Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси
у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні (зала судових засідань №14) у
м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним, визначення
розміру часток у спільній сумісній
власності та визнання права власності
в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О
В И В

Позивачка просить визнати
дійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, який був укладений 30
вересня 1998 року між ОСОБА_3, ОСОБА_5 та її
матір'ю ОСОБА_6, діючої від свого імені
та від її імені, на Одеській
Регіональній Універсальній Біржі
«Олександр - Н», визначити частки у
спільній сумісній власності на
придбану квартиру та визнати за нею
право власності на 1/2 частину, вказаної
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті матері, а також
визнати за нею право власності на всю
квартиру в цілому.

В обґрунтування свого позову, вона
посилалася на те, що договір
купівлі-продажу, зазначеної вище
квартири, був оформлений на Одеській
Регіональній Універсальній Біржі
«Олександр - Н», оскільки це не
заборонялося Законом України «Про
біржі». Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
передавши квартиру, забрали всі
належні їм речі, виїхали на нове місце
проживання, яке їй не відоме.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати
ОСОБА_6 Поховав матір, вона фактично
прийняла в своє володіння та
користування спадкове майно у вигляді
1/2 частини спірної квартири, яка
належала її матері. Звернувшись до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, їй було відмовлено
в видачі свідоцтва з посиленням на
відсутність нотаріально посвідчених
правовстановлюючих документів на
квартиру та відсутність часток в
договорі купівлі-продажу між
співвласниками.

Інших спадкоємців на спадкове майно,
крім її батька, який відмовився від
свого права спадкування на її користь,
немає.

Тому просить захистити її спадкові
права в судовому порядку.

Позивачка подала до загальної
канцелярії суду письмову заяву про
повну підтримку свого позову та з
проханням розглянути справу без її
участі, на підставі доказів, наданих
суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не прибув, направив письмову
заяву про згоду з позовом та проханням
розглянути справу у його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судове засідання не прибули. Про день,
час та місце розгляду справи
повідомлялися в порядку, встановленому
законом за останнім відомим місцем
їхнього проживання.

Вивчив матеріали справи, суд
вважає, що на підставі фактів,
встановлених в судовому засіданні та
досліджених доказів, позов підлягає
задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що квартира АДРЕСА_1 належала
відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на житло, виданого
Управлінням житлово-комунального
господарства Одеської міської ради від
26 жовтня 1994 року під номером №12-5311.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
продавши зазначену вище квартиру
позивачці та її матері, забрали всі
належні їм речі та виїхали на інше
постійне місце проживання, яке
позивачці не відоме.

Договір купівлі-продажу квартири,
30 вересня 1998 року був укладений та
посвідчений між ОСОБА_4 і матір'ю
позивачки на Одеській Регіональній
Універсальній Біржі «Олександр - Н», що
на той час передбачалося Законом
України «Про біржі». Після укладення
договору, матір позивачки
зареєструвала своє право власності і
неповнолітньої дочки, позивачки по
справі, в КП «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації і реєстрації
об'єктів нерухомості» (л.с. №№12-13).

Придбав у свою власність квартиру
за договором купівлі-продажу та
зареєструвавши її в Комунальному
підприємстві «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації об'єктів нерухомості»,
позивачка з матір'ю стали нею володіти
та користуватися, як співвласники.

Вищевикладене підтверджується
свідоцтвом про народження позивачки,
копією договору купівлі-продажу
квартири (л.с. №№8, 12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року мати позивачки
померла. Поховав матір, позивачка,
фактично прийняла в своє володіння та
користування спадкове майно, в тому
числі і 1/2 частину зазначеної квартири,
яка належала матері, залишаючись в ній
проживати і матеріально утримуючи.
Крім того, вона в строк, встановлений
законом звернулася до нотаріальної
контори про прийняття спадщини, що
підтверджується листом №3590/01-16 від 18
вересня 2014 року Четвертої одеської
державної нотаріальної контори та
інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру, приєднаних до справи.

Нотаріально своє право на
спадщину позивачка оформити не змогла,
із-за відсутності у неї нотаріально
посвідчених правовстановлюючих
документів на квартиру, а також із-за
відсутності визначення в договорі
купівлі-продажу належних
співвласникам часток.

Відповідно до ст. 370 ч.2 ЦК України - у
разі виділу частки із майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду. Будь-яких
фактів домовленості між позивачкою та
її матір'ю, чи рішення суду, щодо зміни
часток між ним у праві спільної
сумісної власності на вказану
квартиру, в судовому засіданні не
встановлено. Тому, суд вважає, що кожен
із них мав рівні права володіння,
користування та розпорядження цим
майном. І позивачці та її матері
належало право власності на спірну
квартиру в рівних частинах, по 1/2
кожному.

06 вересня 2013 року, позивачка змінила
своє дівоче прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1
у зв'язку з укладенням шлюбу, що
підтверджується Свідоцтвом про шлюб
(л.с. №9).

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що вимоги позивачки правомірні,
основані на фактах, встановлених в
судовому засіданні та доказах
досліджених судом. І на підставі норм
ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, які
регулювали виниклі правовідносини на
час укладення договору
купівлі-продажу, а також на підставі ст.
ст. 370, 1261, 1268, 1270 ЦК України в редакції 2003
року, які регулюють виниклі
правовідносини, щодо часток у спільній
сумісній власності та спадкування,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6,
крім позивачки і її батька,
відповідача по справі, який на спадкове
майно не претендує, в судовому
засіданні не встановлено, що також
підтверджується довідкою №3590/01-16 від 18
вересня 2014 року Четвертої Одеської
державної нотаріальної контори.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 222 ЦПК
України, ст. 47 ЦК України в редакції 1963
року, ст. ст. 370, 1261, 1268, 1270, суд, -

В И Р І
Ш И В

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 30 вересня 1998 року між ОСОБА_3,
ОСОБА_4 з одної сторони та ОСОБА_6,
діючої від свого імені і від імені та в
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_7
з іншої сторони, на Одеській
Регіональній Універсальній Біржі
«Олександр - Н».

Встановити, що частки у спільній
сумісній власності між ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 були
рівними по 1/2.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину однокімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 34,6
кв./м., в порядку спадкування за законом
після смерті матері ОСОБА_6, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на квартиру АДРЕСА_1 в цілому, яка
складається з однієї кімнати, жилою
площею 17,6 кв./м., загальною площею 34,6
кв./м.

Копію рішення направити сторонам
по справі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
протягом 10 днів через Суворовський
районний суд м. Одеси.

Суддя: