АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7177/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 633/265/14-ц
Доповідач - Тичкова О.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого -
судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії -
Даниленка В.М., Піддубного Р.М.

при секретарі -
Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрома» на рішення
Печенізького районного суду
Харківської області від 18 вересня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрома» про
стягнення невиплаченої заробітної
плати та компенсації за несвоєчасне
проведення розрахунку, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з дійсним позовом, після уточнення
якого просив стягнути з відповідача
невиплачену частину заробітної плати з
12.03.2012 року по 31.07.2013 року у розмірі 120 804
грн. 66 коп. та компенсацію за
несвоєчасне проведення розрахунку при
звільненні за відпрацьовані дні з 01
травня по 27 серпня 2014 року у розмірі 24 102
грн. 36 коп.

В обґрунтування позову посилався на
те, що під час його роботи на посаді
керівника ТОВ «Агрома» з 12 березня 2012
року по 28 серпня 2013 року на підставі
контракту його заробітна плата мала
складати 12 000 гривень щомісяця. Проте
впродовж всього часу його роботи
заробітна плата виплачувалась йому в
меншому розмірі, у зв'язку із чим
утворилась заборгованість 120 804 грн. 66
коп. Після припинення трудових
відносин заборгованість за серпень 2013
року була виплачена йому не в день
звільнення, а 28 серпня 2014 року на
виконання рішення Печенізького
районного суду Харківської області від
29.05.2014 року, зміненого рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 08.07.2014 року , що надає йому право на
отримання компенсації за несвоєчасно
отриманий розрахунок.

Відповідач проти
задоволення позову заперечував,
посилаючись на те, що у ОСОБА_4, який
підписував контракт із ОСОБА_3, були
відсутні повноваження на укладення
вказаного правочину. До того ж на
контракті відсутня печатка ТОВ, що
свідчить про неукладеність правочину
між ТОВ та позивачем у справі. Крім
цього зазначив, що рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 08.07.2014 року визнано незаконним
звільнення ОСОБА_3 з посади директора
ТОВ « Агрома» за п.4 ст.40 КЗпП України на
підставі наказу № 1 від 28.08.2013 року,
тому підстави для застосування ст.117
КЗпП України відсутні. Відповідач не
винен у затримці виплати заробітної
плати позивачу у рорзмірі 10 857 грн. 14
коп. за період з травня по липень 2014
року, оскільки виконав рішення суду
про виплату компенсації за затримку
розрахунку при звільненні в порядку
виконання судового рішення. Позивач у
травні,червні ,липні до виконавчої
служби з заявою про примусове
виконання рішення суду не звертався.

Рішенням Печенізького районного суду
Харківської області від 18 вересня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 були
задоволені частково. Стягнуто з ТОВ
«Агрома» невиплачену частину
заробітної плати з 12.03.2012 року по 31.07.2013
року у розмірі 118 461 грн. 86 коп.;
компенсацію за несвоєчасне проведення
розрахунку при звільненні у розмірі 23
507 грн. 24 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, у якій просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування скарги посилається на
незаконність та необґрунтованість
рішення суду, порушення судом першої
інстанції при його ухваленні норм
матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення представника ОСОБА_3,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши наведені в скарзі доводи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
рішенням Печенізького районного суду
Харківської області від 29.05.2014 року
(а.с.45-55), зміненого рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 08.07.2014 року (а.с.56-59) позов ОСОБА_3
задоволено частково. Стягнуто з ТОВ
«Агрома» невиплачену заробітну плату
за серпень 2013 року в розмірі 10857,14 грн.,
компенсацію за несвоєчасне проведення
розрахунку при звільненні у розмірі 51
180,32 грн., визнано незаконним звільнення
ОСОБА_3 з посади директора ТОВ « Агрома»
за п.4 ст.40 КЗпП України на підставі
наказу № 1 від 28.08.2013 року. У
задоволенні зустрічного позову ТОВ
«Агрома» про визнання трудового
контракту недійсним відмовлено.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3
суд першої інстанції правильно
керувався ст. 21 КЗпП України, ст. 61 ЦПК
України та обґрунтовано виходив з того,
що відповідно до п. 5.1. укладеного між
сторонами контракту на управління
товариством від 12.03.2012 року (а.с. 37 - 41)
щомісячна грошова винагорода ОСОБА_3
встановлена у розмірі 12000 грн. Проте
позивач за час роботи у ТОВ з 12.03.2012 року
по 28.08.2013 року (а.с. 42) отримував
заробітну плату в розмірі меншому, ніж
встановлено контрактом, що
підтверджується даними довідки ПФУ №
449-08/35 від 17.07.2014 року (а.с. 4), в результаті
чого у відповідача утворилася
заборгованість перед позивачем у
розмірі 118 461 грн. 86 коп.

При цьому суд першої інстанції
правильно вважав встановленими і
такими, що не підлягають доведенню,
обставини, встановлені рішенням
Печенізького районного суду
Харківської області від 29.05.2014 року ,
зміненого рішенням апеляційного суду
Харківської області від 08.07.2014 року, при
розгляді зустрічного позову ТОВ
«Агрома» до ОСОБА_3 про визнання
укладеного між сторонами контракту
недійсним.

Судова колегія також погоджується з
висновком суду про наявність
встановлених законом підстав для
стягнення з відповідача 23 507 грн. 24 коп.
в якості компенсації за несвоєчасний
розрахунок при звільненні.

Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Невиконання ТОВ «Агрома» вимог ст.116
КЗпП України щодо виплати всіх
належних сум при звільненні позивача
встановлено рішенням Печенізького
районного суду Харківської області від
29.05.2014 року , зміненого рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 08.07.2014 року.

Представнику ТОВ було відомо про
вищезазначене рішення суду. Докази
наявності у відповідача об'єктивних та
незалежних від нього причин для його
невиконання в матеріалах справи
відсутні.

Згідно постанови про закінчення
виконавчого провадження від 29.08.2014 року
на виконання зазначеного рішення суду
відповідач здійснив повний розрахунок
з позивачем лише 28.08.2014 року (а.с. 90).

Оскільки компенсація за невиплату всіх
сум при звільненні була стягнута з
відповідача станом на день ухвалення
рішення, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про стягнення
зазначеної компенсації станом на день
фактичного розрахунку.

Здійснений судом розрахунок
відповідає матеріалам справи та
вимогам закону та апелянтом не
оскаржується.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності підстав для застосування
до спірних правовідносин вимог ст.117
КЗпП України не можуть бути прийняті
судом до уваги, оскільки відповідач не
надав суду доказів виконання
вищезазначених рішень суду в частині
визнання незаконним звільнення ОСОБА_3
з посади директора ТОВ « Агрома».

Згідно пояснень представника позивача
наказ про звільнення ОСОБА_3 не
скасований та новий контракт з ОСОБА_3
не укладено. Вимог про поновлення на
роботі ОСОБА_3 до відповідача або
безпосередньо до суду не заявляв. Тому
у суду відсутні підстави вважати, що
позивач поновлений на роботі .

За таких обставин судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи і ухвалив законне та
обґрунтоване рішення. Доводи
апеляційної скарги рішення суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1
ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрома» -
відхилити.

Рішення Печенізького районного суду
Харківської області від 18 вересня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: