АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6587/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Полубан М. П. Доповідач - Міхеєва
В.Ю. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства страхова
компанія «ВУСО»

на рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 22 травня 2014 року по справі

за позовом Приватного акціонерного
товариства страхова компанія «ВУСО» до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
завданої в результаті дорожньо -
транспортної пригоди (в порядку
регресу),-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року до суду
звернулося Приватне акціонерне
товариство страхова компанія «ВУСО»
(далі - ПрАТ СК «ВУСО») із зазначеним
позовом, посилаючись в обґрунтування
вимог на ті обставини, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди (далі -
ДТП), яка сталася 05 лютого 2011 року у с.
Осадче на перетині вул. 50-ти років
Жовтня з вул. Центральною за участю
забезпеченого транспортного засобу
автомобіля УАЗ 31514, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі -
забезпечений ТЗ) під керуванням ОСОБА_2
та автомобілем ТАГАЗ - С - 100, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 161, під
керуванням ОСОБА_3, автомобілі отримали
механічні ушкодження.

Винним у вказаній ДТП згідно
постанови Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 07
лютого 2011 року у справі про
адміністративні правопорушення
визнано ОСОБА_2

Згідно технічного паспорту
забезпеченого транспортного засобу,
його власником є ОСОБА_5,
цивільно-правова відповідальність
якого на час вчинення ДТП була
застрахована у позивача згідно Поліса
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів № ВЕ
4564209 від 31 липня 2010 року, за яким
страховик зобов'язався відшкодувати
шкоду, заподіяну страхувальником життю
і здоров'ю, та майну потерпілих при
експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

У відповідності до ст. 25 ЗУ «Про
страхування», ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» ПрАТ СК «ВУСО»
платіжним дорученням № 13363 від 01
листопада 2011 року сплачено на користь
постраждалої особи страхове
відшкодування в межах ліміту
відповідальності Страховика,
встановленого Полісом, у зв'язку з чим,
позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь суму завданої
матеріальної шкоди (в порядку регресу)
в розмірі 5335,95 грн., а також понесені ним
судові витрати.

Рішенням Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 22 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ СК
«ВУСО», посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення
Петропавлівського районного суду
Дніпропетровської області від 22
травня 2014 року та ухвалити нове, по суті
позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з безпідставності позовних
вимог щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування в порядку
регресу, оскільки між сторонами
виникли правовідносини, пов'язані із
суброгацією, які регулюються ст. 993 ЦК
України та ст. 27 Закону України «Про
страхування».

Враховуючи дату настання
страхового висновку - 05 лютого 2011 року
та дату звернення позивача з позовом - 28
березня 2014 року (згідно поштового
штемпелю), а також заяву відповідача
про застосування позовної давності,
суд першої інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні позовних
вимог у зв'язку із пропуском позивачем
строку позовної давності.

Колегія суддів з висновками суду
погоджується, оскільки вони
ґрунтуються на встановлених
обставинах та відповідають нормам
матеріального та процесуального
закону.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
внаслідок ДТП, яка сталася 05 лютого 2011
року у с. Осадче Петропавлівського
району Дніпропетровської області за
участю автомобіля УАЗ 31514, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_5 та перебував під
керуванням ОСОБА_2 та автомобілем ТАГАЗ
- С - 100, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2 161, під керуванням власника
ОСОБА_3, автомобілі отримали механічні
ушкодження.

Винним скоєнні ДТП згідно
постанови Петропавлівського районного
суду Дніпропетровської області від 07
лютого 2011 року у справі про
адміністративні правопорушення №
3-134/2011 р. визнано ОСОБА_2 (а.с.70).

ОСОБА_2 має посвідчення водія
НОМЕР_3, видане 28 січня 1994 року та талон
ЯНВ НОМЕР_3 до нього, копії яких ПрАТ СК
«ВУСО» згідно вхідного штампу було
отримано 10 березня 2011 року (а.с.4, на
звороті).

Згідно Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № ВЕ/4564209 від 31
липня 2010 року (тип Договору І)
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_5 - власника автомобіля УАЗ 31514,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
з 31 липня 2010 року до 30 липня 2011 року було
застраховано у ПрАТ СК «ВУСО», яке на
підставі Страхового акту № 1079-25 від 06
квітня 2011 року (далі - Страховий акт),
Додатку № 1 до Страхового акту від 31
жовтня 2011 року згідно Платіжного
доручення № 13363 від 01 листопада 2011 року
сплатило суму страхового
відшкодування у розмірі 5335,95 грн.
(а.с.36-38).

Відповідно до ст. 27 Закону України
«Про страхування» страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат,
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інші особа, яка
отримала страхову відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдану
шкоду.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Таким чином, відповідно до
вказаних норм закону від дня
страхового випадку внаслідок заміни
кредитора у зобов'язанні з
відшкодування шкоди до страховика,
який виплатив страхову відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат й у межах
загального строку позовної давності,
переходить право вимоги до особи,
відповідальної за завдані
страхувальнику збитки.

Зазначена правова позиція
висловлена у постанові Верховного Суду
України від 25 грудня 2013 року № 6 -112 цс 13,
яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для усіх судів України.

Виходячи із встановлених обставин
справи, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що у даному
випадку виникла суброгація.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції ч.4 ст.
267 ЦК України та застосування строків
позовної давності з власної ініціативи
є безпідставними та спростовуються
матеріалами справи, у яких містяться
письмові заперечення відповідача,
додані до заяви про слухання справи за
його відсутності, зареєстрованої
канцелярією суду із проханням
відмовити позивачу у задоволенні
позову через сплив позовної давності
(а.с.43,47).

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, що
регулює зазначені правовідносини,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства страхова
компанія «ВУСО» відхилити.

Рішення Петропавлівського
районного суду Дніпропетровської
області від 22 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді