АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6959/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шабанов А. М. Доповідач - Міхеєва
В.Ю. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого Міхеєвої
В.Ю.

суддів
Свистунової О.В., Ремеза В.А.

при секретарі
Бондаренко В.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
ОСОБА_3

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 13 червня 2014 року по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про
стягнення збитків, завданих
газопостачальній організації,

зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Дніпрогаз» про визнання дій
незаконними, стягнення незаконно
отриманих коштів та моральної шкоди,
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року до суду
звернулось Публічне акціонерне
товариство «Дніпрогаз» (далі - ПАТ
«Дніпрогаз») із позовом до ОСОБА_2 про
стягнення збитків, завданих
газопостачальній організації у
розмірі 5327,60 грн., та витрат по сплаті
судового збору у розмірі 229,40 грн.

У березні 2014 року із зустрічним
позовом до ПАТ «Дніпрогаз» про
визнання дій незаконними, стягнення
незаконно отриманих коштів та
моральної шкоди, зобов'язання вчинити
певні дії звернулася представник
ОСОБА_2 ОСОБА_3 та просила визнати
незаконним використання відповідачем
персональних даних позивачки без
згоди, визнати порушення -
невідповідність пломби
заводу-виробника таким,що не
відповідає вимогам чинного
законодавства; визнати незаконним
розрахунок шкоди (збитків) відповідача
за невідповідність пломби
заводу-виробника; визнати незаконною
та скасувати заборгованість за спожиту
послугу з газопостачання в сумі 7486,61
грн. по особистому рахунку № 84098,
відкритого на ім'я ОСОБА_4, яка є
власником домоволодіння за адресою м.
Підгороднє, вул. Геологів, 121; стягнути з
відповідача на користь позивача
незаконно отримані кошти у сумі 1478,24
грн. за виконання власного обов'язку з
проведення планової повірки
лічильника, стягнути з відповідача на
користь позивача моральну шкоду в сумі
8000 грн.; зобов'язати відповідача
укласти типовий договір з позивачем на
надання послуг з газопостачання,
судові витрати покласти на
відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 03 березня 2014 року вимоги за
зустрічним позовом було об'єднано з
вимогами за первісним позовом (а.с.110).

Рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 13 червня 2014 року позовні
вимоги ПАТ «Дніпрогаз» були задоволені
в повному обсязі. У задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 13 червня 2014 року та
ухвалити нове, яким відмовити ПАТ
«Дніпрогаз» у задоволенні позовних
вимог та задовольнити зустрічні вимоги
ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду - залишенню без змін з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
житловий будинок № 121 по вул. Геологів у
м. Підгородне Дніпропетровської
області належить на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу від
29 листопада 2006 року ОСОБА_4, на яку
відкрито особовий рахунок № 84098
(а.с.8,38-40).

Згідно довідки, виданої
Підгородненською міською радою № 3353
від 21 листопада 2012 року та відмітки у
паспорті, за зазначеною адресою з 18
листопада 2010 року зареєстрована та
проживає ОСОБА_2, яка за своїм місцем
проживання є споживачем природного
газу (а.с.35,36,37).

Відносини між газопостачальним
підприємством та фізичними особами -
споживачами газу регулюються
Правилами надання населенню послуг з
газопостачання, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№2246 від 09 грудня 1999 року (далі -
Правила).

Відповідно до п.4 Правил послуги з
газопостачання надаються споживачеві
на підставі договору, що укладається
ним відповідно до типового договору,
затвердженого у встановленому порядку.
У разі зміни власника об'єкта споживача
укладається новий договір.

Як встановлено судом, на час виникнення
спірних відносин, договір між ПАТ
«Дніпрогаз» та ОСОБА_2 укладено не було,
а Договір між газопостачальним
підприємством та ОСОБА_4, який 17
листопада 2012 року було підписано
ОСОБА_2 без наданих їй на це власником
будинку повноважень, суд правильно не
взяв до уваги.

Задовольняючи вимоги ПАТ
«Дніпрогаз», суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що позов є
доведеним та обґрунтованим і тому
підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції,
викладені в рішенні, відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Згідно п. 29 Правил споживач
зобов'язаний забезпечувати збереження
і цілісність лічильників та пломб на
них.

Судом встановлено та
підтверджується актом про виявлення
порушення № 3553 від 12 вересня 2012 року та
актом експертизи газового лічильника
№3553 від 13 вересня 2012 року, що в
газовому лічильнику, встановленому у
домоволодінні № 121 по вул. Геологів у м.
Підгородне Дніпропетровської області
пломба не відповідає пломбі
заводу-виробника, тобто допущено
порушення п. 29 Правил, що свідчить про
її умисне пошкодження з метою зупинки
лічильного механізму та заниження тим
самим показань побутового газового
лічильника (далі - ПГЛ). Комісія дійшла
висновку про непридатність ПГЛ до
подальшої експлуатації, акт підписано
всіма присутніми членами комісії та
споживачкою ОСОБА_2 без заперечень
(а.с.20,21).

Згідно п. 34 Правил споживач
несе відповідальність за
пошкодження лічильника газу, пломб
на ньому, порушення цілості або
пошкодження повірочного тавра, а
також дії, що призводять до
заниження показань лічильника. У
відповідності до п. 26 Правил, у разі,
коли підтверджено факт пошкодження
лічильника газу з вини споживача,
він відшкодовує вартість перевірки,
ремонту та/або встановлення нового
лічильника. Згідно акту виконаних
робіт №100264 від 05 жовтня 2012 року, кошти
за проведення експертизи, зняття,
встановлення лічильника на суму 1478,24
грн. ОСОБА_2 були сплачені (а.с.19).

Пункт 30 Правил встановлює, що
газопостачальне підприємство має
право вимагати від споживача
відшкодування збитків, завданих
підприємству внаслідок порушення
споживачем природного газу цих
Правил.

Згідно розрахунку позивача за
первісним позовом, проведеного
відповідно до положень постанови НКРЕ
України від 29 травня 2003 року № 475 «Про
затвердження порядку відшкодування
збитків, завданих газопостачальній або
газотранспортній організації
внаслідок порушення споживачем
природного газу Правил надання
населенню послуг з газопостачання»,
розмір боргу з урахуванням платежів у
2012 році, за період з 12 березня 2012 року
по 11 вересня 2012 року, склав 5327,6 грн.
(а.с.23-26).

Враховуючи, що у добровільному порядку
споживачем ОСОБА_2 зазначену
заборгованість сплачено не було, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку про задоволення позовних
вимог ПАТ «Дніпрогаз».

Доводи апеляційної скарги щодо
застосування ПАТ «Дніпрогаз» до ОСОБА_2
психологічного тиску та примусу
стягнути з неї кошти за неіснуючу
шкоду, звернення до суду із заявою про
видачу судового наказу, ухилення від
укладання договору та від виконання
рішення суду про відновлення
газопостачання, є безпідставними та
колегією суддів до уваги не беруться,
оскільки не впливають на правильність
прийнятого судом першої інстанції
рішення.

Звернення ПАТ «Дніпрогаз» до суду із
заявою про видачу судового наказу є
реалізацією його права на судовий
захист та не може вважатися засобом
психологічного тиску на ОСОБА_2

Рішення суду в частині відмови
позивачці у задоволенні зустрічних
позовних вимог через їх
безпідставність і недоведеність є
правильним.

Вимога щодо зобов'язання
відповідача укласти типовий договір на
надання послуги з газопостачання у
судовому порядку не відповідає
способам захисту прав, передбачених
ст.16 ЦК України (постанова Верховного
Суду України від 10 жовтня 2012 року № 6-110
цс 12).

Згідно діючого законодавства особа
несе відповідальність за заподіяну
моральну шкоду у випадках, коли право
на її відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституції
України або у випадках, передбачених
відповідними статтями Цивільного
кодексу України, а також іншими нормами
законодавства, які встановлюють
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди, у тому числі Законом
України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 ЗУ «Про захист прав
споживачів» споживачі під час
придбання, замовлення або використання
продукції, яка реалізується на
території, для задоволення своїх
особистих потреб мають право на
відшкодування майнової та моральної
(немайнової) шкоди, заподіяної
небезпечною для життя і здоров'я людей
продукцією у випадках, передбачених
законодавством.

Обставини, на які посилалася позивачка
в обґрунтування вимог щодо стягнення
моральної шкоди - незаконне
використання її персональних даних,
нарахування та облік неіснуючого боргу
за послугу газопостачання, незаконне
нарахування шкоди (збитків), навмисне
позбавлення газопостачання, не є
недоліком або дефектом продукції, в
розумінні ст. 4 ЗУ «Про захист прав
споживачів», згідно якої споживач має
право на відшкодування моральної
шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до положень ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, що
регулює зазначені правовідносини,
підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 13 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді