ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:

головуючого - судді
Коренюк А.М.

при секретарі
Ляшенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що спільне подружнє
життя не склалося, шлюбні відносини не
підтримують, спільне господарства не
ведуть, не мають спільних інтересів, не
живуть однією сім»єю з 2009 року з тих
підстав, що мають різні характери та
погляди на життя, а тому шлюб не може в
подальшому існувати, що й стало
підставою звернення до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні позивач позивач
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити, а відповідач в судовому
засіданні їх визнав та просив шлюб
розірвати.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що визнання
відповідачем позовних вимог не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог
прийнято судом.

Вислухавши пояснення сторін, їх доводи,
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, всебічно та повно
з»ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши
докази, які мають істотне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, з урахуванням визнання
відповідачем позовних вимог, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню із
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
30 червня 2001 року, укладеного у
Лівобережному відділі реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним Центром
розвитку сім»ї, актовий запис № 612
(а.с.4), від шлюбу мають дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Спільне життя сторін не склалося через
відсутність порозуміння, різні погляди
на вирішення сімейних проблем,
ігноруванням налагодження сімейних
відносин, що призвело до втрати почуття
поваги та любові. Сторони не
підтримують сімейно-шлюбні відносини,
не ведуть спільного господарства, не
мають спільного бюджету, не живуть
однією сім»єю з 2009 року.

Від можливості призначення судом
строку на примирення сторони
відмовилися, вказавши про те, що
подальше сімейне життя не є можливим,
оскільки даний шлюб існує формально, а
тому вони свідомо прийняли рішення про
розірвання шлюбу.

Суд вважає, що сторони довели дійсність
та незмінність волевиявлення про
розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 112 Сімейного
кодексу України шлюб розривається,
якщо судом буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечить інтересам
одного із них.

Побудова сімейних відносин
відбувається на паритетних засадах, на
почуттях взаємної любові та поваги,
взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК
України).

Проте судом встановлено, що вказані
паритетні засади побудови сімейних
відносин у даного подружжя відсутні.

Судом встановлено, що сім»я розпалась
остаточно із-за непорозумінь,
психологічної несумісності сторін,
небажання відновити сімейні відносини,
а тому подальше спільне життя сторін
неможливе, збереження шлюбу є
недоцільним та суперечить їх
інтересам.

На підставі викладеного, ст.ст. 110-112
Сімейного кодексу України, з
урахуванням Постанови № 11 від 21 грудня
2007 року Пленуму Верховного Суду
України «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та
поділу спільного майна подружжя» та,
керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58,
59, 60, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293,
294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30 червня 2001 року у
Лівобережному відділі реєстрації
шлюбів м. Києва з Державним Центром
розвитку сім»ї, актовий запис № 612, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розірвати.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Коренюк А.М.