Справа №295/7147/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в
складі:

Головуючого -судді Комісарчук О.В.

З участю
секретаря Никончук М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Житомирі цивільну
справу за позовом представника
позивача ОСОБА_1, поданого в інтересах
позивача ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про
розірвання договору довічного
утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач звернулась до суду
з даним позовом, в якому просить
розірвати договір довічного утримання,
укладений 01.04.2008 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4
та ОСОБА_2, а також зняти заборону
відчуження квартири за адресою:
АДРЕСА_1. В обгрунтування позовних
вимог зазначила, що позивач не може
виконувати зобов'язання за договором
стосовно відповідача ОСОБА_3, що є
підставою для його розірвання.

В судовому засідання представник
позивача підтримала заявлені позовні
вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнала повністю, не
заперечувала щодо задоволення позову.
Зазначила, що дійсно на даний час
позивач не виконує умови договору щодо
надання їй належного матеріального
забезпечення.

Вислухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, з
урахуванням меж заявлених позовних
вимог, суд приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що 01.04.2008 року між
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено
договір довічного утримання, який
посвідчений приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 та зареєстрований в
реєстрі за №1064 (а.с.4).

Відповідно до умов цього договору
відповідач та ОСОБА_4 передали у
власність позивача ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1, яка належала їм на праві
власності згідно свідоцтва про право
власності на житло №22891, виданого 11.04.1997
року відділом приватизації державного
житлового фонду Житомирської міської
ради, зареєстрованого 07.05.1997 року
Житомирським обласним державним
комунальним підприємством по
технічній інвентаризації за № 13089. В
свою чергу позивач зобов'язувалась
довічно повністю утримувати ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, забезпечувати їх харчуванням,
одягом, доглядом, необхідною допомогою
та залишити в їх безкоштовному
користуванні вказану квартиру.
Вартість матеріального забезпечення
була визначена сторонами в сумі 300,00
грн. щомісячно. Приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 було накладено заборону
на відчуження квартири АДРЕСА_1, яка
зареєстрована в реєстрі за № 1065.

Договір довічного утримання від 01.04.2008
року був зареєстрований в день його
укладення в Державному реєстрі
правочинів (а.с. 5).

ОСОБА_4, який був однією із сторін
даного договору, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджено свідоцтвом про смерть,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану Житомирського
міського управління юстиції 08.06.2010 року
(а.с.6), а тому зобов'язання за договором
в цій частині припинені відповідно до
статті 755 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача пояснила, що позивач не
виконує умови договору довічного
утримання належним чином, не надає
кошти на утримання відповідача,
оскільки перебуває в скрутному
матеріальному становищі.

Відповідно до ст.755 ЦК України договір
довічного утримання (догляду) може бути
розірваний за рішенням суду, зокрема,
на вимогу відчужувача або третьої
особи, на користь якої він був
укладений, у разі невиконання або
неналежного виконання набувачем своїх
обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно ст. 756 ЦК України у разі
розірвання договору довічного
утримання (догляду) у зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням набувачем обов'язків за
договором, відчужувач набуває право
власності на майно, яке було ним
передане, і має право вимагати його
повернення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування норм цивільного
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" від 12.06.2009р. № 2, у
разі визнання відповідачем позову, яке
має бути безумовним, і якщо таке
визнання не суперечить закону й не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб (не відповідача), суд ухвалює
рішення про задоволення позову,
обмежившись у мотивувальній частині
рішення посиланням на визнання позову
без з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Враховуючи визнання відповідачем
позову, яке не суперечить закону й не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд ухвалює рішення про
задоволення позову, розриває договір
довічного утримання, укладений між
сторонами 01.04.2008 року та скасовує
заборону на відчуження квартири
АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 755, 756 ЦК України,
ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати договір довічного утримання,
укладений 01 квітня 2008 року між ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрований в реєстрі за №1064.

Скасувати заборону відчуження
квартири АДРЕСА_1, яка була застосована
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу ОСОБА_5
та зареєстрована в реєстрі за № 1065

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
м. Житомира шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.В. Комісарчук