Справа № 152/1632/14-ц
Номер рядка звіту 26
У Х В А Л А

29 вересня 2014 року

м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області Строгий І.Л.,
розглянувши позовну заяву Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення,

у с т а н о в и в:

10.09.2014 року позивач звернувся до суду з
указаним вище позовом, у якому просить
в рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором
№VIS0GА від 12.12.2007 року, у розмірі 26
064,49 грн: 1) звернути стягнення на
будинок загальною площею 35,40 м кв.,
житловою площею 29,60 м кв., який
розташований за адресою: Вінницька
область, Шаргородський р-н, с. Пасинки,
вул. Жовтнева, 4, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки (на
підставі договору іпотеки № VIS0GА
від 12.12.2007 року) ПАТ КБ «Приватбанк» (49094,
м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладенням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмета іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» усіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки; виселити
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають у
житловому будинку (предмет іпотеки),
розташованому за адресою:
Шаргородський р-н, с. Пасинки, вул.
Жовтнева, 4; стягнути з відповідача
судові витрати.

Указана позовна заява ухвалою судді
від 11.09.2014 року залишена без руху,
оскільки не відповідала вимогам ч. ч. 4
та 5 статті 119 ЦПК України.

Так, згідно ч. 4 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна відповідати
вимогам, встановленим законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року
передбачено, що позовна заява про
вирішення спору, що виникає з кредитних
правовідносин, за формою і змістом
повинна відповідати загальним
правилам, встановленим статтею 119 ЦПК, а
залежно від предмета та підстави
позову – і вимогам, які містяться у
спеціальному законодавстві. Зокрема, у
разі пред’явлення позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у заяві має бути викладено обставини,
необхідні для ухвалення рішення,
зокрема, відповідно до статті 39 Закону
України «Про іпотеку».

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про
іпотеку» встановлено, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для його
подальшої реалізації.

Водночас, у прохальній частині
позовної заяви не викладено обставин,
необхідних для ухвалення рішення,
передбачених статтею 39 Закону України
«Про іпотеку», зокрема, не зазначено:

- усіх складових, з яких складаються
загальний розмір вимог, що підлягають
сплаті іпотекодержателю з вартості
предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок
якого підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження
предмета іпотеки або передачі його в
управління на період до його
реалізації, якщо такі необхідні;

- початкова ціна предмета іпотеки для
його подальшої реалізації.

Відтак, позовна заява не відповідає ч. 4
ст. 119 ЦПК України.

Окрім того, у прохальній частині
позовної заяви не зазначено у рахунок
погашення чиєї заборгованості позивач
просить звернути стягнення на предмет
іпотеки, що суперечить п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України щодо змісту позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» зазначено, що якщо заява не
відповідає вимогам статей 119, 120 або не
сплачено судовий збір чи не оплачено
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи, суддя
відповідно до вимог статті 121 ЦПК
постановляє ухвалу, в якій повинні бути
зазначені конкретні підстави
залишення заяви без руху, в тому числі й
розмір несплачених судових витрат, і
надає строк для усунення недоліків,
тривалість якого визначається в
кожному конкретному випадку з
урахуванням характеру недоліків,
реальної можливості отримання копії
ухвали, яка повинна бути надіслана
заявнику негайно, та їх виправлення.

З огляду на встановлені недоліки
позовної заяви, ухвалою судді від 11.09.2014
року позивачу для виправлення
недоліків позовної заяви надано строк
три дні з дня отримання ним копії
ухвали.

Як убачається із зворотного
повідомлення, ухвалу від 11.09.2014 року про
залишення заяви без руху представник
позивача одержав 13.09.2014 року, а тому
останнім днем усунення недоліків заяви
було 16.09.2014 року. Проте, у зазначений
строк позивач не усунув недоліків,
викладених в ухвалі від 11.09.2014 року та
не подав заяви про продовження строку
усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, у
разі, якщо у встановлений ухвалою про
залишення позовної заяви без руху
строк, позивач не виконає зазначені в
ухвалі вимоги, позовна заява
вважається неподаною і повертається
позивачу.

Таким чином, позовна заява ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення вважається неподаною та
підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України,

у х в а л и в:

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення вважати неподаною та
повернути позивачу.

Роз’яснити, що позивач вправі повторно
звернутися до суду з заявою у
загальному порядку.

Згідно ст.ст. 293, 294, 296 ЦПК України, на
ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду Вінницької
області через Шаргородський районний
суд Вінницької області протягом п’яти
днів з дня її проголошення. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

І.Л. Строгий