Пр. № 2/646/205/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2014 року
м. Харків

12 вересня 2014 року
Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Прошутя І.Д.,

при секретарі - Цибульник Г.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
порядку користування квартирою,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1,1963 р.н., в особі свого
представника ОСОБА_3, діючого за
довіреністю, посвідченою приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, р. №9192 від
08.10.2011 р., звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_2, 1963 р.н. про визначення
порядку користування
квартирою,розташованою за адресою:
АДРЕСА_1, в якому просить виділити у
його користування на належну йому 1/2
частину у праві власності на квартиру,
з урахуванням порядку користування
квартирою, що склався, - житлову кімнату
за №2, площею 33,6 кв.м та житлову кімнату
за №4, площею 7,8 кв.м, з відповідною
часткою місць спільного користування,
загальною площею 59,6 кв.м.У користування
відповідача ОСОБА_2 просить виділити у
користування на належну їй 1/2 частину у
праві власності на квартиру, з
урахуванням порядку користування
квартирою, що склався, - житлову кімнату
за №3, площею 13,3 кв.м та житлову кімнату
за №5, площею 21,4 кв.м, з відповідною
частиною місць спільного користування,
загальною площею 53,8 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що спірна чотирьох
кімнатна, ізольована квартира була
набута ним та відповідачем за позовом в
період їхнього шлюбу у 1995 році, з
оформленням права власності на ім'я
відповідача. Після розірвання шлюбу з
ОСОБА_2 20.09.2011 р., позивач був вимушений в
судовому порядку визнавати своє право
на квартиру та рішенням
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 09.12.2011 р., справа за №2-2730/11
набув право власності на 1/2 частину
квартири; право власності
зареєстроване у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно КП
«Харківське БТІ» 06.03.2012 р., за р.№П-9-2473 в
книзі 1. У квартирі склався фактичний
порядок користування житловою площею:
позивач користується кімнатою №2, та
№4, відповідач займає кімнату за №3 та
№5, місця загального користування
знаходяться у спільному користуванні
власників квартири. З приводу
конфліктних відносин з відповідачем,
неможливості відкриття особистого
рахунку на сплату обов'язкових
платежів, позивач просить визначити
порядок користування спірною
квартирою за варіантом користування,
що склався, є технічно можливим згідно
з висновком судової
будівельно-технічної експертизи за №499
від 26.02.2014 р. та не потребує
переобладнань.

В судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_6 підтримала
позовні вимоги у повному обсязі та
просила їх задовольнити, надала
пояснення відповідні вищенаведеному, у
межах позову.

Представники відповідача ОСОБА_7,
ОСОБА_8 проти позову заперечували. У
письмових запереченнях посилались на
те, що між співвласниками квартири не
існує спору з приводу користування
житловою площею, фактичного
користування квартирою не встановлено
та відповідач користується всією
квартирою, а позивач не мешкає у ній вже
більше року; що запропонований варіант
користування квартирою порушує права
відповідача та спільної дочки сторін,
яка має реєстрацію у спірній квартирі.

Суд, заслухавши осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню, з урахуванням наступного.

У відповідності до ст.ст. 11, 60
ЦПК України суд розглядає справу не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін чи
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог, і докази
подаються сторонами і іншими особами,
які беруть участь у справі.

Судом встановлено,
підтверджується матеріалами справи та
не заперечується учасниками судового
розгляду, що у спільній частковій
власності знаходиться житлова
ізольована квартира, розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Зазначена квартира була набута у
період шлюбу сторонами за справою на
підставі Договорів купівлі-продажу 44/100
частин зазначеної квартири за №Н6-1171
від 10.02.1995 р., 38/100 частин квартири за
№Н6-1172 від 10.02.1995 р.,18/100 частин квартири
за №Н6-1313 від 24.02.1995 р., що укладені та
оформлені на ім'я відповідача ОСОБА_2 на
Харківській товарній біржі «Слобода»
Право власності належним чином
зареєстроване КП «Харківське МБТІ» за
реєстровим №П-9-2473.

Рішенням Червонозаводського
районного суду м.Харкова від 09.12.2011 р.,
справа за №2-2730/11 за ОСОБА_1 визнане
право власності на 1/2 частину
зазначеної квартири. Рішення набрало
законної сили. Право власності
зареєстроване належним чином у Реєстрі
прав власності на нерухоме майно КП
«Харківське БТІ» 06.03.2012 р., за р.№П-9-2473 в
книзі 1. Тобто, на теперішній час частки
сторін у праві власності на квартиру є
рівними. Сторони постійно
зареєстровані за адресою спірної
квартири.

Спірна квартира за №8 розташована
на п'ятому поверсі семи поверхового
житлового будинку за АДРЕСА_1 та є
чотирьох кімнатною ізольованою
квартирою, житловою площею 76,1 кв.м,
загальною площею 113,4 кв.м. Квартира
складається з житлових кімнат: №2,
площею 33,6 кв.м, №3, площею 13,3 кв.м, №4,
площею 7,8 кв.м, №5, площею 21,4 кв.м, а також
місць загального користування:
коридору №1, площею 19,5 кв.м, кухні №7,
площею 8,7 кв.м, ванної кімнати №8, площею
3,3 кв.м, вбиральні №9, площею 0,9 кв.м,
вбудованих шаф №10, площею 0,6 кв.м, №11,
площею 0,6 кв.м та №6, площею 3,7 кв.м.

За твердженням позивача, у
квартирі склався фактичний порядок
користування житловою площею: позивач
користується кімнатою №2, площею 33,6
кв.м та №4, площею 7,8 кв.м, відповідач
займає кімнату за №3, площею 13,3 кв.м та
№5, площею 21,4 кв.м, місця загального
користування знаходяться у спільному
користуванні власників квартири.

Між сторонами існує конфлікт щодо
порядку користування квартирою, що
змусило звернутись позивача до суду із
позовом.

Суд не приймає до уваги
твердження представників відповідача
про відсутність конфліктної ситуації
між сторонами та безпідставність
позовних вимог. Судом встановлено та не
заперечується сторонами, що спірні
відносини щодо зазначеної квартири
виникли між сторонами ще з часу
визнання права власності позивача на
частку квартири в судовому порядку.
Відповідач заперечує проти позовних
вимог позивача про користування
квартирою, та, як вбачається з висновку
судової експертизи, не надавала
експерту доступу до квартири для її
проведення. Крім того, відповідач не
погоджується з висновком експерта та
пропонує інші варіанти користування
квартирою, але не звертається до суду
із зустрічною заявою з такими вимогами.

Згідно ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести
тіобставини, на які вона посилається як
на підставусвоїхвимогабозаперечень.

Сторонам у судовому засіданні
судом було роз'яснено вказаніположення
ст.ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України та
розЙ'яснено їх процесуальні права, в
тому числі право заявляти клопотання
щодо забезпечення доказів та ін..

Крім того, судом сторонам окремо
було роз'яснено право заявити
клопотання про призначення судової
будівельно-технічної експертизи для
визначення можливих варіантів
встановлення порядку користування
квартирою. Вказане клопотання
сторонами заявлено не було.

Таким чином, всупереч вимог ст.ст.
10, 58, 59, 60 ЦПК України відповідачем не
доведено, шляхом надання суду належних
та допустимих доказів, можливість
встановлення іншого порядку
користування спірною квартирою, ніж
той, про який просить позивач.

Згідно ст.41 Конституції України
та ст.1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17 липня 1997 року відповідно
до Закону України від 17 липня 1997 року
№ 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції», закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321
ЦК України).

Згідно ст. 319 ЦК
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. Усім
власникам забезпечуються рівні умови
здійснення своїх прав.

