Номер провадження: 22-ц/785/7099/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого:
судді Парапана В.Ф.

Суддів:Драгомерецького
М.М., Громіка Р.Д.

При секретарі:
Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ввіділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області на ухвалу
Суворовського районного суду м. Одеси
від 27 травня 2014 року у справі за скаргою
ОСОБА_4 на дії державного виконавця
ввіділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейко В.П., за участю
заінтересованої особи - Державної
судноплавної компанії «Чорноморське
морське пароплавство», -

в с
т а н о в и л а:

У квітні 2014р. ОСОБА_4 звернулася до суду
зі скаргою на дії державного виконавця
ввіділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області Румейко В.П., (далі -
державний виконавець), у якій просить
визнати дії державного виконавця по
винесенню постанови про зупинення
виконавчого провадження ВП №41637409 від
20.02.2014р. неправомірними, скасувати
постанову, та зобов'язати відділ
продовжити виконання судового рішення.

Зазначала, що у державного виконавця не
було підстав для зупинення виконавчого
провадження щодо стягнення з ДСК «ЧМП»
на її користь коштів з оплати праці у
розмірі 40 281,03 грн., що складається з
суми вихідної допомоги, середнього
заробітку за час затримки виплати
заробітної плати та моральної шкоди.

Справу розглянуто у відсутності сторін
виконавчого провадження, державного
виконавця та заінтересованої особи.

Ухвалою суду від 27.05.2014р. скаргу
задоволено. Визнано дії державного
виконавця в частині ухвалення
постанови про зупинення виконавчого
провадження від 20.02.2014р. по виконавчому
провадженню, реєстраційний номер
№ВП41637409, неправомірними та зобов'язано
державного виконавця скасувати
постанову про зупинення виконавчого
провадження за цією справою.

У апеляційній скарзі відділ ДВС
просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу про відмову у
задоволенні скарги, посилаючись на її
необґрунтованість.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони виконавчого
провадження та державного виконавець
не з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає
можливим розглянути справу у їх
відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.
305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи й
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляція не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК
України у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу особу державної виконавчої служби
задовольнити вимогу заявника та
усунути порушення або іншим шляхом
поновлює його порушені права чи
свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії
чи бездіяльність були прийнятті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову у
задоволені скарги.

Як видно з матеріалів справи суд ці
вимоги закону виконав у повній мірі та
з'ясував обставини, що мають значення
для правильного її вирішення.

Матеріалами справи встановлено, що у
зв'язку з порушенням Господарським
судом Одеської області 11.07.2003р.
провадження у справі про визнання ДСК
«ЧМП» банкрутом, постановою державного
виконавця від 20.02.2014р. з підстав,
передбачених п.8 ч.1 ст. 37, ст. 39 ЗУ «Про
виконавче провадження», зупинено
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №523/7708/13ц,
що був виданий 20.01.2014р. Суворовським
районним судом м. Одеси про стягнення з
ДСК «ЧМП» на користь ОСОБА_4 грошової
суми у розмірі 40 281,03 грн..

Задовольняючи скаргу ОСОБА_4, суд
виходив з того, що оскільки за рішенням
суду з боржника ДСК «ЧМП» на користь
ОСОБА_4 стягнута сума середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та вихідної допомоги,
які за своєю правовою природою є
структурною частиною заробітної плати,
що передбачено ч.2 ст. 2 ЗУ «Про оплату
праці», відтак дії мораторію на їх
стягнення, що передбачено ЗУ Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
від 14.05.1992 № 2343-ХІІ, не поширюється.

Колегія судів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає вимогам закону та дійсним
обставинам справи.

Так, у висновках Верховного Суду
України, що викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстав, передбаченої п.1 ч.2 ст. 355 ЦПК
України, за ІІ півріччя 2012р. зазначено,
що за змістом ст. ст. 116, 117 КЗпП України,
за своєю сутністю середній заробіток
за час затримки розрахунку при
звільненні не належить до неустойки та
не є санкцією за невиконання грошового
зобов'язання. Це компенсаційна виплата
за порушення права на оплатку праці,
яка нараховується у розмірі середнього
заробітку. У зв'язку з цим ч.4 ст. 12
зазначеного Закону щодо мораторію на
задоволення вимог кредитора у даному
разі не застосовується (постанови
Верховного Суду України: від 3.10.2012р,
справа №6-109цс12; від 17.10.2012р.. справа №
6-121цс12; від 31.10.2012р., справа №6-124цс12; від
7.11.2012р., справа № 6-135цс12; від 14.11.2012р.,
справа №6-132 цс 12; від 14.11.2012р., справа
№6-126цс 12; від 14.11.2012р., справа №6-139цс 12).

За наявності таких обставин, суд першої
інстанції вірно визнав, що у державного
виконавця не було підстав для
зупинення виконавчого провадження, а
тому його дії є неправомірними.

Доводи апеляційної скарги відділу ДВС
є безпідставними, у зв'язку з чим
колегія суддів не приймає їх до уваги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскаржувану ухвалу суд постановив з
додержанням вимог закону і підстав для
її скасування як про йдеться мова у
апеляційній скарзі, колегія суддів не
встановила.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Одеси від 27 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню у
касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської
області В.Ф.Парапан

М.М.Драгомерецький

Р.Д.Громік