УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М. суддів:
Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,Іваненко Ю.Г.,розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Галицького
районного суду м. Львова від 16 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 14 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до
ОСОБА_6 з вказаним позовом, посилаючись
на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем укладений кредитний
договір від 25 березня 2008 року, згідно з
яким позивач надав відповідачу кредит
у розмірі 7 тис. грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30 %
на рік, з кінцевим терміном повернення,
що відповідає строку дії картки.

Відповідач належним чином не виконав
зобов'язання за кредитним договором, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість, яка станом на 30 червня
2011 року становить 15 435 грн 96 коп. та
включає 6 163 грн 95 коп. заборгованості за
кредитом, 6 785 грн 77 коп. заборгованості
за процентами, 1 275 грн заборгованості
за комісією, а також 500 грн фіксованого
штрафу та 711 грн 24 коп. процентної
складової штрафу.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 16 квітня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 14 липня 2014 року, позовні вимоги ПАТ
КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 15 435 грн 96 коп.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6
- ОСОБА_7 просив скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу апеляційної
інстанції, ухвалити нове рішення, яким
позов залишити без задоволення,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Перевіривши доводи, викладені у
касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково за таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Так, судами встановлено, що 25 березня 2008
року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6
укладений кредитний договір, згідно з
яким позивач надав відповідачеві
кредит у сумі 7 тис. грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 30 %
на рік на залишок заборгованості, з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Кредитний договір укладений шляхом
підписання відповідачем заяви про
надання швидкого кредиту та
ознайомлення з Умовами і Правилами
надання банківських послуг.

Таким чином, суди дійшли висновку, що
наданий представником позивача
розрахунок заборгованості складений
правильно, а у відповідача станом на 30
червня 2011 року утворилась
заборгованість у розмірі 15 435 грн 96 коп.,
що становить 6 163 грн 95 коп.
заборгованості за кредитом, 6 785 грн 77
коп. заборгованості за процентами, 1 275
грн заборгованості за комісією, а також
500 грн фіксованого штрафу та 711 грн 24
коп. процентної складової штрафу.

Статтями 213, 214, 316 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

У мотивувальній частині рішення слід
наводити дані про встановлені судом
обставини, що мають значення для
справи, їх юридичну оцінку та визначені
відповідно до них правовідносини, а
також оцінку всіх доказів, розрахунки,
з яких суд виходив при задоволенні
грошових та інших майнових вимог.
Встановлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (частина четверта статті 60
ЦПК України).

Крім того, ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
передбачено справедливий судовий
розгляд в такому його елементі, як
мотивування судового рішення судом,
який має право за певних обставин на
дослідження нових доказів та
переоцінку доказів.

Апеляційний суд на вищезазначене уваги
не звернув, у порушення вимог ст. 303 ЦПК
України належним чином не перевірив
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Разом з тим судом першої інстанції не
встановлено кінцевий строк дії картки
та, відповідно, належним чином не
з'ясовано, з якого часу утворилась
заборгованість, на що суд апеляційної
інстанції також уваги не звернув.

Таким чином, судом допущено порушення
норм процесуального права, що
відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України є
підставою для скасування рішення і
передачі справи на новий розгляд.

Оскільки зазначені порушення були
допущені судом першої інстанції та не
усунені судом апеляційної інстанції,
справу необхідно передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 -
ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 16 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 14 липня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Головуючий О.М. Ситнік Судді: Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
Ю.Г. Іваненко