Єдиний унікальний номер 725/3328/14-ц
Номер провадження 2/725/759/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2014

Першотравневий районний суд
м.Чернівців в складі:головуючого
судді Іщенко І. В. при секретарі
Берекеля О.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки.

Посилався на те, що 10.10.2007 року між ВАТ
«Банк «Фінанси та Кредит», назву якого
в подальшому було змінено на «Банк
«Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 було
укладено договір про відновлювальну
кредитну лінію №1711pv21-07, відповідно до
якого відповідач отримав кредитні
кошти в сумі 52000 Євро з кінцевим строком
повернення до 09.10.2022 року зі сплатою 13,50
відсотків річних.

Відповідно до умов договору, погашення
кредиту здійснюється відповідно до
графіку, який є невід'ємною частиною
цього Договору.

Проте, позичальник своїх зобов'язань за
кредитним договором не виконував у
зв'язку чим за зверненням позивача
Садгірським районним судом м.Чернівці
22.07.2009 року було видано судовий наказ
№2-н-118, яким задоволено вимоги банку
щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 та
поручителя ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором у розмірі 744049 грн.
59 коп.

Станом на 09.04.2014 року рішення суду
виконане не було у зв'язку з чим на
даний час наявна заборгованість по
кредитному договору у розмірі 3728435,79
гривень, з яких: 32065, 90 Євро - строкова
сума заборгованості за кредитом; 19645,20
Євро - прострочена сума заборгованості
за кредитним договором; 919,30 Євро -
строкова заборгованість по сплаті
відсотків; 39925,60 Євро - прострочена
заборгованість по сплаті відсотків;
2214099 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасну
сплату за основним боргом, відсотках.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором від 10.10.2007 року
між банком та ОСОБА_1 було укладено
іпотечний договір, відповідно до якого
відповідач надала в іпотеку нерухоме
майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 66,30 кв.м., в тому числі
житловою площею 43,80 кв.м., яка належить
відповідачу на праві власності.

Сторонами було погоджено вартість
предмету іпотеки у розмірі 470650 гривень.

За рахунок погашення кредитної
заборгованості ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Банк «Фінанси та кредит» за кредитним
договором №1711pv21-07 від 10.10.2007 року в
сумі 3728435 грн. 79 коп. просив звернути
стягнення на предмет іпотеки, а саме:
квартиру АДРЕСА_1

Визначити спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів у межах процедури виконавчого
провадження, передбаченої Законом
України «Про виконавче провадження» за
початковою ціною на рівні, не нижчому
за звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі незалежної оцінки, проведеної
в межах процедури виконавчого
провадження.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» у судовому засіданні позов
підтримав та підтвердив викладені в
ньому обставини, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у
судовому засіданні позов не визнав.
Пояснив, що на момент укладення
договору іпотеки ОСОБА_1 перебувала за
кордоном та не надавала згоди ОСОБА_5,
на ім'я якого залишила довіреність на
розпорядження майном, на укладення
зазначеного договору. Просив відмовити
в задоволенні позову.

Суд, вислухавши думку представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
вважає, що в задоволенні позову ПАТ
«Банк «Фінанси та кредит» слід
відмовити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 10.10.2007 року
між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
назву якого в подальшому було змінено
на ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та
ОСОБА_2 було укладено договір про
відновлювальну кредитну лінію №1711pv21-07,
відповідно до якого відповідач отримав
кредитні кошти в сумі 52000 Євро з
кінцевим строком повернення до 09.10.2022
року зі сплатою 13,50 відсотків річних
для споживчих цілей (а.с.4-6).

Пунктом 6.1 Договору визначено, що за
прострочення повернення кредитних
ресурсів та/або сплати процентів,
позичальник сплачує банку пеню з
розрахунку 1% від простроченої суми за
кожен день прострочення. Вказана пеня
сплачується у випадку порушення
позичальником термінів платежів,
передбачених п.3.2, 4.3, 4.4 цього договору,
а також будь-яких інших термінів
платежів, передбачених цим договором.

Відповідно до умов договору, погашення
кредиту здійснюється відповідно до
графіку, який є невід'ємною частиною
цього Договору.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що банк
має право вимагати дострокового
повернення кредитних ресурсів, сплати
нарахованих процентів по них,
неустойки у випадку невиконання чи
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за цим договором.(а.с.4зв.).

Статтею 1054 п.1 Цивільного Кодексу
України визначено, що за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу
України розмір і порядок одержання
процентів встановлюється договором.

З положень кредитного договору та
ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що
сторонами дотримано в повному обсязі
вимоги цивільного законодавства щодо
предмету договору, його ціни, строку
повернення кредиту, розміру відсотків,
письмової форми.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного
кодексу України, боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок у зобов'язанні
належним чином.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлено строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Як було встановлено судом, судовим
наказом Садгірського районного суду
м.Чернівці №2-Н-118 від 22.07.2009 року було
стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість у розмірі 744049 грн. 59 коп.
(а.с.9).

Позивач в якості підстави звернення до
суду посилався на те, що рішення суду
від 22.07.2009 року на даний час не виконано
у зв'язку з чим станом на 09.04.2014 року
наявна заборгованість по кредитному
договору у розмірі 3728435,79 гривень, з
яких: 32065, 90 Євро - строкова сума
заборгованості за кредитом; 19645,20 Євро -
прострочена сума заборгованості за
кредитним договором; 919,30 Євро -
строкова заборгованість по сплаті
відсотків; 39925,60 Євро - прострочена
заборгованість по сплаті відсотків;
2214099 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасну
сплату за основним боргом, відсотках
(а.с.11-19).

Разом з тим, суд зазначає, що в
матеріалах справи відсутні докази
звернення стягувачем судового наказу
№2-Н-118 від 22.07.2009 року до виконання, а
також відомості про стан виконавчого
провадження.

Судом також встановлено, що 15.10.2007 року
між банком та ОСОБА_1, від імені якої по
довіреності діяв ОСОБА_5, було укладено
іпотечний договір №1711pv21-07 (а.с.7-8). Цим
договором були забезпечені вимоги
іпотекодержателя, що виникли у
позичальника ОСОБА_2 на підставі
договору про відкриття
відновлювальної кредитної лінії
№1711pv21-07 від 10.10.2007 року.

З метою забезпечення виконання
позичальником вказаних зобов'язань,
іпотекодавець передав в іпотеку
іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1
(а.с.7). Сторони погодили вартість
предмету іпотеки у розмірі 470650 грн. 00
коп.

Відповідно до умов Договору
іпотекодержатель має право у випадку
невиконання або неналежного виконання
зобов'язань за кредитним договором
звернути стягнення на предмет іпотеки.
Звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на підставі рішення суду,
виконавчого напису нотаріуса або
згідно з договором про задоволення
вимог іпотекодержателя.

На час розгляду справи судом
договір іпотеки є чинним у судовому
порядку недійсним не визнавався.

Відповідно до ст. ст. 33, 35 Закону України
"Про іпотеку" у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення порушення
у не менш ніж тридцятиденний строк. У
цьому документі зазначається стислий
зміст порушених зобов'язань та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону. Недотримання цих правил є
перешкодою для звернення стягнення на
предмет іпотеки, але не перешкоджає
зверненню з позовом до боржника про
виконання забезпеченого іпотекою
зобов'язання відповідно до ч. 2 ст. 35
Закону України «Про іпотеку».

Положеннями ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону
України "Про іпотеку" визначено, що у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобовязання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основними
зобовязанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України,
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Статтею 1 ЗУ "Про іпотеку" передбачено,
що іпотека - вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно якого
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки.

Однак, 07 червня 2014 року набрав чинності
Закон України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" № 1304-VII від 03.06.2014
року.

Пунктом 1 ч.1 цього Закону передбачено,
що протягом його дії:

- не може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із ст.4 Закону
України "Про заставу" та/або предметом
іпотеки згідно із ст.5 Закону України
"Про іпотеку", якщо таке майно виступає
як забезпечення зобов'язань
громадянина України (позичальника або
майнового поручителя) за споживчими
кредитами, наданими йому кредитними
установами - резидентами України в
іноземній валюті, та за умови, що таке
нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

- загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Протягом дії цього Закону інші закони
України з питань майнового
забезпечення кредитів діють з
урахуванням його норм (частина 4).

Суд вважає, що дія даного Закону
поширюється на правовідносини, які
склались між сторонами спору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
спірна квартира, надана в забезпечення
кредиту в іноземній валюті,
використовується відповідачем як
місце свого постійного проживання
(а.с.29). Іншого житла вона не має.
Загальна площа квартири складає 66,30
кв.м і не перевищує передбачений
законом розмір.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що предмет іпотеки, на який
позивач просить звернути стягнення,
підпадає під дію Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" та не може
бути примусово стягнутий (відчужений)
без згоди власника, а власник
(відповідач) заперечує проти звернення
стягнення.

Враховуючи, що протягом дії вказаного
Закону інші закони України з питань
майнового забезпечення кредитів діють
з урахуванням його норм, тому у суду
відсутні підстави для задоволення
позову на даний час.

Одночасно, суд зазначає, що відмова у
задоволенні позову з цих підстав не
позбавляє іпотекодержателя права на
повторне звернення до суду в
майбутньому після зняття мораторію на
задоволення вимог кредитора за
валютними кредитами.

За таких обставин, суд вважає, що в
задоволенні позову позовних вимог ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.526, 530, 575, 611, 1048
Цивільного кодексу України, Законом
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті" № 1304-VII від 03.06.2014 року, ст.ст.8, 88,
209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий - суддя: ___________________ Іщенко
І.В.