Справа № 149/1850/14-ц
Провадження №2/149/662/14
Номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.10.2014 року
м.Хмільник
Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області в
складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

сторін:

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Хмільнику
цивільну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В:

02.07.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
звернулося до Хмільницького
міськрайонного суду Вінницької
області з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Позов мотивований тим, що 14.01.2013 року
ПАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 уклали
кредитний договір №, згідно з
яким відповідачу було надано кредит на
суму 20 333,52 грн. на споживчі цілі. У
зв'язку з тим, що відповідач порушив
умови договору щодо своєчасного
погашення заборгованості, станом на
23.05.2014 року у нього виникла
заборгованість на загальну суму 21 807,39
грн., яку позивач просить стягнути.
Право вимоги за кредитним договором
№ від 14.01.2014 року виникло у
позивача внаслідок укладення між ПАТ
"ОТП Банк" та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» договору факторингу від 18.12.2013
року.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Про дату, час і
місце розгляду справи повідомлено
завчасно і належним чином.
Представником позивача надано заяву
про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні
позов не визнав та заперечував проти
нього, оскільки хоча договір з банком
ним був укладений на визначених в ньому
умовах, підписаний, з графіком платежів
ознайомлювався, однак звернувшись
наступного дня в магазин він не отримав
товар. Також пояснив, що будь-яких
коштів на виконання вимог договору
кредиту банку не повернув, в судовому
порядку вказаний договір не оскаржував
та звернувся до правоохоронних органів
з приводу не видачі йому придбаного
товару.

Заслухавши пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі, з
наступних підстав.

Як встановлено судом, 14.01.2013 року між
ПАТ "ОТП Банк" (Банк) та ОСОБА_1 (Клієнт)
було укладено договір про надання
споживчого кредиту №. За умовами
даного договору банк надав ОСОБА_1
споживчий кредит на загальну суму 20333,52
грн., а ОСОБА_1 зобов'язався повернути
кредит, сплатити проценти за
користування кредитом, інші платежі
визначені договором та додатком №1.
Відповідно до п.п. 1.4.1, 1.4.2 договору
позичальник зобов'язується повністю
повернути банку суму отриманого
кредиту та виконати всі інші
зобов'язання встановлені договором не
пізніше 14 січня 2015 року, сума
отриманого кредиту погашається
щомісяця в дату платежу та в розмірі,
зазначених в графіку платежів. Згідно з
п. 1.4.11 договору належною сплатою
чергового щомісячного платежу
позичальником вважається надходження
на рахунок банку грошових коштів у
розмірі не меншому за щомісячний
платіж і не пізніше дати платежу,
зазначеної в графіку платежів.
Відповідно до п.1.5.4. договору в разі
порушення позичальником строків або
суми сплати будь-якого з щомісячних
платежів, банк має право вимагати від
позичальника дострокового виконання
зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до умов договору факторингу
від 18.12.2013 року (а.с.13-17) ПАТ "ОТП Банк"
відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" прийняло право вимоги за
кредитним договором № від 14.01.2013
року, укладеним між ПАТ "ОТП Банк" та
ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок передання ним
своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав.

Таким чином, до ТОВ "ОТП Факторинг
Україна" перейшли всі права ПАТ "ОТП
Банк" щодо права вимоги до Відповідача
за кредитним договором № від
14.01.2013 року.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України,
зобов`язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК, інших актів цивільного
законодавства, в строк, що встановлений
у договорі.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Порушенням зобов`язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

В порушення вимог даних норм і умов
договору, відповідач не виконав взятих
на себе зобов`язань і станом на 23.05.2014
року у нього виникла прострочена
заборгованість, яка згідно розрахунку
від 23.05.2014 року, наданого позивачем,
становить - 21807,39 грн., з яких залишок
заборгованості за кредитом - 19486,69 грн.,
сума відсотків за користування
кредитом - 1,64 грн., комісії за РО - 2319,06
грн.

26.12.2013 року ОСОБА_1 було направлено
вимогу про дострокове повернення всієї
суми боргу. Однак до даного часу
заборгованість не погашено.

Суд відхиляє доводи відповідача про те,
що не отримання товару є підставою для
невиконання умов кредитного договору,
оскільки як встановлено з пояснень
відповідача, а також з самого договору,
факт укладення договору, його
підписання мав місце 14.01.2013 року.
Відповідно до п. 3.17 договору він
набуває чинності з моменту його
підписання сторонами (дата укладення
договору) та всіх додатків до нього та
діє до виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань по цьому договору в
повному обсязі. Як встановлено із
специфікації до кредитного договору
(а.с. 10), рахунку (а.с. 11), видаткової
накладної (а.с. 12) банк виконав
зобов'язання та перерахував визначені
в договорі кредиту кошти ТОВ "Епіцентр
К" на придбання відповідачем товару, що
відповідає умовам договору кредиту.

Як пояснив відповідач за отриманням
товару він прибув в магазин 15.01.2013 року,
однак товар був отриманий іншою особою,
що також підтверджується видатковою
накладною. З цього приводу відповідач
звернувся до правоохоронних органів.
Разом з тим, факт такого звернення не
може бути підставою для невиконання
умов договору кредиту, який є чинним,
відповідачем не оспорювався та
підлягає виконанню.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, на
користь позивача підлягає стягненню
документально підтверджений розмір
судових витрат в сумі 243,60 грн. сплачені
згідно платіжного доручення № 4905 від
19.06.2014 року.

Круючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 651,
1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 60, 88, 215,
294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт
серії НОМЕР_2, ІПН № НОМЕР_1, проживає
АДРЕСА_1) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" заборгованість за
кредитним договором № від 14.01.2013
року в розмірі 21807 грн. (двадцять одна
тисяча вісімсот сім) грн. 39 коп. з яких:
заборгованість по тілу кредиту - 19486,69
грн.; заборгованість по відсоткам - 1,64
гривні; комісія РО - 2319,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" витрати по сплаті судового
збору в розмір 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Олійник І. В.