Справа № 603/645/14-ц
Провадження № 2/603/194/2014
"16" вересня 2014 р.
Монастириський районний суд
Тернопільської області в складі:
головуючого судді Галіяна І. М.
при секретарі Бішко І.М.
розглянувши в судовому засіданні в
залі суду міста Монастириська цивільну
справу
про визнання втрати права на
користування жилим будинком,
Позивач ОСОБА_1 звернувся в
Монастириський районний суд
Тернопільської області з позовом до
ОСОБА_2, про визнання останнього таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням по АДРЕСА_1.
Свої вимоги мотивує тим, що житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 є його власністю. В даному
будинку крім нього зареєстрований
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач більше одинадцяти років не
проживає у вказаному житловому
будинку, а тому вважає, що строк
збереження за ним жилого приміщення
Крім цього позивач посилається на ст. 405
ЦК України згідно якої член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування житлом у разі відсутності
члена сім'ї без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, суду подав заяву про розгляд
справи у його відсутності, свої позовні
вимоги підтримує повністю проти
винесення заочного рішення не
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином
повідомлявся за останнім місцем свого
проживання, про день, час і місце
розгляду справи, про причини неявки суд
не повідомила, заперечення проти
позову та клопотання про відкладення
справи чи розгляду справи у його
відсутності суду не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
повідомленого належним чином, суд
вирішує справу на підставі наявних у
ній даних чи доказів (постановляє
заочне рішення), а тому суд, дослідивши
матеріали справи не вбачає підстав для
відкладення справи і вважає можливим
розглянути її на підставі наявних в
матеріалах справи доказів з винесенням
Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень
цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши та оцінивши надані
докази в їх сукупності, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання втрати права на користування
жилим приміщенням підлягають
задоволенню, з наступних підстав.
Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.
Згідно ст. 317 ЦК України, власнику
належить право володіння, користування
та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод в здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
Як передбачено приписами
ст.ст. 386, 391 ЦК України, власник має
право звертатися до суду за захистом
свого права власності перед іншою
особою та вимагати усунення перешкод
у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1, що
підтверджується витягом з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію прав та їх обтяжень за
індексним номером 14912721 сформованого
18.12.2013 року (а.с.5)
Згідно Акта обстеження
погосподарського двору 0093-1
громадянина ОСОБА_1, жителя с.Велеснів
Монастириського району Тернопільської
області, складеного Велеснівською
сільською радою Монастириського
району про склад сім'ї від 13.08.2014 року
№121, вбачається, що в погосподарському
дворі за адресою АДРЕСА_1
зареєстрований ОСОБА_2 як колишній член
сім'ї власника і який там не проживає
вже одинадцять років (а.с.6).
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Таким чином, у разі виникнення спору
між власником та особами, які вселялися
в житло у якості членів сім'ї, суд
враховує, що право користування житлом
має речово-правовий характер, у зв'язку
з чим припинення цього права повинно
відбуватися згідно з вимогами статей
405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може
бути припинений за рішенням суду на
вимогу власника майна за наявності
обставин, які мають істотне значення
або через відсутність особи понад один
рік у спірному житловому приміщенні.
А тому аналізуючи вищевказане суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги щодо визнання ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням, підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, враховуючи
той факт, що відповідач протягом
одинадцяти років не користується
житлом - житловим будинком з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1, який належить на
праві приватної власності позивачу,
обов'язки по утриманню житла не
здійснює, суд вважає, що відповідача
слід визнати таким, що втратив право
користування вказаним житлом.
Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 60, 130, 174, 175, 209, 213, 215 ЦПК України,
ст. 317, 391 ЦК України, 71, 72 ЖК України,
суд,, -
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням,
яке належить ОСОБА_1, що по АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Тернопільської області через
Монастириський районний суд
Тернопільської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. М. Галіян