Дата документу 26.09.2014
Справа № 501/2136/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Іллічівський міський
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

при секретарі - Ковтонюк Г.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Іллічівську Одеської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Іллічівської міської ради Одеської
області, відділу Держземагенства,
треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_7 про захист
права власності, визнання протиправним
рішення, недійсним держакту,
зобов'язання не перешкоджати в
користуванні власністю та зустрічного
позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3
про відновлення меж земельної ділянки,
-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, Іллічівської
міської ради Одеської області, відділу
Держземагенства у м.Іллічівськ
Одеської області (треті особи - ОСОБА_3,
ОСОБА_7) (а.с.2-4), у подальшому уточненим
(а.с.220-224), стверджуючи, що земельна
ділянка площею 0,16 га, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1 належить йому, ОСОБА_3
та ОСОБА_7 на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного 12.10.1999 року
між ними та ОСОБА_8 Останній володів
земельною ділянкою на підставі
державного акту на право приватної
власності на землю, виданого
Олександрівською селищною радою 08.07.1998
року та зареєстрованого в книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю під №43.

Позивач вказує, що межі земельної
ділянки при приватизації були
узгоджені користувачами та власниками
сусудніх земельних ділянок, в тому
числі ОСОБА_5, якій належить на праві
власності сусіднє домоволодіння.

24.09.2008 року ОСОБА_5 зруйнувала весь
тимчасовий паркан на межі їхніх
сусідніх ділянок і встановила нову
межу, у подальшому зруйнувала межову
огорожу і зайняла частину його
(позивача) і третіх осіб ділянки,
огородивши її сіткою рабицею.

25.09.2008 року ОСОБА_5 отримала держакт на
земельну ділянку площею 0,940 га за
адресою: АДРЕСА_2 на підставі рішення
Іллічівської міської ради №322/61-V від
26.10.2007 року.

Позивач вказує, що у зв'язку з цим він
23.12.2009 року звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_5, Іллічівської міської ради і
відділу земельних ресурсів про
встановлення меж згідно держакту від
08.07.1998 року і визнання недійсним
держакту ОСОБА_5 Рішенням суду йому
(позивачу) було відмовлено в
задоволенні позову.

Також позивач вказує, що з технічною
документацією і в тому числі з копією
оскаржуваного в рамках дійсної справи
рішення Іллічівської міської ради він
ознайомився в квітні 2011 року і саме
тоді він дізнався про порушене право,
яке полягає у тому, що межі земельної
ділянки він не узгоджував особисто,
межі узгодила тільки ОСОБА_3, з якою він
був у неприязних стосунках. Позивач
вказує, що приватизація земельної
ділянки ОСОБА_5 і зокрема рішення
міськради було прийнято в порушення
ч.1.г.е ст.91 ЗК України без узгодження з
ним, без попередніх геодезичних
замірів, без врахування реально
встановленого паркану на межі сумісних
земельних ділянок.

У зв'язку з цим позивач звернувся до
суду з даним позовом та просить суд:

- відновити строк для звернення до суду
з дійсним позовом, визначивши причину
пропуску поважною;

- визнати протиправним і скасувати
рішення Іллічівської міської ради
№322/61-V від 26.10.2007 року про передачу у
власність ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0940 га за адресою: АДРЕСА_2;

- визнати недійсним державний акт на
земельну ділянку площею 0,940 га за
адресою: АДРЕСА_2, виданий 25.09.2008 року
Іллічівською міською радою і відділом
Держкомзему у м.Іллічівськ Одеської
області ОСОБА_5 на підставі рішення
Іллічівської міської ради №322/61-V від
26.10.2007 року;

- зобов'язати ОСОБА_5 не перешкоджати
йому (позивачу) в користуванні
земельною ділянкою площею 0,136 га,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1 і у
встановленні (відновленні) межі
земельних ділянок АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1
шляхом встановлення паркану на
відстані 0,59 м. від точок №10-№13 у бік
земельної ділянки АДРЕСА_2 ОСОБА_5
вздовж всієї межі розподілу згідно
плану земельних ділянок технічного
звіту, виконаного фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_9 для проведення по
справі судової будівельно-технічної
експертизи №025/2014 від 16.06.2014 року;

- встановити (відновити) межі земельних
ділянок АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 шляхом
встановлення паркану на відстані 0,59 м.
від точок №10-№13 у бік земельної
ділянки АДРЕСА_2 ОСОБА_5 вздовж всієї
межі розподілу згідно плану земельних
ділянок технічного звіту, виконаного
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9
для проведення по справі судової
будівельно-технічної експертизи №025/2014
від 16.06.2014 року.

У липні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 (а.с.45-47),
ОСОБА_10, ОСОБА_11 про відновлення меж
земельної ділянки, стверджуючи, що ій
належить земельна ділянка АДРЕСА_2,
розміром 0,094 га, на якій розташований
житловий будинок.

По сусідству з нею у житловому будинку
АДРЕСА_1 проживають відповідачі. Їх
житловий будинок розташований на
земельній ділянці площею 0,136 га і межує
з її (позивачки) земельною ділянкою.

Позивачка вказує, що 21 грудня 2007 року
були встановлені в натурі межі
земельної ділянки АДРЕСА_2 та були
узгоджені зі ОСОБА_3 В 2008 році ОСОБА_4
перемістив межу, що розділяє їхні
земельні ділянки на 1-2 м. у глиб її
території та зайняв земельну ділянку
площею 0,0040 га.

Також позивачка зазначає, що ОСОБА_4
звертався з позовом до Іллічівського
міського суду про відновленні межі, яка
поділяє їхні земельні ділянки, одна в
задоволенні позову було відмовлено.
Вказане рішення набуло чинності.

У зв'язку з цим позивачка ОСОБА_5
звернулася до суду з даним позовом та
просить суд зобов'язати ОСОБА_12, ОСОБА_3
та ОСОБА_7 відновити межу, яка поділяє
земельні ділянки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 у
відповідності з даними
земельно-кадастрової документації.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 15.01.2014 року скасовано
ухвалу Іллічівського міського суду від
02 жовтня 2014 року (а.с.98-99) у закритті
провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування рішення
Іллічівської міської ради №322/61-V від
26.10.2007 року про передачу у власність
ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,0940 га
за адресою: АДРЕСА_2. Справу направлено
до того ж суду для подальшого розгляду
по суті у відповідності до чинного
законодавства.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом ОСОБА_1
просила позов задовольнити та
відмовити у задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_5, мотивуючи тим, що ОСОБА_5
не порушувалося право ОСОБА_4 та інших
осіб на земельну ділянку та ОСОБА_4
перешкоджає їй користуватися її
земельною ділянкою.

Представник відповідача за зустрічним
позовом ОСОБА_2 заперечила проти
задоволення позову ОСОБА_4, просила суд
задовольнити зустрічний позов ОСОБА_5 в
повному обсязі, мотивуючи тим, що до
ОСОБА_4 власником земельної ділянки
АДРЕСА_1 був ОСОБА_8 та при встановленні
в натурі меж земельної ділянки АДРЕСА_1,
межі були узгоджені із ОСОБА_3 -
співвласником сусідньої земельної
ділянки.

Представник відповідача Іллічівської
міської ради Одеської області у судове
засідання не прибув, надав клопотання
(а.с.111, 235), в якому просив розглянути
справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні пояснила, що їй, ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 на праві власності по 1/3 частці,
кожному, належить земельна ділянка
АДРЕСА_1. Після придбання ними
зазначеної земельної ділянки, межі
земельної ділянки АДРЕСА_1, ОСОБА_5 не
змінювались, вона при оформлені
державного акту на право власності на
земельну ділянку ОСОБА_5 узгодила межі
земельної ділянки. Також ОСОБА_3
пояснила, що після придбання земельної
ділянки за договором купівлі -продажу,
вони не отримали новий державний акт та
межі земельної ділянки не
встановлювалися відповідними
органами.

Третя особа - ОСОБА_7 у судове засідання
не прибув, надав до суду заяву про
розгляд справи без його участі (а.с.125), з
позовом не погодився.

Заслухавши присутніх сторін по справі,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_4
до ОСОБА_5, Іллічівської міської ради
Одеської області, відділу
Держземагенства, треті особи - ОСОБА_3,
ОСОБА_7 про про захист права власності,
визнання протиправним рішення,
недійсним держакту, зобов'язання не
перешкоджати в користуванні власністю
та зустрічного позову ОСОБА_5 до
ОСОБА_4., ОСОБА_7, ОСОБА_3 про відновлення
меж земельної ділянки - слід відмовити
з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 126 ЗК
України право власності на земельну
ділянку посвідчується державним актом,
крім випадків, визначених частиною
другою цієї статті.

Пунктом а) частини 1 статті 126 ЗК України
передбачено, що право власності на
земельну ділянку, набуту у власність із
земель приватної власності без зміни
її меж, цільового призначення,
посвідчується цивільно-правовою
угодою щодо відчуження земельної
ділянки, укладеною в порядку,
встановленому законом, у разі набуття
права власності на земельну ділянку за
такою угодою.

Згідно ч.1 ст.81 Земельного Кодексу
України встановлено, що громадяни
України набувають права власності на
земельні ділянки на підставі придбання
за договором купівлі -продажу.

Статтею 125 Земельного кодексу України
встановлено, що право власності на
земельну ділянку виникає з моменту
державної реєстрації цих прав.

Відповідно до положень Земельного
кодексу України (стаття 126) до
документів, що посвідчують право
власності на земельну ділянку,
належать:

- державний акт про право власності на
земельну ділянку,

- цивільно-правова угода щодо
відчуження земельної ділянки (договір
купівлі - продажу, дарування, довічного
утримання тощо),

- свідоцтво про право на спадщину.

При цьому, у тому випадку, коли право
власності на земельну ділянку
посвідчується відповідною
цивільно-правовою угодою чи свідоцтвом
про право на спадщину, такі документи
не є самостійними правовстановлюючими
документами, оскільки до них в
обов'язковому порядку має бути
долучений державний акт про право
власності на земельну ділянку, що була
відчужена чи успадкована.

При набутті у власність земельної
ділянки законодавство України не
вимагає виготовлення нового
державного акта на право власності.
Однак ця норма застосовується
виключно, коли перехід права власності
на земельну ділянку здійснюється без
зміни її меж та/або цільового
призначення.

28 січня 1998 року рішенням № 9
виконавчого комітету Олександрівської
селищної ради (т.73) вирішено передати
безкоштовно у приватну власність
земельну ділянку розташовану у
АДРЕСА_1, розміром 0,136 га для
обслуговування житлового будинку
надвірних споруд та для ведення
особистого підсобного господарства
гр.ОСОБА_8

З акту встановлення меж земельної
ділянки (т.33), додатку до акту
встановлення меж земельної ділянки
(а.с.34) вбачається, що 04 червня 1998 року
були встановлені в натурі межі
земельної ділянки та зазначені межі
були узгоджені з ОСОБА_13

Згідно копії державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІV-ОД № 024996, виданого ОСОБА_8 08 липня 1998
року (т.11) вбачається, що ОСОБА_8 на праві
приватної власності належить земельна
ділянка АДРЕСА_1, розміром 0,136 га (а.с.8).

Відповідно до копії договору
купівлі-продажу від 12 жовтня 1999 року
(т.6), ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_7 придбали земельну ділянку, що
знаходиться в АДРЕСА_1, розміром 0,1360 га
та є співвласниками будинку за цією ж
адресою у розмірі 1/3 кожний (а.с.76-77).

Згідно ч.1 ст.118 ЗК України, громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.188 ЗК україни,
рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

26.10.2007 року Іллічівською міською радою
Одеської області було прийнято рішення
322/61-V про передачу у власність ОСОБА_5
земельної ділянки площею 0,0940 га за
адресою: АДРЕСА_2. Згідно рішення
Іллічівської міської ради Одеської
області ОСОБА_5 безоплатно передана у
власність земельна ділянка площею 0,0940
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
(а.с.7).

Реалізуючи рішення Іллічівської
міської ради Одеської області від
26.10.2007 року року №322/61-V, ОСОБА_5 отримала
державний акт серія ЯЖ № 312726 від 25
вересня 2008 року на право власності на
земельну ділянку площею 0,0940 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5).

З акту встановлення меж земельної
ділянки (а.с.66), додатку до акту
встановлення меж земельної ділянки
(а.с.67) вбачається, що 21 грудня 2007 року
були встановлені в натурі межі
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2
та зазначені межі були узгоджені із
представниками суміжних власників
землі та землекористувачів ОСОБА_3,
ОСОБА_14 та ОСОБА_5, якій належить на
праві власності сусіднє домоволодіння
(а.с.61-65, 124).

Судом досліджена Технічна
документація по складанню державного
акту на право приватної власності на
землю ОСОБА_8 та Технічна документація
по складанню державного акту на право
приватної власності на землю ОСОБА_5,
які також використовувались для
надання висновку експерта № 025/2014 від
16.06.2014 року (а.с.178-183).

Згідно висновків даної експертизи
встановлено, що:

- межі згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку від
25.09.2008 року ОСОБА_5, кадастровий номер
:04:007:0042, співпадають з фактичною
капітальною огорожею, окрім тимчасової
огорожі, встановленої між суміжниками;

- межі земельної ділянки згідно
Державного акту на право власності на
земельну ділянку від 08.06.1998 року, Серія
ІV-ОД №024996 ОСОБА_8 частково співпадають
з фактичною огорожею; наявний перетин з
трьома суміжними земельними ділянками;

- межі земельних ділянок АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1 згідно схеми станом на 1996 рік
не відповідають фактичним межам, але
лінія розподілу співпадає з межею
згідно державного акту від 25.09.2008 року
ОСОБА_5, однак довша на 1,23 м з фасадної
сторони;

- тимчасова огорожа встановлена
невідповідно до Схеми розподілу
домоволодіння АДРЕСА_2 станом на 1996 рік;

- для відновлення (встановлення)
суміжної межі земельних ділянок
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, яка існувала станом
на 1996 рік, тобто на момент розподілу
домоволодіння АДРЕСА_2, необхідно
встановити паркан по лінії, що
проходить по точкам №10-13 згідно плану
земельних ділянок Технічного звіту,
див. додаток №1 (виконати геодезичну
зйомку по встановленню межових знаків
земельної ділянки АДРЕСА_2,
розташованої за вище вказаною адресою,
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку від
25.09.2008 року ОСОБА_5, кадастровий номер
:04:007:0042.

- для відновлення (встановлення)
суміжної межі земельних ділянок
АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, яка існувала станом
на 08.07.1996 рік, тобто на момент отримання
ОСОБА_8 державного акту на право
власності на землю ІV-ОД №024996, виданого
Олександрівською селищною радою 09.07.1998
року, необхідно встановити паркан на
відстані 0,59 м від точок №10-№13 згідно
Плану земельних ділянок Технічного
звіту (див.додаток №1) у бік земельної
ділянки АДРЕСА_2 ОСОБА_5 вздовж всієї
межі розподілу.

Відповідно до технічного звіту про
виконаний комплекс
топографо-геодезичних робіт для
проведення судової
будівельно-технічної експертизи
земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
(а.с.184-209), встановлено, що:

- межі згідно державного акту серія ЯЖ
№312726 на земельну ділянку гр.ОСОБА_5
співпадають з фактичною капітальною
огорожею, окрім тимчасової огорожі
встановленої між суміжниками,

- схеми земельних ділянок по АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_1 мають помилки (невідповідності
до фактичних меж), але лінія поділу
співпадає з межею згідно державного
акту серія ЯЖ №312726 на земельну ділянку
гр.ОСОБА_5, але довша на 1,23 м.,

- тимчасова огорожа встановлена
неправильно,

- межі земельної ділянки згідно
державного акту серія ІV-ОД №024996 на
земельну ділянку ОСОБА_8 мають помилки,
в частині співпадають, в частині не
співпадають з фактичною огорожею,
також є перетин з трьома суміжними
земельними ділянками.

Згідно рішення Іллічівського міського
суду Одеської області від 05 грудня 2012
року (а.с.55-58), ОСОБА_4 відмовлено в
задоволенні його позову до ОСОБА_5,
Іллічівської міської ради, Держкомзему
м.Іллічівська про відновлення межі,
повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки, визнання державного
акту на землю недійсним.

Вказане рішення суду залишено без змін
Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 13.03.2013 року (а.с.51-54).

Згідно до абз.19-22 мотивуючої частини
Ухвали апеляційного суду Одеської
області від 13.03.2013 року (а.с.53) вказано,
що:

«…З п.2 висновку експерта № 18210/23 від
28.09.2012р (т.2 а.с.64) зазначено, що: «При
вивченні «Технічної документації по
складанню державного акту на право
приватної власності ОСОБА_8 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку на території
Олександрівської селищної ради
Одеської області», встановлено, що
каталоги координат поворотних точок
зовнішніх меж в ній не представлені, що
виключає можливість співставлення
фактичного місця розташування
зовнішніх меж земельної ділянки
визначеної в результаті геодезичних
ізискань проведених на земельній
ділянці ТОВ «Граунд-М»з межами згідно
Державного акту серії ІV-ОД № 024996,
виданого 08.07.1998р.

Враховуючи, що немає можливості
співвставлення фактичного місця
розташування зовнішніх меж земельної
ділянки, визначеної в результаті
геодезичних ізискань проведених на
земельній ділянці ТОВ «Граунд-М» з
межами згідно Державного акту серії
ІV-ОД №024996, виданого ОСОБА_8, з
урахуванням того, що з часу придбання
ОСОБА_4 спірної земельної ділянки її
межі зі сторони земельної ділянки
ОСОБА_5 не змінювались та були
встановлені по домовленості з
попереднім власником ОСОБА_8, а також ту
обставину, що на Держкомзем в
м.Іллічівську не покладений обов'язок
відновлення меж земельної ділянки, суд
першої інстанції прийшов до
правильного та обгрунтованого
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4

Суд першої інстанції також правильно
вказав, що за умов відсутності
можливості співставлення фактичного
місця розташування зовнішніх меж
земельної ділянки, визначеної в
результаті геодезичних ізискань,
проведених на земельній ділянці ТОВ
«Граунд-М» з межами згідно Державного
акту серії IV-ОД № 024996, виданого 08.07.1998р.
ОСОБА_8, інші висновки, зроблені
експертом у висновку експерта №18210/23
від 28.09.2012 року не доводять порушень зі
сторони ОСОБА_5 прав власності на землю
ОСОБА_4

Окрім того, відсутність підпису ОСОБА_4
в акті встановлення меж земельної
ділянки ОСОБА_5, за умов відсутності
доказів переміщення нею межі, з часу
придбання земельної ділянки ОСОБА_4 у
ОСОБА_8, та неможливістю встановлення
фактичного місця розташування
земельної ділянки, на яку 08.07.1998р.
виданий Державний акт серії ІУ-ОД № 024996
ОСОБА_8, не є підставою для скасування
Державного акту на право приватної
власності на землю серії ЯЖ № 312726,
виданого ОСОБА_15 25 вересня 2008 року, так
як ОСОБА_4 не доведена обставина
порушення ОСОБА_5 його права власності
на землю….».

