У Х В А Л А

22 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 березня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа - орган опіки та
піклування Шаргородської районної
державної адміністрації, про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
виселення та зняття з реєстрації,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду
з указаним позовом, посилаючись на те,
що 31 березня 2008 року між банком та
ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір, відповідно до умов
якого позичальник отримала кредит у
розмірі 100 тис. грн зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 16,56%
на рік з кінцевим терміном повернення 31
березня 2018 року. На забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
договором банк і ОСОБА_3 уклали договір
іпотеки, предметом якої є житловий
будинок та земельна ділянка,
розташовані за адресою: Вінницька
область, м. Шаргород, вул. Зелена,
будинок № 8, з ціною предмета іпотеки 243
251 грн. Оскільки позичальник свої
зобов'язання за договором не виконує,
на вимоги банку не реагує, утворилась
заборгованість у розмірі 351 904 грн 70 коп.
Ураховуючи вищевикладене, позивач
просив у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
звернути стягнення на предмет іпотеки;
виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, які зареєстровані та
проживають у житловому будинку
(предметі іпотеки) зі зняттям з
реєстраційного обліку.

Рішенням Шаргородського районного
суду Вінницької області від

14 листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 14 січня 2014 року, у
задоволенні позову ПАТ
КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 5 березня 2014
року у відкритті касаційного
провадження у даній справі відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява ПАТ
КБ «ПриватБанк» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 березня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: ч. 2 ст.
18 Закону України «Про охорону
дитинства» та ст. 12 Закону України «Про
основи соціального захисту бездомних
громадян і безпритульних дітей», що
потягло, на думку заявника, ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, з
клопотанням про поновлення
процесуального строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд
поновлює строк, встановлений законом,
за клопотанням сторони або іншої особи
у разі його пропущення з поважних
причин.

Клопотання ПАТ КБ «ПриватБанк» про
поновлення строку на звернення із
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 березня 2014 року підлягає
задоволенню, оскільки наведені ним
доводи свідчать про поважність причин
пропуску такого строку.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник наводить
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 грудня 2011
року, від 10 жовтня 2012 року та від 18
грудня 2013 року.

Зі змісту наданих рішень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 грудня 2011 року, від
10 жовтня 2012 року та від 18 грудня 2013
року вбачається неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, ніж у судовому
рішенні, щодо якого ставиться питання
про його перегляд.

Так, суд касаційної інстанції у
рішенні, щодо якого ставиться питання
про його перегляд, погодився з правовою
позицією суду першої та апеляційної
інстанцій про те, що оскільки
неповнолітні діти на момент укладення
договору іпотеки були зняті з
реєстрації, а після його укладення
знову були зареєстровані у будинку,
який є предметом іпотеки, такий договір
є нікчемним, так як вчинений без
дозволу органу опіки та піклування й
суперечить найвищим інтересам дитини.

При цьому в рішеннях суду касаційної
інстанції, на які робляться посилання
щодо неоднакового застосування норм
матеріального права, суди дійшли
висновку, що реєстрація неповнолітньої
дитини у житловому приміщенні після
укладення договору іпотеки, предметом
якого воно є, не є підставою для
визнання договору недійсним.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Оскільки зі змісту заяви та доданого до
неї судового рішення вбачається
неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, справу слід
допустити до провадження Верховного
Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Клопотання публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» про поновлення строку на
подання заяви про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 березня 2014 року
задовольнити.

Поновити публічному акціонерному
товариству комерційний банк
«ПриватБанк» строк на подання заяви
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 березня 2014 року.

Допустити справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - орган
опіки та піклування Шаргородської
районної державної адміністрації, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення та зняття з
реєстрації до провадження Верховного
Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С. Ф. Хопта

М.Є. Червинська