Провадження №22-ц/784/2253/14
Головуючий у суді першої інстанції -
Суддя
доповідач апеляційного суду -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського О.І.,
Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання
- Горенко Ю.В.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 та
її представника - ОСОБА_3, відповідачки
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Заводського районного суду
м. Миколаєва від 2 липня 2014 р.,
ухваленого за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_4

про зміну договору найму житлового
приміщення,

та зустрічним позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_2, яка також діє інтересах
малолітньої ОСОБА_5

про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 р. ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ОСОБА_4 про зміну договору
найму житлового приміщення.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка зазначала, що з 2010 р. вона
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1.
Відповідальним квартиронаймачем
даної квартири є відповідачка ОСОБА_4
Відповідачка веде аморальний спосіб
життя, пияче, не сплачує комунальні
послуги, приводить в квартиру
незнайомих осіб, чим створює перешкоди
ОСОБА_2 в користуванні квартирою.

Посилаючись на зазначені обставини та
уточнивши свої вимоги під час
судового розгляду, позивачка просила
змінити договір найму квартири
АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_4 право
користування житловою кімнатою площею
14 кв.м., а за позивачкою - 19 кв.м., місця
загального користування залишити в
спільному користуванні, зобов'язати
ЖКП Миколаївської міської ради «Бриз»
ЖЕК № 2 укласти окремі договори найму
на відповідні житлові кімнати та
розподілити особовий рахунок.

Ухвалою суду від 16 січня 2014 р. до участі
в справі в якості співвідповідача було
залучено Миколаївську міську раду.

У січні 2014 р. ОСОБА_4 звернулась з
зустрічним позовом до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням.

Посилаючись на те, що позивачка в
спірній квартирі не проживає з часу
реєстрації, спірною квартирою не
користується, відповідач просила
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням в спірній квартирі.

Ухвалою Заводського районного суду м.
Миколаєва від 13 лютого 2014 р. зустрічна
позовна заява була об'єднана з
первісним позовом для спільного
розгляду.

Ухвалою цього ж суду від 2 квітня 2014 р.
до участі в справі в якості
співвідповідача залучено ОСОБА_2, як
законного представника малолітньої
ОСОБА_5, а також орган опіки та
піклування Миколаївської міської ради
в якості третьої особи.

Рішенням Заводського районного суду м.
Миколаєва від 2 липня 2014 р. в
задоволенні позову ОСОБА_2 про зміну
договору найму жилого приміщення
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4
задоволено. Визнано ОСОБА_2 та
малолітню ОСОБА_5 такими, що втратили
право користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на ті ж самі обставини, які
стали підставою звернення до суду, а
також те, що причини її непроживання в
спірній квартирі є поважними, просила
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити її позов, а в
задоволенні зустрічного позву
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь в розгляді
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає на підставі наступного.

Судом встановлено, що в у квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані з правом на
проживання три особи: - ОСОБА_4 -
основний квартиронаймач з 30 січня 2003 р.,
ОСОБА_2 - онучка з 24 грудня 2010 р. та
малолітня - ОСОБА_5, яка зареєстрована
за вказаною адресою 19 лютого 2014 р.
,тобто під час розгляду спору.

Між тим, ОСОБА_2 в вищезазначеній
квартирі не проживає з моменту
реєстрації, спірною квартирою не
користується без поважних причин,
витрати , пов'язані з оплатою
житлово-комунальних послуг, не несе.
Зазначені обставини підтвердити у
судовому засіданні у суді першої
інстанції свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
ОСОБА_2 втратила право користування
житловим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_1, оскільки не проживає в
спірній квартирі без поважних причин
більше строків, встановлених ст. 71 ЖК
України.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_2
втратила право користування спірним
житловим приміщенням, суд вірно
відмовив у задоволенні позову про
зміну договору найму квартири.

Посилання апелянта на те, що
відповідачка чинить їй перешкоди у
користуванні квартирою, жодними
доказами не підтверджено, оскільки
ОСОБА_2 в спірній квартирі ніколи не
проживала, про що свідчать
вищезазначені докази.

До того ж, як пояснила позивачка в
засіданні судової колегії вона
звернулась до суду з метою закріпити за
собою кімнату в спірній квартирі.

Безпідставними є й доводи апелянта
щодо порушення прав малолітньої на
користування квартирою, оскільки
остання в спірній квартирі жодного дня
не проживала, а була зареєстрована в
ній під час спору, який виник між
сторонами.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовуються висновків суду першої
інстанції, а тому не можуть бути
підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Заводського районного суду м.
Миколаєва від 2 липня 2014 р. залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: