№ 233/4043/14-ц
13 жовтня 2014 року Костянтинівський
міськрайонний суд Донецької області у
головуючого судді
представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Костянтинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у володінні будинку
шляхом визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
В С Т А Н О В И В :
03 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, в якому
зазначив, що він є власником будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. 21
травня 2005 року позивач зареєстрував у
зазначеному будинку свого сина -
відповідача по справі, який веде
ненормальний спосіб життя, зловживає
наркотиками. Свою обіцянку знятися з
реєстраційного обліку після
працевлаштування відповідач не вконує,
натомість зловживає наркотиками, у
його відсутність виносить із двору
майно, руйнує будівлі на подвір*ї.
Реєстрація відповідача у будинку
перешкоджає позивачеві розпорядитися
ним і оформити судсидію на оплату
вартості комунальних послуг. Позивач
ОСОБА_1 просить усунути перешкоди у
володінні жилим будинком АДРЕСА_1
шляхом визнання ОСОБА_2 особою, що
втратила право користування
зазначеним жилим будинком.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлені позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві. Зазначив, що відповідач
по справі фактично в будинку АДРЕСА_1 не
мешкає, оскільки змінив місце
проживання з власної волі.
Користуючись тим, що зареєстрований за
зазначеною адресою, періодично
навідується до будинку виключно для
того, щоб вивезти та згодом продати
належне йому майно. Так, відповідачем
була демонтована система опалення в
будинку, продано все вугілля, газова
Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
але не заперечував і не спростував
доводів позивача, зокрема і щодо того,
що ним були демонтована система
опалення в будинку АДРЕСА_1; що він без
дозволу батька розпорядився належним
останньому вугіллям, пральною машинкою
та холодильником, які були в будинку.
Зазначив, що він має власний будинок,
але жити в ньому не бажає через
відсутність побутових умов.
Свідок ОСОБА_3, яка є сестрою позивача
по справі і тіткою відповідача,
пояснила, що ОСОБА_1 мешкає у неї,
оскільки відповідач демонтував
батареї, продав вугілля та майже всі
речі з будинку АДРЕСА_1, що унеможливило
проживання ОСОБА_1 в належному йому
будинку. Відповідач ОСОБА_2 в
теперішній час в зазначеному будинку
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що
мешкають по АДРЕСА_2. Їм відомо, що
відповідач ОСОБА_2 не мешкає в будинку
АДРЕСА_1 більше року, оскільки проживає
у співмешканки за іншою адресою.
Відповідач іноді навідується до
зазначеного будинку і вивозить речі,
Заслухавши пояснення сторін по
справі, допитавши свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши докази по
справі, суд встановив наступні факти та
відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 14 лютого 1985 року
(а.с.5,6) є власником будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
21 травня 2005 року в будинку АДРЕСА_1 був
зареєстрований син позивача по справі -
ОСОБА_2, що підтверджується випискою із
будинкової книги (а.с.7-8).
Поштове повідомлення, наявне в
матеріалах справи (а.с.16) свідчить про
те, що ОСОБА_2 особисто отримав поштову
кореспонденцію за адресою: АДРЕСА_3, що
також дає підстави вважати, що
відпо-відач по праві мешкає саме за
вищевказаною адресою, а не в будинку
Правовідносини, що виникли між
сторонами по справі регулюються
нормами Цивільного кодекса України та
Житлового кодексу України.
Статтею 47 Конституції України
передбачено, що кожен має право на
житло, ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 9 ЖК України
ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом.
Статтею 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
Відповідно до ст. 150 ЖК України,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок, користуються ним
для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд.
Частиною 1 статті 383 ЦК України
передбачено, що власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім*ї , інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України
член сім*ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім*ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним та
власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач
ОСОБА_2 з власної волі без поважних
причин не проживає в будинку АДРЕСА_1
більше одного року, що підтверджується
показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5
та враховуючи, що реєстрація
відповідача в належному позивачеві
будинку порушує його права як власника,
оскільки останній позбавлений
можливості вільно володіти та
розпоряджатися ним, суд вважає за
необхідне задовольнити позов,
визнавши відповідача ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням у зазначеному будинку.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
судові витрати по справі слід віднести
Керуючись ст. 47 Конституції
України, ст. ст. 9,150 ЖК України, ст.ст. 383,
391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88,
209, 212, 214, 215 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у володінні будинку
шляхом визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням у
Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати, пов*язані із сплатою
судового збору у розмірі 243 (двісті
сорок три) гривні 00 копійок.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя