Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4097/14
Головуючий у 1-й інстанції Боровікова
Суддя-доповідач Панкєев О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Панкеєва О.В., Мануйлова Ю.С.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 28 серпня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа - Районна адміністрація
Запорізької міської ради по
Комунарському району, як орган опіки та
піклування, про встановлення порядку
участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
встановлення порядку участі у
вихованні дитини.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що від шлюбу з відповідачкою
ОСОБА_3 він має сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
відповідачкою. З вересня 2011 року шлюбні
відносини з відповідачкою не склалися,
на теперішній час вони проживають
окремо. З вересня 2011 року по теперішній
час він позбавлений відповідачкою
можливості зустрічатися та
спілкуватися із малолітнім сином.

У зв'язку з вищевикладеним позивач
просить суд встановити наступний
порядок його участі у вихованні сина
ОСОБА_4, а саме: надати позивачу право на
можливість систематичних побачень з
дитиною ОСОБА_4 без присутності матері
з 17-00 до 20-00 кожного вівторка неділі; з
09-00 суботи по 20-00 неділі кожної неділі з
відвідуванням дитиною місця
проживання батька; визнати за батьком
ОСОБА_2 право спільного оздоровлення у
літній період (з червня по серпень)
строком не менше 10 днів з проживанням
дитини за місцем проживання батька з
можливістю виїзду до місць відпочинку
та оздоровлення без присутності матері
дитини.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 28 серпня 2014 року позов
задоволено частково.

Визначено ОСОБА_2 порядок спілкування
та участі у вихованні малолітньої
дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
встановивши графік побачень
останнього з дитиною з 18-00 год. до 19-00
год. щосереди, а також кожну першу та
третю неділю календарного місяця з 09.00
год. до 12.00 год., крім випадків хвороби
дитини, у присутності матері дитини
ОСОБА_3 по 31.12.2014року, а, починаючи з
01.01.2015 року - без присутності матері
дитини.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням
суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення апелянта, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 10.05.2012р. шлюб між
сторонами розірвано. Фактично шлюбні
відносини між сторонами припинені у
вересні 2011 року і саме з цього часу вони
проживають окремо. Малолітня дитина
проживає з матір'ю ОСОБА_3

За висновком органу опіки та
піклування від 12.05.2014 року, малолітній
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом
із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, про що
також свідчить Акт обстеження умов
проживання відповідачки від 06.05.2014
року, згідно якого житлово-побутові
умови проживання за зазначеною адресою
задовільні, санітарно-гігієнічні умови
в нормі. Дитина відвідує ясла-садок № 293
„Багряні вітрила", а також з березня
2014р. відвідує уроки танців.

Батько дитини - ОСОБА_2 працює на
ПАТ „Запорізький асфальтобетонний
завод", характеризується позитивно. На
диспансерному обліку в КУ „Обласна
клінічна психіатрична лікарня" не
перебуває. ОСОБА_2 у червні 2009 р.
притягувався до кримінальної
відповідальності, від якої, відповідно
до постанови Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2010р.,
був звільнений. Мешкає за адресою:
АДРЕСА_2. Житлово-побутові умови
проживання за зазначеною адресою
задовільні та відповідають нормам.

Комісія з питань захисту прав
дитини, в інтересах малолітньої дитини,
вважає за доцільне встановити ОСОБА_2
побачення з малолітнім сином ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, щосереди з 17-00 до 19-00 та
щонеділі з 09-00 до 13-00 (місце побачень за
домовленістю між батьками) в літній час
або в будь-який інший час за
домовленістю між батьками. Побачення з
дитиною до 01.10.2014р. проводити у
присутності матері.

З пояснень допитаних у судовому
засіданні свідків з боку позивача
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є батьками
та бабою останнього, вбачається що, як
під час перебування у шлюбі, так і після
його розірвання, між сторонами
(батьками малолітньої дитини) склалися
вкрай неприязні стосунки, під час
зустріч між ними постійно виникають
суперечки, сварки, відсутність
порозуміння між сторонами, вважають
свідки, не може призвести до покращення
відносин між ними.

Враховуючи інтереси дитини, а
також те, що виховання дитини, участь у
піклуванні про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток є не лише правом, але і
обов'язком позивача, а також із
врахуванням висновку орану опіки та
піклування, пояснень щодо позову
відповідачки (матері малолітньої
дитини), свідків, з яких вбачається, що
між сторонами під час шлюбу, а також
після його розірвання склалися вкрай
неприязні стосунки, а також
малолітнього віку дитини, якій ледь
виповнилося три роки, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення даного позову
та вважає за необхідне визначити
порядок спілкування та участі
позивача у вихованні дитини, із
встановленням графіку побачень
позивача з дитиною, а саме: з 18-00 год.
до 19-00 год. щосереди, а також кожну першу
та третю неділю календарного місяця з
09.00 год. до 12.00 год., крім випадків
хвороби дитини, у присутності матері
дитини ОСОБА_3 по 31.12.2014р., а, починаючи з
01.01.2015 р. - без присутності матері
дитини.

Відмовляючи в частині вимог
позивача щодо права спільного
оздоровлення у літній період з
проживанням дитини за місцем
проживання батька, з можливістю виїзду
до місць відпочинку та оздоровлення
без присутності матері дитини, суд
прийняв до уваги малолітній вік дитини,
неприязні стосунки між батьками
останньої, категоричні заперечення
матері дитини (відповідачки) віддати
малолітню дитину на тимчасовий період
у літку батькові.

З матеріалів справи
вбачається, що суд з дотриманням вимог
ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив
надані сторонами докази, виконав всі
вимоги цивільного судочинства і
вирішив справу згідно з законом,
вирішивши питання наявності обставин,
якими обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про часткове задоволення
позову.

При вирішенні справи судом першої
інстанції правильно застосовано такі
норми матеріального права як ст. ст. 141,
157, 159 СК України, за якими мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею, той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини; якщо
той із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Доводи апеляційної скарги що суд
обмежив права батька надавши
короткочасні побачення з донькою у
присутності матері не приймаються
колегією судів, оскільки судом першої
інстанції з урахуванням віку дитини,
висновку органу опіки та піклування
обмежене побачення батька в інтересах
дитини і до 01.01.2015 року, після чого без
присутності матері. Не погоджуюсь з
висновком органу опіки та піклування
позивач переконливих доказів н його
спростування не зазначає.

Доводи апеляційної скарги про
необхідність застосування
запропонованого ним способу участі у
спілкуванні з дочкою ОСОБА_8 як такого,
що в повній мірі буде відповідати
принципу рівності прав та обов'язків
батьків щодо дитини, є неприйнятними,
враховуючи, що згідно ч.1 ст. 3 Конвенції
про права дитини,ч.ч.7,8 ст. 7 СК України
при вирішенні будь-яких питань щодо
дітей суд повинен виходити з
найкращого забезпечення саме
інтересів дітей.

Отже обставини, на які посилається
в апеляційній скарзі ОСОБА_8 були
предметом дослідження суду першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують. Фактично вони
зводяться до іншої оцінки обставин
справи та доказів на свою користь без
врахування інтересів дитини, а тому
переконливих підстав для зміни або
скасування судового рішення не
містять.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 28 серпня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді