Єдиний унікальний номер 205/578/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №/205/578/14ц/2/205/1723/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі Кравцову С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Дніпропетровська цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа орган опіки та
піклування Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про звернення
стягнення, виселення, суд

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк», уточнивши позовні
вимоги, звернулося до Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до ОСОБА_1, в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя
особа орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про звернення
стягнення, виселення зі зняттям з
реєстраційного обліку. Позивач у
своєму позові посилався на те, що
22.06.2007р. між позивачем та ОСОБА_1. було
укладено кредитний договір, згідно
умов якого позивач надав відповідачу
кредит у розмірі 24 000,00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 22.06.2027р., а
відповідач зобов'язався кошти
прийняти, належним чином їх
використовувати та повернути у строк
та на умовах, передбачених договором. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 22.06.2007р. між
позивачем та ОСОБА_1. було укладено
договір іпотеки, згідно умов якого
ОСОБА_1. передала в іпотеку нерухоме
майно, а саме: будинок загальною площею
54.30,кв.м., житловою площею 23.30 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Разом
з тим, ОСОБА_1. свої зобов'язання щодо
повернення кредиту та сплати процентів
не виконала, що призвело до виникнення
заборгованості, розмір якої станом на
02.12.2013р. склав 23 826,43 доларів США, що за
курсом 7,99 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 02.12.2013р. складає
190 373,18 грн. Договором іпотеки, укладеним
між ОСОБА_1. та позивачем, передбачене
право іпотекодавця на реєстрацію у
предметі іпотеки інших осіб лише при
умові отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Враховуючи
той факт, що іпотекодержатель не
надавав своєї згоди на відповідну
реєстрацію осіб за адресою предмету
іпотеки, позивач вважає, що реєстрація
осіб у предметі іпотеки є порушенням
умов цивільно-правового договору та
ст.629 ЦК України і зняття таких осіб з
реєстраційного обліку є захистом його
прав як іпотекодержателя. Згідно
довідки отриманої з адресного бюро в
предметі іпотеки зареєстровані:
ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 (2009р.н.).

Уточнивши позовні вимоги, позивач
просив суд в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ DNG0G100002220 від 22.06.2007р., в розмірі 23 826,43
Доларів США, що за курсом НБУ від
02.12.2013р. складає 190 373,18 грн.: звернути
стягнення на будинок загальною площею
54.30,кв.м., житловою площею 23.30 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки (на підставі договору №
DNG0G100002220 від 22.06.2007р.) ПАТ КБ
«ПриватБанк» з укладанням від імені
ОСОБА_1. договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем; з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.; виселити
відповідачів, які зареєстровані та
проживають у житловому будинку
(предмет іпотеки) розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

В свою чергу у судовому засіданні
18.06.2014р. представник відповідача надав
письмове заперечення проти позову в
якому просив суд відмовити ПАТ КБ
«ПриватБанк» у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_1, в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа орган опіки та піклування
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про звернення
стягнення.

Представник позивача Пилипчук С.В.
уточнені позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_5 позовні вимоги не визнає в
повному обсязі

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялися
належним чином. Про причини своєї
неявки суд не повідомив. Письмових заяв
від них не надходило.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Підставою звернення позивача до суду є
захист права сторони за майновим
правовідношенням, що виникло в силу
укладеного кредитного договору, на
вимогу дострокового повернення
грошових коштів у зв'язку із порушенням
його виконання.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані та добуті докази, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання.

На підставі ч.1 ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 22.06.2007р. між ЗАТ КБ
«Приватбанк», правонаступником якого
відповідно до Статуту є ПАТ КБ
«Приватбанк», та ОСОБА_1. було укладено
кредитний договір № DNG0G100002220 згідно
умов якого позивач надав відповідачу
кредит у розмірі 30 000,00 доларів США на
наступні цілі: 24 000,00 доларів США на
придбання нерухомості, а також 6 000,00
доларів США на сплату страхових
платежів у випадках та в порядку,
передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 Договору, зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом на
строк з 22.06.2007р. по 22.06.2027р., а відповідач
зобов'язався кошти прийняти, належним
чином їх використовувати та повернути
у строк та на умовах, передбачених
договором (а.с.14-16).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 22.06.2007р. між ЗАТ
КБ «Приватбанк», правонаступником
якого відповідно до Статуту є ПАТ КБ
«Приватбанк», та ОСОБА_1. було укладено
договір іпотеки № DNG0G100002220 від 22.06.2007р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим № 1293. Відповідно до умов
зазначеного договору ОСОБА_1. передала
в іпотеку нерухоме майно, а саме:
будинок загальною площею 54.30,кв.м.,
житловою площею 23.30 кв.м., Б - погріб,
шл/бет., В,Д - літня кухня, шл/бл., Г -
сарай, дерево,ОИ - вбиральні, цегла, д,Ж -
сарай, цегла, шл/бл., Е - погріб, шл/бет.,
З,Н,Л - сараї (тим час, Л), цегла, шл/бл., К -
1-5, І, ІІ, ІІІ - споруди який розташований
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21-22).

Відповідачем порушуються взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати процентів, внаслідок чого
станом на 02.12.2013 виникла заборгованість
у розмірі 23 826,43 доларів США, що за
курсом 7,99 відповідно до службового
розпорядження НБУ від 02.12.2013р.
становить 190 373,18 грн., яка складається з:

- 22 052,29 доларів США -
заборгованість за кредитом;

- 602,62 доларів США - заборгованість
по процентам за користування кредитом;

- 0,00 доларів США - заборгованість
по комісії за користування кредитом;

- 7,13 доларів США - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором;

- 31,29 доларів США - штраф (фіксована
частина);

- 1 133,10 доларів США - штраф
(процентна складова) (а.с.5-8).

Відповідно до ст.525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

На підставі ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивачем 21.10.2013р. було направлено
ОСОБА_1 вимогу про повернення
заборгованості за кредитним договором
та добровільне звільнення будинку, що є
предметом іпотеки (а.с.10), про що
свідчить реєстр поштових відправлень
(а.с.11-13), але до цього часу
заборгованість за кредитним договором
сплачено не було.

Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про
іпотеку», у разі невиконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
іпотеку», у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет іпотеки у рішенні суду
зазначаються: загальний розмір вимог
та всі його складові, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки; опис нерухомого
майна, за рахунок якого підлягають
задоволенню вимоги іпотекодержателя;
заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні; спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону,
яка передбачає право Іпотекодержателя
на продаж предмета іпотеки будь-якій
особі - покупцеві.

У відповідності до п.1 ст.1 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» №1304-VІІ від 03.06.2014 року, не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними
установами-резидентами України в
іноземній валюті, та за умови, що: таке
нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно; загальна площа такого
нерухомого житлового майна (об'єкта
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна) не перевищує 140 кв.
метрів для квартири та 250 кв. метрів для
житлового будинку.

За ст.3 Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» №1304-VІІ від 03.06.2014
року, цей Закон набирає чинності з дня
його опублікування та втрачає чинність
з дня набрання чинності законом, який
врегульовує питання особливостей
погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення (урахування)
курсової різниці, що виникає у
бухгалтерському та/або податковому
обліку кредиторів та позичальників, а
також порядок списання пені та штрафів,
які нараховуються (були нараховані) на
таку основну суму заборгованості.

Зважаючи на викладене, розглядаючи
даний спір в межах заявлених вимог,
оцінюючи здобуті по справі докази щодо
їх належності, допустимості,
достовірності, а також достатності та
взаємності зв'язку у сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ
«Приватбанк» не підлягають
задоволенню у зв'язку з чинною дією
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» №1304-VІІ від 03.06.2014р.
на час винесення рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 15-16, 525-526, 610, 612, 629, 1050, 1054 Цивільного
кодексу України, ст. 109 Житлового
кодексу України, ст. 2 Закону України
«Про банки і банківську діяльність»,
ст. ст. 33, 38-40 Закону України «Про
іпотеку», ст. ст. 3, 6-7 Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» №1304-VІІ від 03.06.2014 року, ст. ст.
10-11, 59-60, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1, в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа орган опіки
та піклування Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про звернення
стягнення, виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Ленінський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя
Н.В. Залімська