У х в а л а

ІМенем УКраїни

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,

Мостової Г.І.,
Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» про стягнення коштів, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Підволочиського районного суду
Тернопільської області від 15 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 12 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд
з позовом до публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» про стягнення страхового
відшкодування.

Ухалою Підволочиського районного суду
Тернопільської області від 15 квітня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 12 червня 2014 року, позовну
заяву ОСОБА_3 повернуто для звернення
до належного суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати оскаржувані ухвали,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права, справу направити
до суду першої інстанції для відкриття
провадження у справі.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи матеріали позовної заяви
ОСОБА_3 суд першої інстанції дійшов
висновку, який вважав правильним і
апеляційний суд, що позивачем
недотримано правил підсудності,
оскільки відносини, що виникли між
сторонами є договірними, вони
регулюються Законом України «Про
страхування», позивач не є споживачем у
цих правовідносинах.

Однак погодитись з висновком про
непідсудність спору суду, до якого
подано позов, неможливо.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України
позови про захист прав споживачів
можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору.

Правовідносини, що виникли за
договором страхування регулюються
Законом України «Про захист прав
споживачів».

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3
зазначав, що 6 квітня 2009 року між
сторонами та ВАТ «Державний ощадний
банк Україна» було укладено договір
страхування наземного транспортного
засобу. 7 квітня 2009 року автомобіль
загорівся, про що було складено акт про
пожежу, тобто мав місце страховий
випадок. У зв'язку з тим, що відповідач
не виконує у добровільному порядку
умови договору, страхове відшкодування
не виплачує, просив задовольнити позов.

Відповідно до Закону України «Про
захист прав споживачів» споживач -
фізична особа, яка придбаває, замовляє,
використовує або має намір придбати чи
замовити продукцію для особистих
потреб, безпосередньо не пов'язаних з
підприємницькою діяльністю або
виконанням обов'язків найманого
працівника (п. 22 ст. 1 цього Закону).

З огляду на викладене, до відносин, що
регулюються вказаним Законом,
належить, зокрема, ті, що виникають із
договору страхування, - як під час його
укладення, так і виконання такого
договору.

З урахуванням того, що спір між
сторонами за вирішенням якого ОСОБА_3
звернувся до суду, виник з приводу
виконання умов договору страхування,
він стосується захисту прав позивача
як споживача, а відтак міг бути поданий
до суду за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування останнього.

Та обставина, що до відносин між
сторонами можуть бути застосовані і
інші норми права, суди не звернули
уваги на те, що таке не змінює статусу
особи, як споживача, який вона набула у
зв'язку із укладенням договору і на
захист порушених прав невиконанням
якого подано позов.

З огляду на зазначене, суди дійшли
помилкового висновку про
непідсудність справи Підволочиському
районному суду Тернопільської області.

За таких обставин постановлені ухвали
не можуть залишатися в силі й
підлягають скасуванню з підстав,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Підволочиського районного суду
Тернопільської області від 15 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 12 червня 2014
року скасувати, питання про відкриття
провадження у справі передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
М.І. Наумчук