Відповідно до
ст. 358 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

В п. 14 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної
власності» роз'яснено, що квартира, яка
є спільною сумісною чи спільною
частковою власністю, на вимогу
учасника (учасників) цієї власності
підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі
та інші приміщення з самостійними
виходами, які можуть
використовуватися як окремі
квартири або які
можна переобладнати в такі
квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Враховуючи, що між співвласниками
виникають конфлікти щодо користування
квартирою, суд вважає за можливе
визначити порядок користування
квартирою за фактичним користуванням,
яке склалось між співвласниками за
варіантом, наданим висновком судової
будівельно-технічної експертизи за №499
від 26.02.2014 р.

У індивідуальне користування
позивача ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1
можливо виділити: по житловим - житлову
кімнату №2, площею 33,6 кві.м, житлову
кімнату №4, площею 7,8 кв.м, всього по
житловим на 41,4 кв.м; по підсобним -
вбудовану шафу №10, площею 0,6 кв.м; у
спільне користування співвласників
виділяється: коридор №1 площею 19,5 кв.м,
кухня №7, площею 8,7 кв.м, ванна №8,
площею 3,3 кв.м, вбиральня №9, площею 0,9
кв.м, усього у спільне користування
виділяється 32,4 кв.м. Всього у
користування ОСОБА_1 можливо виділити
приміщень загальною площею 59,6 кв.м, що
на 2,9 кв.м більше, ніж покладено на
ідеальну частку.

У індивідуальне користування
відповідача ОСОБА_2 тієї ж квартири
можливо виділити: по житловим - житлову
кімнату №3, площею 13,3 кв.м,
житловукімнату №5, площею 21 кв.м,
усього по житловим на 34,7 кв.м; по
підсобним - вбудованушафу №:, площею 3,7
кв.м, вбудованушафу №11, площею 0,6 кв.м; у
спільне користування виділяється:
коридор №1 площею 19,5 кв.м, кухня №7,
площею 8,7 кв.м, ванна №8, площею 3,3 кв.м,
вбиральня №9, площею 0,9 кв.м, усього у
спільне користування виділяється 32,4
кв.м. Всього у користування ОСОБА_2
можливо виділити приміщень загальною
площею 53,8 кв.м, що на 2,9 кв.м менше, ніж
покладено на ідеальну частку.

Для здійснення наданого варіанту
порядку користування спірною
квартирою переобладнання не потрібні.

Посилання представників
відповідача на порушення прав їїдочки,
що зареєстрована у спірній квартирі,
при встановленні порядку користування
квартирою, не можуть бути прийняті
судом до уваги, оскільки вказана особа
не є співвласником квартири, а порядок
користування квартирою визначається
саме між її співвласниками.

Відповідно до ст. 150 ЖК
Української РСР, громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.156 ЖК Української
РСР, члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку (квартири), якщо при їх вселенні
не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.

Так, чинним законодавством
передбачено, що члени сім'ї власника
квартири користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку, будь-яких обмежень щодо
сумісного проживання осіб ЖК
Української РСР не передбачено.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 88, 169, 212-215
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про
визначення порядку користування
квартирою - задовольнити.

Визначити порядок користування
квартирою за АДРЕСА_1 та виділити: у
користування ОСОБА_1 на належну йому 1/2
частину у праві власності на квартиру,
з урахуванням порядку користування
квартирою, що склався, - житлову кімнату
за №2, площею 33,6 кв.м та житлову кімнату
за №4, площею 7,8 кв.м, з відповідною
часткою місць спільного користування,
загальною площею 59,6 кв.м; у
користування ОСОБА_2 виділити на
належну їй 1/2 частину у праві власності
на квартиру, з урахуванням порядку
користування квартирою, що склався, -
житлову кімнату за №3, площею 13,3 кв.м та
житлову кімнату за №5, площею 21,4 кв.м, з
відповідною частиною місць спільного
користування, загальною площею 53,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які
брали участь у справі, але не були
присутніми у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ -