Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3073/14-ц
Провадження № 2/553/1098/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.08.2014м. Полтава
Ленінський районний суд м. Полтави у
відкритому судовому засіданні в м.
головуючого - судді Кононенка С.Д.
при секретарі - Бобильовій А.П.,
за участю представника позивача -
ОСОБА_1, розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 в інтересах
малолітньої доньки ОСОБА_4, Служби у
справах дітей Ленінської районної у м.
Полтаві ради, Ленінського районного
сектору в м. Полтаві Управління
державної міграційної служби України у
Полтавській області, Управління
державної міграційної служби України у
Полтавській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, -
У липні 2014 р. позивачка звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_3, яка виступає в
інтересах малолітньої ОСОБА_4, треті
особи: Служба у справах дітей
Ленінської районної у м. Полтаві ради,
Ленінський районний сектор в м. Полтаві
Управління державної міграційної
служби України у Полтавській області,
Управління державної міграційної
служби України у Полтавській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування квартирою АДРЕСА_1
Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала та просила їх
Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час і місце розгляду
справи був повідомлений у
встановленому законом порядку.
Представник третьої особи Ленінського
районного сектору в м. Полтава
Управління державної міграційної
служби України в Полтавській області в
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву про розгляд справи без його
Представник третьої особи Служби у
справах дітей Ленінської районної у м.
Полтаві ради в судове засідання не
з'явився, про причину своєї неявки суду
не повідомив, хоча завчасно та належним
чином був повідомлений про день та час
розгляду справи.
Суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України
справу розглянув без участі
відповідача на основі наявних у справі
Суд, вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов є законним, обґрунтованим та
підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2,
є наймачем квартири АДРЕСА_1, в м.
Факт надання їй у користування цієї
квартири засвідчується копією ордеру
на жиле приміщення № 2255 від 22 квітня 1993
Також, між позивачкою та ЖЕО укладено
договір № 111 від 01.03.2008 р. «Про надання
послуг з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».
Дана квартира відноситься до
державного житлового фонду і на даний
час триває процес її приватизації.
ОСОБА_4 є онукою ОСОБА_2 та була
зареєстрована за цією адресою з 04.11.2009
р., згідно довідки КП
«Житлово-експлуатаційна організація №
2» Полтавської міської ради. ОСОБА_5
була зареєстрована ОСОБА_6 без відома
Однак вже понад рік ОСОБА_4 не проживає
у спірній квартирі, оскільки її мати,
ОСОБА_3, виїхала разом з нею зі спірної
квартири у квітні 2013 року.
Даний факт підтверджується актом про
відсутність (не проживання) особи за
місцем реєстрації, складеним КП
«Житлово-експлуатаційна організація №
2» Полтавської міської ради,
засвідченим підписами сусідів: ОСОБА_7,
проживає в АДРЕСА_2, в м. Полтаві; ОСОБА_8,
проживає в АДРЕСА_3, в м. Полтаві; ОСОБА_9,
Як зазначила в своєму позові позивачка
та в судовому засіданні представник
позивача, комунальні платежі
нараховуються згідно численності
зареєстрованих осіб. Згідно довідки КП
«ЖЕО №2» від 10.06.2013 р. у вказаній
квартирі зареєстровані наступні особи:
- ОСОБА_2 (з 01.06.1993 р.);
- ОСОБА_10 (з 13.06.2003 р.);
- ОСОБА_11 (з 28.02.2001 р.);
- ОСОБА_3 (з 01.06.1993 р.);
- ОСОБА_12 (з 01.06.1993 р.);
- ОСОБА_4 (з 24.04.2013 р.).
Так як ОСОБА_3 не сплачує зазначені
платежі ні за себе, ні за свою малолітню
доньку ОСОБА_4, то позивачка з її
донькою ОСОБА_12 змушені сплачувати і за
Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 05.05.2014 р. Справа № 553/252/14-ц
Провадження № 2/553/403/2014, ОСОБА_3 визнано
такою, що втратила право користування
квартирою АДРЕСА_1

При розгляді справи № 553/252/14-ц
Провадження № 2/553/403/2014 було
встановлено, що починаючи з квітня 2013
р. ОСОБА_3 виїхала з АДРЕСА_1, та вивезла
всі свої речі. З того часу до квартири
вона не приходила, комунальні платежі
не сплачувала, участі витратах на
поточний ремонт не приймала. Отже,
ОСОБА_3 добровільно визначила собі інше
місце проживання і даним жилим
приміщенням не користується понад 6
місяців без поважних причин.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_3 виїхала з АДРЕСА_1, м. Полтава
разом зі своєю донькою ОСОБА_4. Отже,
ОСОБА_4 не проживає у АДРЕСА_1, м. Полтава
вже більше року.

Відповідно до ст.163 Житлового кодексу
УРСР, у разі тимчасової відсутності
наймача, за ним зберігається займане
приміщення у випадках і межах строків,
встановлених ч.1 ст.71 цього кодексу.

Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення
зберігається за відсутньою особою
шість місяців. Будь-які заяви до ЖЕО про
те, що вона буде відсутня за місцем
реєстрації та збереження за нею права
на користування за цією адресою
відсутні.

Стаття 72 ЖК дозволяє визнавати особу,
яка відсутня понад шість місяців в
займаній квартирі такою, що втратила
право на користування нею.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (зі змінами ,
внесеними Протоколом № 11) кожен з
подружжя у відносинах між собою і в
їхніх відносинах зі своїми дітьми
користується рівними правами та
обов'язками цивільного характеру , що
виникають зі вступу у шлюб, перебування
в шлюбі та у випадку його розірвання.
Ця стаття не перешкоджає державам
вжити таких заходів , що є необхідними
в інтересах дітей.

Відповідно до ст.1 ч. 2, 3 глави 1
Європейської конвенції про здійснення
прав дітей (учинено у м. Страсбург 25
січня 1996 р., реєстраційний код 37216/2006)
предметом цієї Конвенції є у найвищих
інтересах дітей - підтримка їхніх прав,
надання дітям процесуальних прав та
сприяння здійсненню ними цих прав
шляхом забезпечення становища, при
якому діти особисто або через інших
осіб чи органи поінформовані та
допущені до участі в розгляді судовим
органом справ, що їх стосується. Для
цілей цієї Конвенції розгляд судовим
органом справ, що стосується дітей,
визначається розглядом сімейних
справ, зокрема тих, що пов'язані зі
здійсненням батьками своєї
відповідальності, наприклад стосовно
місця проживання дітей та доступу до
них.

Статтею 2 глави 1 зазначеної Конвенції
визначено термін «суб'єкти
батьківської відповідальності» -
батьки та інші особи чи органи, які
мають здійснювати частково або
повністю батьківську
відповідальність.

Відповідно до ст.ст.3,7,8,18,19 Конвенції
про права дитини (ратифіковано
Постановою Верховної Ради України N
789-XII від 27.02.91) в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов'язуються
забезпечити дитині такий захист і
піклування, які необхідні для її
благополуччя, беручи до уваги права й
обов'язки її батьків, опікунів чи інших
осіб, які відповідають за неї за
законом, і з цією метою вживають всіх
відповідних законодавчих і
адміністративних заходів. Дитина з
моменту народження має право на
піклування своїх батьків. мати
громадянство. Батьки або у відповідних
випадках законні опікуни несуть
основну відповідальність за виховання
і розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Відповідно до ст. 51 Конституції України
батьки зобов'язані утримувати дітей до
їх повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки мають
право та зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток .

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток.

Отже, саме на батьків покладено
обов'язок піклуватись про дитину,
забезпечувати її житлом і всім
необхідним для її життя та розвитку.

Таким чином саме ОСОБА_3 зобов'язана
забезпечити ОСОБА_4 житлом та
зареєструвати її за місцем свого
проживання.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що добутими по справі
доказами знайшло своє підтвердження
факт не проживання ОСОБА_4 без поважних
причин у АДРЕСА_1 м. Полтаві 6 місяців,
внаслідок чого вона втратила право
користування жилим приміщенням та
підлягає зняттю з реєстрації за
вказаною адресою.

Керуючись ст.ст. 3,5,7, 8, 10,14, 57-59,60, 208-209,
212-218, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка виступає в
інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи: Служба у
справах дітей Ленінської районної у м.
Полтаві ради, Ленінський районний
сектор в м. Полтаві Управління
державної міграційної служби України у
Полтавській області, Управління
державної міграційної служби України у
Полтавській області про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано до Ленінського
районного суду міста Полтави протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через
Ленінський районний суд м. Полтави
шляхом подачі протягом 10 днів з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави С. Д. Кононенко