АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7500/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Католікян М. О. Доповідач - Пищида
М.М. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Пищиди М.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Осіяна О.М.

при секретарі - Гасановій С.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
10 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - П'ята
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про встановлення факту
належності права власності, визнання
права власності на майно у порядку
спадкування за законом, зміну
правовідношення сторін, зобов'язання
вчинити дії, -

в с т а н о в и л
а:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернуся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що його батькові ,
ОСОБА_4, наежала1/3 частина квартири
АДРЕСА_1, автомобіль та грошові вклади.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивача
помер.

Після смерті батька позивач звернувся
до нотаріальної контори про отримання
свідоцтва про прийняття спадщини.

Однак, йому було відмовлено через те,
що позивач не надав правовстановлюючі
документи на спадкове майно.

Відповідач, яка є рідною сестрою
позивача, перешкоджає йому в доступі до
цих документів та до спадкової
квартири.

Викладені обставини стало причиною
звернення до суду з позовом про
встановлення факту належності права
власності, визнання права власності на
майно у порядку спадкування за законом,
зміну правовідношення сторін,
зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Кіровського районного суду
Дніпропетровської області від 10 липня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа - П'ята
дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про встановлення факту
належності права власності, визнання
права власності на майно у порядку
спадкування за законом, зміну
правовідношення сторін, зобов'язання
вчинити дії задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності у
порядку спадкування за законом після
смерті батька, ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1, ? частину автомобіля
марки « ВАЗ - 21011» , реєстраційний номер
№ НОМЕР_1, ? частину грошових вкладів у
Філії - Правобережному відділенні № 6719
Публічного акціонерного товариства «
Державний ощадний банк України» у сумі
6 012, 77 грн.

Встановлено , що ОСОБА_3 на праві
власності належить 12 частина квартири
АДРЕСА_1.

Зобов»язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди
у користуванні ОСОБА_3 квартирою
АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
ставить питання про скасування рішення
суду та ухвалення нового про відмову у
задоволені позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити,
а рішення суду залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
батькові ОСОБА_3, ОСОБА_4, належала 1/3
частина квартири АДРЕСА_4, автомобіль
та грошові вклади. ( а. с. 9, 122)

Решта квартири (по 1/3 частинах) належить
сторонам.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер ( а. с. 5)

28 вересня 2011 року П'ятою
Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою позивачу
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом у зв'язку з
тим, що він не надав правоустанавлюючих
документів на спадкове майно ( а.с.8)

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив із того, що оскільки
позивачу відмовлено нотаріальною
контору у видачі свідоцтва про право на
спадщину у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, право позивача
підлягає захисту в суді шляхом
визнання права на спадкування.

Така позиція районного суду правильна,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.16 ЦК одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів є визнання права.

Частиною 3 статті 1268 ЦК передбачено, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Відповідно до статті 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

У відповідності зі статтею 1261 ЦК у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

За правилами частини 3 статті 1268 ЦК
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини.

Позивач на час смерті батька постійно
проживав у спадковій квартирі, про що,
зокрема, свідчить факт реєстрації у
ній, отже, у розумінні закону, прийняв
спадщину у вигляді 1/2 частини спадкової
маси.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду відповідають вимогам
закону і підтверджуються матеріалами
справи.

З'ясувавши в достатньому повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінки, суд постановив ухвалу,
що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами до
переоцінки доказів і не згоди з
висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: