Справа № 758/5149/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року суддя Подільського
районного суду м.Києва Декаленко В. С. ,
розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ майна та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна та
розподіл майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
поділ майна та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна та
розподіл майна подружжя.

Дослідивши матеріали зазначеної заяви,
приходжу до висновку про необхідність
повернення її заявнику, виходячи з
наступних підстав.

Стаття 3 ЦПК України визначає, що кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 26 ЦПК України, у справах
позовного провадження особами, які
беруть участь у справі, є сторони, треті
особи, представники сторін та третіх
осіб.

Як вбачається зі змісту поданої до суду
заявником заяви, останній звернувся з
нею до суду від імені відповідачки по
справі ОСОБА_3, вважаючи, що він діє як
її офіційний представник, однак з
такими твердженнями останнього
погодитись неможливо виходячи з
наступного.

Так відповідно до ст.ст. 38, 40 ЦПК
України, сторона, третя особа, особа,
яка відповідно до закону захищає права,
свободи чи інтереси інших осіб, а також
заявники та інші заінтересовані особи
в справах окремого провадження (крім
справ про усиновлення) можуть брати
участь у цивільній справі особисто або
через представника. Представником у
суді може бути адвокат або інша особа,
яка досягла вісімнадцяти років, має
цивільну процесуальну дієздатність і
належно посвідчені повноваження на
здійснення представництва в суді, за
винятком осіб, визначених у статті 41
цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 42 ЦПК України,
повноваження представників сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
мають бути посвідчені такими
документами: 1) довіреністю фізичної
особи; 2) довіреністю юридичної особи
або документами, що посвідчують
службове становище і повноваження її
керівника; 3) свідоцтвом про народження
дитини або рішенням про призначення
опікуном, піклувальником чи охоронцем
спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна
бути посвідчена нотаріально або
посадовою особою організації, в якій
довіритель працює, навчається,
перебуває на службі, стаціонарному
лікуванні чи за рішенням суду, або за
місцем його проживання.

Довіреність фізичної особи, яка є
суб'єктом права на безоплатну вторинну
правову допомогу, за зверненням якої
прийнято рішення про надання такої
допомоги, може бути посвідчена
посадовою особою органу (установи),
уповноваженого законом на надання
безоплатної правової допомоги.

Мною встановлено, що незважаючи на
вимоги вищезазначених норм чинного
цивільно-процесуального законодавства
України, заявником не надано до суду
належних документів визначених ч. 1 ст.
42 ЦПК України, які б посвідчували його
повноваження як представника ОСОБА_3 і
які б надавали йому право на звернення
до суду із заявою про забезпечення
позову від її імені.

А ті документи, які надані заявником і
які на його думку посвідчують його
повноваження як представника ОСОБА_3,
не можуть бути взяті мною до уваги,
оскільки вони не відповідають вимогам
ст.ст. 40, 42 ЦПК України і є документами,
що лише підтверджують наявність певних
договірних відносин між ОСОБА_3 та ТОВ
«Юридична Фірма «ЮрІнтер» та
підтверджують повноваження заявника
як представника ТОВ «Юридична Фірма
«ЮрІнтер» і аж ніяк як представника
ОСОБА_3

Стаття 121 ЦПК України визначає, що заява
повертається якщо її від імені
позивача подано особою, яка не має
повноважень на ведення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 8 ЦПК України,
суд вирішує справи відповідно до
Конституції України, законів України
та міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Якщо спірні відносини не
врегульовані законом, суд застосовує
закон, що регулює подібні за змістом
відносини (аналогія закону), а за
відсутності такого - суд виходить із
загальних засад законодавства
(аналогія права).

Враховуючи вищевикладене, приходжу до
висновку про доведеність необхідності
повернення заяви заявнику у зв'язку із
відсутністю у нього повноважень на
ведення справи, як представника ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 26, 38, 39, 40, 42, 121, 151 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про поділ майна та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
майна та розподіл майна подружжя,
вважати неподаною та повернути
заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко