У х в а л а

13 жовтня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Журавель В.І.,
Ізмайлової Т.Л.,

Наумчука М.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, який діє від
імені ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 червня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до товариства
з обмеженою відповідальністю
«Прогрес-Спецстрой», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Прогрес-Спецстрой Інвест», товариства
з обмеженою відповідальністю
«Прогресбуд-Інвест», товариства з
обмеженою відповідальністю
«Прогресбуд», товариства з обмеженою
відповідальністю «Золоті ключі»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Строй СУ №
2», ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У січні 2010 року публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» звернулось до
суду з позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16
червня 2007 року між ним та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Прогрес-Строй» було укладено
кредитний договір, згідно з якими
останнє отримало кредит у розмірі 3 739
933, 89 доларів США. зі сплатою 12 % річних
строком до 15 червня 2010 року.
Наданий банком кредит було забезпечено
договорами поруки, які були укладені
між позивачем та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Прогрес-Спецстрой», товариством з
обмеженою відповідальністю
«Прогрес-Спецстрой Інвест»,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд-Інвест»,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд»,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Золоті ключі»,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Строй СУ №
2», ОСОБА_5, ОСОБА_4 Посилаючись на те, що
товариством з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Строй» було
порушено умови договору, у зв'язку з чим
у останнього утворилась
заборгованість у розмірі 42 345 199 грн 24
коп., тому просило стягнути солідарно з
відповідачів указану суму кредитної
заборгованості.

Заочним рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 19
лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 20 листопада 2013 року,
позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задоволено частково. Стягнуто
солідарно з товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Спецстрой»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Спецстрой
Інвест», товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд-Інвест»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Золоті ключі»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Строй СУ №
2», ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 42 345 199 грн 24 коп. Вирішено питання
про стягнення судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 червня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено.
Заочне рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 19 лютого 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 20 листопада 2013 року
залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4, про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

Оскільки заява подана з пропуском
строку, визначеного ст. 356 ЦПК України,
то заявник просив про його поновлення,
посилаючись на те, що копію ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 червня 2014 року, про перегляд
якої він просить, отримав у серпні 2014
року.

Клопотання про поновлення строку
підлягає задоволенню.

Обставини, на які посилається заявник,
свідчать про поважність причин
пропуску строку на подання заяви про
перегляд судового рішення.

Зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 червня 2014 року вбачається,
що суди першої та апеляційної
інстанцій, з висновками яких погодився
і суд касаційної інстанції, виходили із
того, що товариство з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Строй»
перестало сплачувати кредит та
проценти за його користування, вимога
банку про настання строку повернення
кредиту у зв'язку з неналежним
виконанням позичальником своїх
зобов'язань відповідачами виконана не
була, тому позивач реалізував своє
право шляхом стягнення заборгованості
з поручителів в солідарному порядку.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 квітня, 26
вересня, 12 грудня 2012 року, 13
лютого, 4 грудня 2013 року та ухвали від 11
липня 2012 року, 5 лютого, 25 червня, 9 липня
2014 року.

Із рішень Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 26 вересня, 12
грудня 2012 року та ухвал від 25 червня, 9
липня 2014 року вбачається, що суд
касаційної інстанції, зокрема, виходив
з того, що поручителі, з якими укладено
окремі договори поруки, не є
солідарними боржниками між собою і
кожен з них несе солідарну
відповідальність з боржником.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що наведені у заяві
доводи вказують на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: ч. 3 ст. 554
ЦК України, що потягло ухвалення різних
за змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, оскільки в одних
випадках суди вважали, що поручителі
несуть солідарну відповідальність з
боржником за укладеними ними окремими
договорами поруки, а в інших, - що
солідарними боржниками є між собою і
всі поручителі, які уклали такі
договори.

Таке, відповідно до положень ст. 355 ЦПК
України, є підставою для допуску справи
до провадження Верховного Суду
України.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що вказана справа
підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України у частині
неоднакового застосування ч. 3 ст. 554 ЦК
України.

Із змісту рішень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 квітня 2012 року, 13 лютого, 4
грудня 2013 року та ухвал від 11 липня 2012
року, 5 лютого 2014 року вбачається, що суд
касаційної інстанції, зокрема, виходив
з того, що порука припиняється у разі
зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності (ч. 1 ст. 559 ЦК України).

Враховуючи те, що у справі, у якій
постановлено ухвалу, про перегляд якої
просить заявник, обставини пов'язані із
збільшенням обсягу відповідальності
поручителів та припинення із цих
підстав договорів поруки не
з'ясовувалися, висновків щодо їх
існування у судових рішеннях нема, то
відсутні підстави вважати що у справах,
на які посилається заявник як на
підставу неоднакового застосування
норм матеріального права встановлені
судами фактичні обставини, які мають
значення для вирішення спору, у
порівнянні із справою, в якій
постановлена ухвала про перегляд якої
подано заяву, є тотожними, а,
відповідно, що правовідносини, які
виникли між сторонами, які брали участь
у розгляді справ, подібні і мало місце
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3, який діє від імені
ОСОБА_4, строк на подання заяви про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 червня 2014 року.

Допустити справу за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Спецстрой»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Спецстрой
Інвест», товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд-Інвест»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогресбуд»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Золоті ключі»,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогрес-Строй СУ №
2», ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
про перегляд ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 червня 2014 року до
провадження Верховного Суду України.

Ухвалу із заявою про перегляд ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 червня 2014 року разом із
доданими до неї документами надіслати
до Верховного Суду України.

Копію ухвали разом із копією заяви
надіслати особам, які беруть участь у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.
Кузнєцов Судді: В.І.
Журавель Т.Л.
Ізмайлова М.І.
Наумчук Д.О.
Остапчук