Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 26 червня 2014 року,

встановила:

У листопаді 2013 року публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - Банк)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що згідно
кредитного договору від 29 серпня 2005
року, укладеного між Банком та ОСОБА_4,
остання отримала кредит в розмірі 4 000
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою 48 % річних на суму залишку
заборгованості.

Зазначав, що згідно пункту 9.12 умов і
правил надання банківських послуг
договір діє протягом 12 місяців з
моменту підписання. Якщо протягом
цього терміну жодна зі сторін не
проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
пролонгується на такий самий термін.

У порушення норм Цивільного кодексу
України та умов договору відповідачка
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконала, у зв'язку із
чим утворилась заборгованість у
розмірі

16 632,20 грн, яка в добровільному порядку
сплачена не була.

Рішенням Хортицького районного суду м.
Запоріжжя від 24 березня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» суму
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 7 409,46 грн та 96,35 грн сплаченого
судового збору.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 26 червня

2014 року рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову скасовано,
у цій частині ухвалено нове рішення про
відмову в задоволенні позову, в іншій
частині рішення місцевого суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі Банк просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності.

Даний висновок відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, рішення
апеляційного суду Запорізької області
від 26 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В.М. Колодійчук