Номер провадження: 22-ц/785/7030/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Короткова В.Д.,
Гончаренко В.М.

з участю секретаря - Добряк Н.І..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області, ОСОБА_3 про визнання
незаконними та скасування рішень ,
проекту реконструкції квартири, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Іллічівського міського суду Одеської
області від 03 червня 2014 року, -

встановила:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про визнання
незаконними та скасування рішень,
проекту реконструкції квартири і з
врахуванням уточнень в обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
рішенням виконавчого комітету
Іллічівської міської ради № 342 від
29.04.2010 р. порушено права власників
квартир багатоповерхового будинку
АДРЕСА_1, зокрема і його права ,оскільки
він та мешканці будинку не давали
згоду на реконструкцію квартири № 2
цього будинку, на прибудови до цієї
квартири , під час винесення рішення ,
відповідач ОСОБА_3 не отримала
відповідних документів на право оренди
чи користування земельною ділянкою на
якій розташовані прибудови та рішення
виконавчого комітету Іллічівської
міської ради № 876 від 15.12.2011 р. прийнято
незаконно, оскільки ОСОБА_3 здійснила
самочинне будівництво без оформлення
використання земельної ділянки, яка
призначена для обслуговування будинку,
на підставі незаконних декларацій та
проекту, що проект реконструкції
вказаної квартири був виготовлений без
урахування ситуації по землі, а також
вихідних даних (містобудівні умови та
обмеження).

Позивач остаточно просив :

- визнати незаконними і скасувати
рішення виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області № 342 від 29.04.2010 р., та №876 від
15.12.2011 р.;

- визнати незаконним і скасувати проект
реконструкції квартири АДРЕСА_1;

- визнати незаконним і скасувати
висновок управління архітектури та
містобудування № 013-17-26 від 15.06.2011 р. по
вказаному проекту реконструкції
квартири.

Ухвалою Іллічівського міського суду
Одеської області від 16.01.2014 р. за
клопотанням представника відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 провадження у справі , в
частині позовних вимог про визнання
незаконним і скасування висновку
управління архітектури та
містобудування № 013-17-26 від 15.06.2011 р. ,
було закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 205
ЦПК України ( т.1 а.с. 278-280 ).

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали позов , просили
задовольнити.

Представник відповідача - виконавчого
комітету Іллічівської міської ради
Одеської області Троян О.В. позов не
визнав, просив відмовити у задоволенні
позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 позов ОСОБА_2 не визнав, просив
відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 03.06.2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити позов
.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню, а рішення суду першої
інстанції залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Ухвала Іллічівського міського суду
Одеської області від 16.01.2014 року про
закриття провадження у справі в
частині позовних вимог , позивачем не
оскаржується ,тому суд апеляційної
інстанції перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції стосовно яких
провадження у справі не було закрито.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні позову виходив з того, що
позивачем не доведено порушення його
прав у взаємозв'язку з заявленими ним
позовними вимогами та рішення
виконкому Іллічівської міської ради
Одеської області № 342 від 29.04.2010 року та
№ 876 від 15.12.2011 року , винесені з
дотриманням законодавства та
скасуванню не підлягають , проект
реконструкції квартири АДРЕСА_1
узгоджений з ДБАК Одеської області, по
завершенню будівництва ОСОБА_3
зареєструвала та отримала декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації
від 27.10.2011 року , законність отримання
відповідачем декларацій та
відповідність декларацій
законодавству було предметом спору
судів адміністративної юрисдикції ,
тому позов є необґрунтованим та таким
,що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку
,встановленому цим Кодексом
,звернутися до суду за захистом своїх
порушених,невизнаних або оспорюваних
прав ,свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд;
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу; доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір;
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1 ,
яка розташована на 1 поверсі дев'яти
поверхового будинку .

Рішенням Виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області № 1496 від 18.12.2008 року було
погоджено фізичній особі ОСОБА_3
реконструкцію квартири АДРЕСА_1 під
офіс з розширенням та улаштуванням
двох окремих входів з ганками,з
виконанням робіт по благоустрою
відповідно договору від 21.10.2008 р.
укладеному з міським управлінням
житлово-комунального господарства (т.1
а.с.99).

Рішення було ухвалено, за заявою ОСОБА_3
(т. 1 а.с. 14).

При зверненні відповідачем до
виконкому Іллічівської міської ради
Одеської області з заявою про
реконструкцію квартири , відповідачем
було отримана згода власників
суміжних з квартирою відповідача,
квартир ОСОБА_6, ОСОБА_7 ,ОСОБА_8 (т.1
а.с.14,138,140,142).

Рішенням Виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області № 342 від 29.04.2010 року , за
клопотанням відповідача ОСОБА_3 були
внесені зміни в п.1 рішення
виконавчого комітету від 18.12.2010 року №
1496 та п.1 зазначеного рішення було
викладено в новій редакції « погодити
фізичній особі ОСОБА_3 реконструкцію
квартири АДРЕСА_1 під офіси з
будівництвом двох прибудов на опорах
та улаштуванням двох окремих входів
з ганками,з виконанням робіт по
благоустрою відповідно договору від
21.10.2008 р. укладеному з міським
управлінням житлово-комунального
господарства. (т.1 а.с. 7).

В 2008 р. був виготовлений проект ПП
«Рекон», яке діяло на підставі
ліцензії № 120607, який узгоджений з
МУЖКГ, центральною СЕС ,органами
пожежного нагляду,управлінням
архітектури ( т. 1 а.с. 117-122 ).

20.06.2011 року відповідачем ОСОБА_3
зареєстрована та отримана декларація
про початок виконання будівельних
робіт за № ОД 3 , що відповідно до
ст.. 34 Закону України «Про архітектурну
діяльність» є фактичним дозволом на
виконання будівельних робіт .

27.10.2011 року інспекцією ДАБК в Одеській
області здійснено реєстрацію
декларації № ОД 7 про готовність
об'єкта до експлуатації , яка є дійсною
, не скасованою і не визнана нечинною у
встановленому порядку.

Рішенням виконавчого комітету
Іллічівської міської ради Одеської
області № 876 від 15.12.2011 р. ( т.1 а.с. 8 )
збудованим нежитловим прибудованим
приміщенням офісу до квартири АДРЕСА_1
були надані окремі адреси (АДРЕСА_7 та
АДРЕСА_8 та видано ОСОБА_3 свідоцтво про
право власності на вказані приміщення
площею 31 кв. м та 29,2 кв. м. Із тексту
рішення №876 слідує, що ОСОБА_3
побудувала ці приміщення згідно
рішення виконавчого комітету №342 від
29.04.2010 р. та на підставі декларацій про
початок виконання будівельних робіт
інспекції ДАБК в Одеській області від
17.06.2011 р. №ОД 3 та про готовність
об'єкта до експлуатації від 27.10.2011 р.
№ОД 7.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 26.02.2013 р., яке було предметом
касаційного оскарження і ухвалою
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.03.2013 року відмовлено у
відкритті касаційного провадження у
справі (т.1 а.с.68), відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_6, ОСОБА_9,
ОСОБА_2, ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про приведення
реконструйованої квартири в
попередній стан, скасування рішення
виконкому Іллічівської міської ради
№1496 від 18.12.2008 р., знесення прибудови,
визнання будівництва незаконним,
зобов'язання привести земельну ділянку
в попередній стан, визнання свідоцтва
про право власності недійсним (т.1 а.с.
64-67 ).

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду от 17.07.2013 р. ,
залишеним без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22.04.2014 р. (т. 2 а.с. 6-15). відмовлено у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2, до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області, за участю
прокуратури м. Одеси в інтересах
позивача, третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_3, начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області Рябоконь П.М. про
визнання дій щодо реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт №ОД 3 від 20.06.2011
р. та декларації про готовність об'єкту
до експлуатації №ОД 7 від 27.10.2011 р.
такими, що не відповідають вимогам
законів України; скасування реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт №ОД 3 від 20.06.2011
р і декларації про готовність об'єкту
до експлуатації №ОД 7 від 27.10.2011 р.
та стягнення з відповідача моральної
шкоди (т. 1 а.с. 74-82, 148-160).

Питання щодо порушення прав позивача
через реконструкцію відповідачем
квартири з будуванням до суміжної
стіни багатоповерхового будинку двох
прибудов було предметом дослідження
судів загальної та адміністративної
юрисдикцій (, т.1 а.с. 64-66 , 68,148-161,т.2 а.с.6-15).

Суд першої інстанції ,встановивши про
недоведеність позивачем порушення
його прав вірно послався на вимоги ч.3
ст. 61 ЦПК України , оскільки заявлені
позивачем позовні вимоги з яких на
думку позивача вбачається про
порушення його права через дії
відповідача аналогічні поясненням
,які надавалися позивачем у
вищенаведених справах (, т.1 а.с. 64-66 ,
68,148-161,т.2 а.с.6-15), в суді першої інстанції
нових підстав порушення прав позивача
не наведено.

Крім того посилання позивача про
порушення його права на підставі
рішення Конституційного Суду України
від 02.03.2004 року є помилковим , оскільки
зазначене рішення стосується прав
співвласників на допоміжні приміщення
багатоквартирних будинків, а його
ствердження щодо власності на частку
стіни , до якої прибудовані
приміщення,не є підставою для
задоволення позову.

Не заслуговують на увагу і посилання
позивача про порушення його прав
виходячи з рішення Європейського Суду
з прав людини від 10.02.2011 року та
постанови Верховного Суду України
від 21.11.2011 року ( т. 2 а.с.103) , оскільки
наведені рішення стосувалися спору
між об'єднанням співвласників
багатоповерхового будинку та
комунальним підприємством щодо
допоміжних приміщень ,що не є тотожнім
спору між сторонами у справі , а
відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України
рішення Верховного Суду України ,
підлягають обов'язковому застосуванню
у разі прийняття за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах , в той час як рішення
Верховного Суду України від 21.11.2011 року
було ухвалено з інших підстав. .

Суд першої інстанції вірно, виходячи з
вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України послався на
те , що постановою Одеського окружного
адміністративного суду от 17.07.2013 р. ,
залишеним без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 22.04.2014 р. (т. 2 а.с. 6-15) були зроблені
правові висновки про правомірність
реєстрації Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Одеській області декларації про
початок виконання будівельних робіт
№ОД 3 від 20.06.2011 р. та реєстрації
декларації про готовність об'єкту до
експлуатації № ОД 7 від 27.10.2011 р., а
також про здійснення дій щодо
реєстрації цих декларацій з
дотриманням положень законодавства,
діючого на час здійснення дій щодо
реєстрації декларації, і про те, що при
реєстрації вказаних декларацій не були
порушені права, свободи, інтереси
ОСОБА_2 в публічно-правових відносинах,
що реєстрація таких декларацій
безпосередньо не зачіпає права,
інтереси і обов'язки позивача.

Відповідно до акту ДБАК в Одеській
області від 21.10.2013 року перевірки
дотримання вимог законодавства у
сфері містобудівної
діяльності,будівельних норм ,державних
стандартів і правил, інспекцією ДБАК в
Одеській області встановлено , що
порушень містобудівного
законодавства на момент перевірки не
встановлено (т.1 а.с.241).

Суд першої інстанції вірно посилався
на те, що відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 16.04.2009
р. по справі про скасування актів
органів місцевого самоврядування
орган місцевого самоврядування має
право приймати рішення, вносити до них
зміни та/чи скасовувати їх на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України та рішення виконкому № 342 від
29.04.2010 р. має похідний характер від
рішення виконкому №1496 від 18.12.2008 р., яке
не було виконане станом на 29.04.2010 р.
(тобто не виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів).

Власником земельної ділянки ,що є
прибудинковою територією будинку
АДРЕСА_1 є держава в особі
Іллічівської міської ради Одеської
області , яка уповноважена та наділена
правом розпорядження цією земельною
ділянкою.

З матеріалів справи вбачається , що
відповідач звернулася до виконкому
Іллічівської міської ради Одеської
області з заявою про реконструкцію
квартири , Законом України «Про
планування і забудову територій» від
20.04.2000 року № 1699-III та чинним на той час
Земельним Кодексом України не було
передбачено обов'язок виділу
земельної ділянки у приватну
власність чи у користування фізичним
особам під квартири так само при
реконструкції квартир.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення виконкомом Іллічівської
міської ради Одеської області вимог
ст.24 Закону України «Про планування і
забудову територій» від 20.04.2000 року №
1699-III , при ухваленні рішення № 342 від
29.04.2010 року не заслуговують на увагу ,
оскільки вимоги ст. 24 Закону України
«Про планування і забудову територій»
на яку посилається позивач, регулював
порядок забудови на належній
замовнику на праві власності або
користуванні земельної ділянки , в той
час як відповідач зверталася з заявою
про реконструкцію квартири , а не з
будуванням забудов на належній їй у
власності чи у користуванні земельної
ділянки.

Здійснення реконструкції квартири з
улаштуванням двох прибудов на опорах
без зміни зовнішніх геометричних
розмірів фундаменту будинку ,
відповідно до ч.4 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» № 3038-VI від 171/02/2011 року
передбачає проведення реконструкції
квартири за відсутність документа , що
засвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою.

Суд першої інстанції вірно відмовив у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо
визнання незаконним і скасування
проекту реконструкції квартири
АДРЕСА_1 та визнання незаконним і
скасування рішення виконавчого
комітету Іллічівської міської ради
Одеської області № №876 від 15.12.2011 р.,
оскільки відповідачем ОСОБА_3 була
отримана декларація про готовність
об'єкта до експлуатації ,що є підставою
для винесення виконкомом Іллічівської
міської ради в Одеській області
оскаржуваного рішення .

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
того, що при винесенні виконкомом
Іллічівської міської ради в Одеській
області рішення № 342 від 29.04.2010 року не
було отримано згоди всіх мешканців
будинку АДРЕСА_1 , не заслуговують на
увагу , оскільки відповідачем при
зверненні з заявою до виконкому
Іллічівської міської ради в Одеській
області , була отримана згода
власників суміжних квартир ОСОБА_6,
ОСОБА_7 ,ОСОБА_8 ,чиї права могли бути
порушені реконструкцією квартири
відповідача (т.1 а.с.14,138,140,142).

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо неврахування
судом першої інстанції того,що
відповідачем замість реконструкції
квартири по факту було здійснено
прибудова двох офісів , оскільки
відповідачем зареєстрована та
отримана декларація про готовність
об'єкту до експлуатації , яка не
скасована є чинною .

Законність здійснення забудов та
отримання відповідачем декларації про
готовність об'єкта до експлуатації
було предметом спору в судах
адміністративної юрисдикції ( т.1
148-161,т.2 а.с.6-15) , що відповідно до ч.3 ст. 61
ЦПК України доказуванню не підлягає.

Посилання позивача щодо здійснення
наміру відповідача у збудуванні в
несущій стіні будинку отворів для
вікна ,що на думку позивача можуть
привести до зруйнування будинку ,не є
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції та не позбавляє
позивача права звернення до суду з
відповідними позовами в порядку
передбаченому ст. 3 ЦПК України. На час
розгляду спору , матеріали справи не
містять доказів того,що через
здійснення реконструкції квартири
АДРЕСА_1 є загроза руйнування
багатоповерхового будинку.

Інших підстав для скасування рішення
суду першої інстанції позивачем не
наведено ,а матеріали справи не
містять.

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1
ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції залишенню без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 03 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко