УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Гончара В.П.,

Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування
судового наказу, за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду
Київської області від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 21 жовтня 2013 року
в задоволенні заяви про скасування
судового наказу відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 14 січня 2014 року відмовлено
у відкритті апеляційного провадження
за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського
міського суду Київської області від 21
жовтня 2013 року на підставі ст. 297 ЦПК
України.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного
провадження, апеляційний суд виходив
із того, що в заяві про поновлення
строку на апеляційне оскарження
заявники не зазначили поважні причини
пропуску строку. Крім того, ОСОБА_5
зазначила, що звільнена від сплати
судового збору, проте інші заявники не
надали доказів на підтвердження
звільнення їх від сплати судового
збору.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна з огляду на
наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 10 грудня 2013 року апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на
ухвалу Ірпінського міського суду
Київської області від 21 жовтня 2013 року
залишено без руху та надано заявникам
строк для усунення недоліків, а саме:
сплатити судового збору та зазначення
причин пропуску строку апеляційного
оскарження ухвали суду першої
інстанції.

09 січня 2014 року до апеляційного суду
надійшла заява ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, в
якій останні просили залишити
апеляційну скаргу в їх частині без
розгляду. Крім того, ОСОБА_5 в заяві
зазначала про те, що вона звільнена від
сплати судового збору на підставі п. п.
9, 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір» та як на підставу причин пропуску
строку апеляційного оскарження ухвали
суду першої інстанції посилалася на те,
що оскаржувану ухвалу суду першої
інстанції її представник отримав лише
03 грудня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України
апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відмовляючи у відкритті апеляційного
провадження, апеляційний суд виходив
із того, що заявники не зазначили
поважні причини пропуску строку для
подачі апеляційної скарги.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, ухвала суду першої інстанції
постановлена без участі заявників,
копію вказаної ухвали представник
ОСОБА_5 отримав 03 грудня 2013 року, про що
зазначала ОСОБА_5 у заяві про
поновлення строків апеляційного
оскарження та надавала відповідні
докази (а.с. 43-44).

Положення ЦПК України не містять
вичерпного переліку поважних причин
пропуску строку апеляційного
оскарження. Вони підлягають оцінці у
кожній конкретній ситуації, виходячи
із фактичних обставин справи та з
урахуванням вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод про забезпечення справедливого
судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст.
294 ЦПК України апеляційний суд за
заявою особи може поновити пропущений
процесуальний строк на апеляційне
оскарження у разі наявності поважних
причин пропуску цього строку.

Однією із засад судочинства відповідно
до ст. 129 Конституції України є
забезпечення апеляційного оскарження
рішення суду, крім випадків,
встановлених законом, і таким чином
закріплені гарантії перевірки в
апеляційному порядку судових рішень, а
відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
таке конституційне право має бути
забезпечене судовими процедурами, які
повинні бути справедливими.

Суд апеляційної інстанції не дав
належної оцінки доводам ОСОБА_5 про
поважність причин пропуску строку
апеляційного оскарження з точки зору
дотримання права заявника на доступ до
правосуддя, проголошеного ст. 55
Конституції України та ст. 6 Конвенції
про захист прав людини та
основоположних свобод.

Крім того, відмовляючи у відкритті
апеляційного провадження, поза увагою
апеляційного суду залишилося те, що
невиконання інших недоліків
апеляційної скарги, зокрема, несплата
судового збору, є підставою для
визнання апеляційної скарги неподаною
та повернення особі, яка її подала, на
підставі ст. 121 ЦПК України, а не
підставою для відмови у відкритті
апеляційного провадження.

За таких обставин, ухвала апеляційного
суду у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК
України підлягає скасуванню, із
передачею питання про відкриття
апеляційного провадження на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 14 січня 2014 року скасувати,
справу направити до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

С.О. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

В.П. Гончар

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова