Справа №489/1070/14-ц 10.06.2014 10.06.2014 10.06.2014
Справа № 22 ц-784/1530/14
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач в апеляційній інстанції:
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О.,
Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання:
Бакутою Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_3 та його
представника ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 7 квітня 2014 року
за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_5

про виселення

в с т
а н о в и л а:

В лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про
виселення.

Позивач зазначав, що в квартирі
АДРЕСА_1, яка належить державному
житловому фонду зареєстровані та
проживають він, його донька ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та вітчим ОСОБА_6. В
травні 2013 року ОСОБА_6 визнано
недієздатним та відповідача ОСОБА_5
призначено його опікуном, в зв'язку
з чим останній вселився в дану
квартиру, користується всіма
приміщеннями та зручностями не
здійснюючи при цьому відповідних
платежів. Посилаючись на те, що
відповідач, незаконно користується
квартирою чим створює перешкоди та
дискомфорт для її мешканців та
порушує їх житлові права просив
задовольнити позовні вимоги та
виселити відповідача з зазначеного
житлового приміщення, як тимчасового
мешканця.

Рішенням Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 7 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
вказане рішення суду скасувати, а по
справі ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги,
посилаючись на те, що суд не вірно
застосував норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які з'явились в судове
засідання, дослідивши докази по справі
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
і таке встановлено судом, в квартирі
АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають
позивач ОСОБА_3, його малолітня донька
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та вітчим
позивача ОСОБА_6, на якого відкрито
особовий рахунок (а.с. 4).

Рішенням Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 17 травня 2013
року ОСОБА_6, визнано недієздатним та
ОСОБА_5 призначено його опікуном
(а.с. 6).

Відповідно до положень ст. 67 ЦК
України опікун зобов'язаний дбати
про підопічного, про створення йому
необхідних побутових умов ,
забезпечення його доглядом та
лікуванням.

Положеннями ст. 62 ЦК України
встановлено, що опіка або піклування
встановлюються за місцем проживання
фізичної особи, яка потребує опіки
чи піклування, або за місцем
проживання опікуна.

Пунктом 4.3. Правил опіки та
піклування, затвердженими наказом
Державного комітету України у справах
сім'ї та молоді, Міністерства освіти
України, Міністерства охорони
здоров'я України, Міністерства праці
та соціальної політики України 26
травня 1999 року № 34/166/131/88 також
передбачено, що як правило, опікун
(піклувальник) повинен проживати
разом з підопічним і може бути
прописаний на житловій площі
останнього на період виконання своїх
обов'язків.

За таких обставин, районний суд,
дійшов обґрунтованого висновку про
те, що проживання відповідача на
спірній житлові площі не є
самовільним. Таке проживання
ґрунтується на наведених положеннях
закону, відповідно до якого опіка може
здійснюватись і за місцем
проживання підопічного, в зв'язку з
чим ОСОБА_5, як опікун, в зв'язку з
необхідністю здійснення покладених
на нього обов'язків, набув право
проживання в спірному житловому
приміщенні, тобто за місцем
проживання підопічного ОСОБА_6 Тому
районний суд вірно відмовив в
задоволенні позову про виселення
ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1.

Доводи апелянта, про те, що
вселення відповідача відбулося без
його погодження та, в зв'язку з цим,
останній підлягає виселенню як
тимчасовий мешканець за правилами
передбаченими ст.ст. 98, 109 ЖК України,
не можна прийняти до уваги, оскільки
не позивач, як член сім'ї підопічного,
а саме ОСОБА_5 призначений опікуном
на підставі судового рішення.
Вказане рішення набрало законної
сили, позивачем не оскаржувалося, що
вказує на його відповідну згоду.

Керуючись статями 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 7 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але протягом двадцяти днів може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: