АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7780/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Корягін В. О. Доповідач - Болтунова
Л.М. Категорія 48
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Макарова М.О.,
Тамакулової В.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 18 липня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про поділ боргових зобов'язань,
стягнення суми грошових коштів і
відсотків за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 18 липня
2014 року позов задоволено частково.
Стягнуто з відповідачки на користь
позивача грошові кошти, сплачені на
погашення кредиту № PVT0GK00000150 від 07.11.2006
р. у розмірі 3390,42 грн. Вирішено питання
щодо судових витрат.

З таким рішенням не погодився позивач,
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
просив його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України
передбачено, що кожна особа має право
в порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Ухвалене рішення відповідає
вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 28
липня 2001 року сторонами було
зареєстровано шлюб.

У шлюбі, 17 серпня 2001 року, подружжя
ОСОБА_2 придбало квартиру АДРЕСА_1.

07 листопада 2006 року, між ПриватБанком,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №PVT0GK00000150,
відповідно до умов якого позивач
отримав 40000 грн. на ремонт квартири
строком до 08 листопада 2010 року включно.

Цього ж дня між ПриватБанком та ОСОБА_4,
а також між вказаним банком та ОСОБА_5
укладені окремі договори поруки
№PVT0GK00000150, за умовами яких поручителі
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зобов'язались
відповідати за належне виконання
позивачем зобов'язань, що витікають з
вищевказаного кредитного договору.

Згідно виписок про погашення за
кредитним договором №PVT0GK00000150 від 07
листопада 2006 року, прострочений
залишок за тілом кредиту станом на 02
березня 2011 року складав 6780,84 грн. Також
ОСОБА_2 були сплачені грошові кошти у
сумі 9 209,43 грн. за прострочені проценти
за кредитним договором, штрафи, пеня,
комісія, які були нараховані у зв'язку з
тим, що позивач не своєчасно сплачував
кредит.

Рішенням Тернівського міського суду
Дніпропетровської області від 09 лютого
2011 року шлюб між подружжям було
розірвано. Як вбачається з
мотивувальної частини вказаного
рішення, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 припинили
шлюбні відносини з січня 2009 року.

Рішенням Тернівського міського суду
від 15 січня 2013 року Дніпропетровської
області, яке набрало чинності, було
розподілено між сторонами спільне
сумісне нерухоме майно та визнано за
ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

15 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ФОП
ОСОБА_6 було укладено договір підряду
на виконання ремонту квартири
АДРЕСА_1, кошторисна вартість якого
складає 12 570 грн. Факт сплати
відповідачем зазначених грошових
коштів підтверджується копіями
розписок від 15.09.2007 року, 05.10.2007 року та
29.10.2007 року. Проведення ремонту у
квартирі також підтверджується
копіями накладних від 20 вересня 2007
року, 22 вересня 2007 року, 28 вересня 2007
року, 30 вересня 2007 року, 15 жовтня 2007
року, з яких вбачається, що позивачем
витрачались кошти на будівельні
матеріали, придбання вікон й
сантехники тощо.

Згідно із частиною 3 статті 61 СК
України, якщо одним із подружжя
укладено договір в інтересах сім'ї, то
гроші, інше майно, у тому числі гонорар,
виграш, які були одержані за цим
договором, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено,
що договір, укладений одним із подружжя
в інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
кредитний договір укладався позивачем
в інтересах сім'ї, одержані за цим
договором кошти фактично використані
на задоволення її потреб - проведення
ремонту квартири, яка визнана спільною
сумісною власністю подружжя, а тому
даний договір створює обов'язки для
другого з подружжя.

За таких обставин, встановивши, що
заборгованість за кредитним договором
станом на 02 березня 2011 року, а саме на
момент розірвання шлюбу, складає 6780,84
грн., суд першої інстанції дійшов
висновку про стягнення половини від
вказаної суми -3390,42 грн. з відповідачки
на користь позивача.

Зазначений висновок суду відповідає
обставинам справи, узгоджується з
нормами матеріального та
процесуального права, які правильно
встановлені судом першої інстанції.

Відповідачка рішення суду не
оскаржила, в запереченнях просила
апеляційну скаргу відхилити, а судове
рішення залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що районний суд
обґрунтовано відмовив позивачеві у
стягнені іншої частини заборгованості
за кредитним договором, оскільки вона
складається із заборгованості за
відсотками, пені, штрафів, комісії, які
були нараховані банком у зв'язку із
несвоєчасною сплатою кредиту ОСОБА_2
після розірвання шлюбу.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, оскільки вони зводяться до
незгоди з цими висновками суду по
оцінці доказів та особистого
тлумачення апелянтом норм права. А отже
апеляційна скарга не задовольняється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 18
липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Головуючий
Болтунова Л.М.

Судді:
Тамакулова В.О.

Макаров М.О.