ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/843/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р. Петриківський районний
суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Соловйова І.М., при
секретарі судового засідання
Столяренко Н.П., розглянувши в смт.
Петриківка у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
№ 187/843/14-ц за позовом Курилівської
селищної ради Петриківського району
Дніпропетровської області до ОСОБА_1
про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки, -

Встановив:

У липні 2014 року до суду надійшла
позовна заява Курилівської сільської
ради Петриківського району
Дніпропетровської області (далі
Позивач) до ОСОБА_1 (далі Відповідач) про
звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки. Свої вимоги мотивує
тим, що на підставі рішення № 10 сесії 5
скликання Курилівської сільської ради
відповідачу передано у власність
земельну ділянку загальною площею 0.18
га., з них: 0.15 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд; 0.03 га
для ведення особистого селянського
господарства, які розташовано по
АДРЕСА_1. Відповідач володіє земельними
ділянками відповідно до Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЗ № 307030 зареєстрованого
у Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на земельну
ділянку за № 78 від 03.12.2009 року;
Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЗ № 307028
зареєстрованого у Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на земельну ділянку за №
79 від 03.12.2009 року; свідоцтво про
право власності на нерухоме майно від
03.12.2009 року № 4318053 видане Реєстраційною
службою Петриківського районного
управління юстиції. Позивач зазначає,
що згідно вказаних актів, між цими
земельними ділянками існує проміжок,
що підтверджується описом меж
земельних ділянок. Суміжним
землекористувачем є рада. Відповідно
до технічного звіту з геодезичних
робіт щодо встановлення меж земельних
ділянок в натурі /на місцевості/ за
адресою АДРЕСА_1, загальна площа
фактичного використання земельних
ділянок відповідача складає 0.1969 га. В
той же час частина земельних ділянок,
які перебувають у власності
Відповідача площею 0.0134 га останнім не
використовується. Проте, у зв'язку зі
зміщенням земельних ділянок
відповідача, ним самовільно
використовується земельна ділянка 0.0303
га за рахунок ради. Крім того, дана
земельна ділянка являється єдиним
проїздом до домоволодіння ОСОБА_2

При таких обставинах Позивач вимушений
звернутися до суду з проханням
зобов'язати Відповідача звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
загальною площею 0.0303 га. та привести
вказану земельну ділянку у первісний
стан.

В судовому засіданні представник
Позивача, позов підтримала, просила
його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав та в свою
чергу прохає в позові відмовити в
повному обсязі, посилаючись на те, що
вказана земельна ділянка є його
власністю. Вказане підтверджується
рішенням Позивача №116-10/V, яким надано у
власність земельну ділянку одним
масивом площею 0,18 га. Доводи Позивача,
щодо наявності дороги спростовується
листом Петриківської районної
державної адміністрації, відділу
регіонального розвитку,
містобудування та архітектури від
18.02.2013 року №08, де визначено, що
генеральним планом смт. Курилівка в
даному кварталі проїзд не
передбачений. Окрім того також не
обґрунтовані доводи Позивача про
єдність проїзду до земельної ділянки
ОСОБА_2, що зокрема спростовується
рішенням суду від 22.08.2013 року у справі
№0431/1821/12.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши сторін, оцінивши докази, суд
дійшов до висновку про обґрунтованість
позову та необхідності його
задоволення з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, на
підставі рішення № 10 сесії 5 скликання
Курилівської сільської ради від 03.10.2007
року, Відповідачу передано у власність
земельну ділянку загальною площею 0.18
га., з них: 0.15 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд; 0.03 га
для ведення особистого селянського
господарства, які розташовано по
АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право власності
та державних актів Відповідача на
право власності на земельну ділянку
останній є власником земельних
ділянок:

- індексний номер свідоцтва 4318053 - є
власником земельної ділянки
розташованої в АДРЕСА_1 площею 0,0204
га.кадастровий номер -02-010-0063, яка
межує із землями ОСОБА_1 (кадастровий
план від А до Б), землями Курилівської
селищної ради (кадастровий план від Б
до В) та землями гр. ОСОБА_3 (кадастровий
план від В до А);

- акт серії ЯЗ № 307030 - є власником
земельної ділянки розташованої в
АДРЕСА_1 площею 0,0204 га. кадастровий
номер -02-010-0061, яка межує із землями
Курилівської селищної ради (А), землями
гр. ОСОБА_4 (Б) та землями гр. ОСОБА_5 (В);

- акт серії ЯЗ № 307020 - є власником
земельної ділянки розташованої в
АДРЕСА_1 площею 0,1500 га. кадастровий
номер -02-010-0062, яка межує із землями
гр. ОСОБА_6 (А), землями гр. ОСОБА_4 (Б),
землями Курилівської селищної ради (В)
та землями гр. ОСОБА_1 (Г).

Згідно державного акта на право
власності на земельну ділянку ОСОБА_4
(а.с 47) земельна ділянка кадастровий
номер :02:010.0056 межує із землями
Відповідача та позивача, відповідно
опису меж зазначено "Б-В" земля
Курилівської с.ради (проїзд).

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України, до повноважень селищної ради в
сфері регулювання земельних відносин
на території селища віднесено
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержання земельного та
екологічного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу
України, землі, які належать на праві
власності територіальних громадян сіл,
селищ, міст, є комунальною власністю.

За ст. 152 ч. 2 Земельного кодексу України,
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь яких порушень його права
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно положень ст. 212 Земельного
кодексу України, самовільно зайняті
земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або
землекористувачам без відшкодування
затрат, понесених за час незаконного
користування ними. Приведення ділянок
у придатний для ви користування стан,
включаючи знесення будинків, будівель,
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян або юридичних осіб, які
самовільно зайняли земельні ділянки.
Повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок провадиться за
рішенням суду.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України, право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Порушення земельного законодавства
підтверджується Актом перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства Державної інспекції
сільського господарства в
Дніпропетровській області від 29
листопада 2013 року, в якому висвітлено
те, що відповідач використовує
самовільно земельну ділянку площею 0.0303
га без правовстановлюючих документів
відповідного органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування про
їх передачу у власність або надання у
користування /оренду/ та за відсутності
вчиненого правочину щодо вказаної
земельної ділянки (а. с. 7-9).

Допитані в судовому засіданні свідки
як зі сторони Позивача так і зі сторони
Відповідача, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, та ОСОБА_11
зазначили, що фактично проїзд був та на
даний час він загороджений
Відповідачем.

При цьому свідки з боку Відповідача
стверджували, що вказана земельна
ділянка належить та належала сім'ї
Відповідача, проїзд для транспорту
надавався з дозволу останнього, та
через засмічення його території він
заборонив проїжджати через його двір
та загородив двір парканом.

Однак вказані доводи в силу статей 59, 60,
61 ЦПК України, суд оцінює критично, так
як показами свідків не може бути
підтверджено право власності на
земельну ділянку.

Кадастрові карти (а.с. 4, 5) вказують
місце знаходження земельної ділянки
для проїзду до домоволодіння ОСОБА_2
(№4) та місце знаходження об'єкту
нерухомого майна - земельних ділянок
Відповідача (1, 2, 3), які узгоджуються з
кадастровим планом земельних ділянок
Відповідача щодо межування їх із
землями Позивача.

Таким чином доводи Відповідача, що він
є власником земельної ділянки єдиним
масивом, яка не межує із землями
Позивача, спростовуються матеріалами
справи.

Окрім того у рішенні Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 22.08.2013 року у справі
№0431/1821/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про встановлення земельного сервітуту,
судом відмовляючи у позові зазначено,
що ОСОБА_2, маючи право на користування
земельною ділянкою 0,15 га як
спадкоємиця має право звернутись із
зазначеними позовними вимогами до
належного відповідача, а саме до
Курилівської селищної ради, а не до
ОСОБА_1, так як в суді не заперечувалось
сторонами і маються безперечні докази
того, що земельна ділянка на яку
претендує позивач ОСОБА_2 для проїзду
своїми транспортними засобами
належить - Курилівській селищній раді
Петриківського району , а не
відповідачу.

За таких обставин, враховуючи
доведеність Позивачем наявності його
земельної ділянки поміж земельними
ділянками Відповідача, яким здійснено
загородження ділянки яка йому не
належить, позов підлягає задоволенню.

Інші доводи Відповідача не
спростовують висновків суду.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України,
судові витрати необхідно покласти на
Відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 130, 174, 212, 215, 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Курилівської селищної ради
Петриківського району
Дніпропетровської області -
задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, паспорт
серія НОМЕР_2 виданий 18.11.1998 року
міським Дніпровським РВ
Дніпродзержинського МУ УМВС України в
Дніпропетровській області) звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку,
що розташована за адресою АДРЕСА_1,
загальною площею 0,0303 га.

Зобов'язати ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, паспорт
серія НОМЕР_2 виданий 18.11.1998 року
міським Дніпровським РВ
Дніпродзержинського МУ УМВС України в
Дніпропетровській області) привести
земельну ділянку, що розташована за
адресою АДРЕСА_1, загальною площею 0,0303
га у первісний стан.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1, паспорт
серія НОМЕР_2 виданий 18.11.1998 року
міським Дніпровським РВ
Дніпродзержинського МУ УМВС України в
Дніпропетровській області) на користь
держави, витрати по сплаті судового
збору в розмірі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп. (реквізити: код ЄДРПОУ суду
26371366; Р/Р 0225; КБК 22030001; отримувач
УДКСУ у Петриківському районі
Дніпропетровської області; ОКПО 37320300;
МФО 805012; банк отримувач ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено
та підписано 10.10.2014 року.

Суддя І. М. Соловйов