Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

Головуючого судді -

БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі -

Івіній М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 15 січня
1988 року перебуває у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони
мають двох повнолітні дітей.

З 2008 року позивач проживає в Російській
Федерації (м. Санкт-Петербург), де
доглядає хворих батьків. Відповідач
переїздити на постійне проживання до
позивача в Російську Федерацію не
бажає.

У зв'язку з відсутністю
взаєморозуміння між сторонами, різних
поглядів на подальші сімейні відносини
та сімейні обов'язки, збереження сім'ї
позивач вважає для себе неможливим.

Спільного майна, яке потребує поділу, у
сторін немає.

З вищенаведених підстав позивач
просить задовольнити її позов.

До початку судового засідання сторони
звернулися до суду з письмовими
заявами про розгляд справи у їх
відсутність, позивач позов підтримала
повністю та просила задовольнити, а
відповідач позовні вимоги про
розірвання шлюбу підтримав в повному
обсязі, проти розірвання шлюбу не
заперечував.

Вивчивши письмові заяви сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 15 січня 1988 року,
зареєстрованому Відділом запису актів
цивільного стану Виконкому
Залізнодорожньої районної ради
народних депутатів м. Красноярськ, про
що в книзі реєстрації зроблений
актовий запис № 29 (а.с. 9).

Спільне життя між сторонами не
склалося і сім'я фактично розпалася з
2008 року, сторони на даний час не ведуть
спільного господарства та не
підтримують шлюбних стосунків, що ними
визнається і згідно зі ст. 61 ЦПК України
не підлягає доказуванню.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач
може визнати позов протягом усього
часу судового розгляду, зробивши усну
заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Враховуючи викладені позивачем та
визнані відповідачем обставини, суд
дійшов висновку про те, що сім'я сторін
фактично розпалась та поновлена бути
не може.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Оскільки збереження формально
існуючого шлюбу суперечитиме
інтересам обох сторін, позов про
розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 110, 112 СК України,
ст.ст. 10, 60, 174, 209-210, 212-215, 223, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 січня 1988 року,
Відділом запису актів цивільного стану
Виконкому Залізнодорожньої районної
ради народних депутатів м. Красноярськ,
актовий запис № 29, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
- розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через Дніпровський
районний суд м. Києва до Апеляційного
суду м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ :