АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА
інстанції - Набудович І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М.,
Рубан С.М.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Холдингової
компанії «Київміськбуд» на ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
03 вересня 2014 року про відкриття
провадження в справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Холдингової компанії
«Київміськбуд», Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України про усунення перешкод у
користуванні власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися
до Дарницького районного суду м. Києва
з позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства «Холдингової
компанії «Київміськбуд», Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві, Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України про усунення перешкод у
користуванні власністю.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 03.09.2014 року відкрито
провадження в справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «Холдингової компанії
«Київміськбуд», Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві, Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України про усунення перешкод у
користуванні власністю.

Не погодившись з такою ухвалою суду,
представник ПАТ «ХК «Київміськбуд»
подав апеляційну скаргу в якій просив
її скасувати через порушення правил
підсудності та постановити нову, якою
повернути позовну заяву позивачам.
Вказував на те, що ухвала постановлена
з порушенням норм процесуального
права. Суд безпідставно відкрив
провадження в даній справі, оскільки
місцезнаходження відповідачів у
справі є Печерський район м. Києва, а
підстави для застосування виключної чи
альтернативної підсудності відсутні.
Також зазначив, що суд першої інстанції
відкриваючи провадження не врахував
положення ст. ст. 17, 19 КАС України. Крім
того, суд не застосував положення ст.
ст. 121, 122 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
з'ясувавши обставини справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття
провадження в даній справі, суд першої
інстанції виходив з того, що справа
підлягає розгляду в цивільному
судочинстві та між сторонами виник
спір з приводу користування нерухомим
майном .

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції є
обґрунтованим та в повній мірі
відповідає вимогам
цивільно-процесуального
законодавства України.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, а відповідно до правила ч.1
ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають в
порядку цивільного судочинства справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Як роз'яснено Пунктом 3 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ» від 01.03.2013 року роз'яснено, що
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі,суди повинні
виходити з того, що відповідно до
статей 15, 16 ЦПК України у порядку
цивільного судочинства суди
розглядають справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових, а також інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Отже, критеріями відмежування справ
цивільної юрисдикції від інших є,
по-перше, наявність у них спору про
право цивільне ( справи за позовами, що
виникають із будь-яких
правовідносин,крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства), по -
друге, суб'єктний склад такого спору (
однією зі сторін у спорі є фізична
особа).

Згідно ст. 109 ЦПК України позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їхнім місцезнаходженням.

Згідно з ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачі пред'явили позов до
відповідачів та просили усунути
перешкоди в користуванні будинку № 5 по
вул. Батуринській в м. Києві шляхом
скасування дозволу № 46 від 11.02.2013
року на будівництво 20-24х (5-6 секція)
поверхового будинку № 22 по вул. А.
Ахматової в м. Києві (будмайданчик А.
Ахматової 8-а.)

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», право власності на майно, на
речове право на чуже майно, захист цих
прав регулюються цивільним
законодавством, і власник має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном (стаття 391
ЦК), а особа, якій належить право на чуже
майно, має право на захист цього права,
у тому числі й від власника майна
відповідно до положень глави 29 ЦК
(стаття 396 ЦК), тому такі спори з
урахуванням вимог статті 15 ЦПК
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства, якщо однією із
сторін є фізична особа, незалежно від
участі у них органу державної влади
та/або органу місцевого самоврядування
(суб'єкта владних повноважень).
Наприклад, це спори щодо безпідставної
відмови органом місцевого
самоврядування у дозволі на
переобладнання чи перепланування
житлового будинку, відмови у
здійсненні забудови чи дозволі на
будівництво тощо, якщо вони
безпосередньо пов'язані з виникненням
та здійсненням права власності на
майно.

Згідно з п. 42 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», виключну підсудність
встановлено для позовів, що виникають
із приводу нерухомого майна (частина
перша статті 114 ЦПК). Згідно з
положеннями статті 181 ЦК до нерухомого
майна належать: земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на них,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

В даному випадку спір виник з приводу
користування нерухомим майном, а тому
суд першої інстанції вірно застосував
правила ст. 114 ЦПК України, яка регулює
правила виключної підсудності у
цивільних справах щодо нерухомого
майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що
справа повинна розглядатися в
Печерському районному суді м. Києва за
місцезнаходження відповідачів,
колегія суддів вважає безпідставними,
оскільки відповідно до ст. 114 ЦПК
України справа підсудна Дарницькому
районному суді м. Києва.

Посилання представника відповідача
про те, що заявлені позовні вимоги
повинні розглядатись в порядку КАС
України, є безпідставними та
спростовуються роз'ясненнями
викладеними в Постанові Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ».

Крім того, колегія суддів враховує
також і те, що відповідно до ст. 31 ЦПК
України позивач протягом розгляду
справи має право уточнити свої позовні
вимоги, а суд у судовому засіданні може
уточнити обставини судового спору,
якщо вважає, що вони не чітко викладені
у позовній заяві.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд
під час проведення попереднього
судового засідання уточнює позовні
вимоги або заперечення проти позову.

Зокрема, у попередньому судовому
засіданні у позивача суд повинен
з'ясувати предмет позову (що конкретно
вимагає позивач), підставу позову (чим
він обґрунтовує свої вимоги) і зміст
вимог (який спосіб захисту свого права
він обрав).

Тобто, у суду першої інстанції були
відсутні правові підстави для відмови
у відкритті провадження в даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги на
висновки суду першої інстанції про
відкриття провадження, з врахуванням
правил виключної підсудності, не
впливають.

Ухвала суду постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
відповідно до ст. 312 ЦПК України колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Холдингової
компанії «Київміськбуд» відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 03 вересня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: