'яснення п. 9 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23.12.2011 р. N 14 «Про
практику розгляду судами заяв у
порядку наказного провадження»
наявність спору про право, яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника, документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги, із доданих
документів вбачається пропуск
позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявник просить стягнути солідарно з
боржників заборгованість за оплату
житлово-комунальних послуг в сумі 9 825
грн. 74 коп., 3% річних та індекс інфляції
за період з 01.11.2012 року по 01.09.2014 року,
однак як вбачається з розрахунку
заборгованості боржники періодично
сплачували заборгованість за
житлово-комунальні послуги, а тому з
заяви не зрозуміло чому дані суми не
враховані заявником при розрахунку 3%
річних та індексу інфляції. Крім того,
заявник не обґрунтував свої вимоги та
не надав документи, що підтверджують
правильність і безспірність
розрахунків. Визначений розмір
потребує додаткової оцінки та
дослідження у сукупності з іншими
доказами.

З огляду на те, що із доданих до заяви
про видачу судового наказу документів
вбачається спір про право, суд
приходить до висновку про відмову у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу та про необхідність повернення
заяви заявнику.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі
відмови в прийнятті заяви про видачу
судового наказу або в разі скасування
судового наказу внесена сума судового
збору стягувачу не повертається. У разі
пред'явлення стягувачем позову до
боржника у порядку позовного
провадження сума судового збору
сплаченого за подання заяви про видачу
судового наказу зараховується до суми
судового збору, встановленої за
позовну заяву.

Керуючись п. 9 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23.12.2011 р. N 14 «Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження» ст. 100, 210, 293 ЦПК
України, суддя

У Х В А Л И В :

Комунальному підприємству "Мостицький
Подільського району міста Києва"
відмовити у прийнятті заяви про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за
оплату житлово-комунальних послуг.

Роз"яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 101
ЦПК України відмова у прийнятті заяви
унеможливлює повторне звернення з
такою самою заявою. Заявник у цьому
випадку має право звернутися з тими
самими вимогами у позовному порядку

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Подільський районний суд
м. Києва апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

СуддяМ. О. Шаховніна