Згідно копії постанови про відмову у
порушенні кримінальної справи від
30.08.2008 року (а.с.36), в порушенні
кримінальної справи за заявою ОСОБА_16 -
відмовлено. Як вбачається з мотивуючої
частини постанови, у заяві гр.ОСОБА_16
вказала, що:

«… її сусідка ОСОБА_5 самовільно
привласнила частину земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1 шляхом
встановлення огорожі у вигляді
натягнутого канату. В процесі
перерірки фактів викладених у заяві
гр.ОСОБА_16 було встановлено, що
земельна ділянка за вказаною адресою
межує із земельною ділянкою за адресою:
АДРЕСА_2, яка належить гр.ОСОБА_5 25.09.2008
року представниками відділу
землеустрою Іллічівської міської
адміністрації, які згідно схеми
розташування земельної ділянки ОСОБА_5
встановили нові межі вказаної
ділянки».

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, враховуючи висновок експерта №
025/2014 від 16.06.2014 року (а.с.178-183) та
обставини, встановлені у цивільній
справі, що набрало законної сили, які не
доказуються при розгляді іншої справи,
у яких беруть участь ті самі особи, щодо
яких встановлено ці обставини,
суперечливість висновків судових
експертиз (а.с.57) та технічного звіту
про виконаний комплекс
топографо-геодезичних робіт для
проведення судової
будівельно-технічної експертизи
земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
(а.с.184-209), суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Іллічівської міської
ради Одеської області, відділу
Держземагенства, треті особи - ОСОБА_3,
ОСОБА_7 про про захист права власності,
визнання протиправним рішення,
недійсним держакту, зобов'язання не
перешкоджати в користуванні власністю
- не підлягають задоволенню.

Крім того, відсутність підпису ОСОБА_4 в
акті встановлення меж земельної
ділянки ОСОБА_5 за умов відсутності
переміщення нею межі з моменту
придбання ОСОБА_4 у ОСОБА_8 та те, що межі
земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1
згідно схеми станом на 1996 рік не
відповідають фактичним межам, але
лінія розподілу співпадає з межею
згідно державного акту від 25.09.2008 року
ОСОБА_5, не являється підставою для
визнання протиправним і скасування
рішення Іллічівської міської ради
№322/61-V від 26.10.2007 року про передачу у
власність ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0940 га за адресою: АДРЕСА_2 та
визнання недійсним державного акту на
земельну ділянку площею 0,940 га за
адресою: АДРЕСА_2, виданого 25.09.2008 року
Іллічівською міською радою і відділом
Держкомзему у м.Іллічівськ Одеської
області ОСОБА_5 підставі рішення
Іллічівської міської ради №322/61-V від
26.10.2007 року, так як ОСОБА_4 не доведена
обставина порушення його права
власності на землю.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на
підставі договору купівлі-продажу від
12 жовтня 1999 року ОСОБА_8 продав, а
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 купили
земельну ділянку АДРЕСА_1. Отже вони є
співвласниками земельної ділянки.

Позивач не надав жодного належного
доказу та не довів того, що всі
співвласники домовились щодо якого
небудь порядку користування цією
ділянкою, що саме його особисте право
власності було порушено з боку
відповідачів, та чим саме.

Крім того, при продажу земельної
ділянки АДРЕСА_1 не були встановлені її
межі відповідними органами.

На підставі викладеного, з урахуванням
того, що вимоги про відновлення межі
земельних ділянок АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 є
похідними від первісних позивних
вимог, тому вони також не підлягають
задоволенню.

Разом з тим, позивач просить суд
відновити строк для звернення до суду з
дійсним позовом, визначивши причину
пропуску поважною.

Відповідно до статті 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).
Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Таким чином, сплив строку позовної
давності не обмежує права на звернення
за судовим захистом, оскільки зі
спливом строку припиняється не право
особи на судовий захист, а лише
можливість реалізації у примусовому
порядку порушеного права.

В судовому засіданні відповідач по
справі ОСОБА_5 та її представник не
зверталися до суду із заявою про
застосування строку позовної давності,
тому необхідності у дослідженні
поважності пропущення пропуску строку
звернення до суду, не є необхідним і про
це не наполягали сторони по справі.

Також, суд не знаходить підстав і для
задоволення зустрічного позову ОСОБА_5
до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_3 про
відновлення меж земельної ділянки, з
наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.106 Земельного Кодексу
України, встановлено, що власник
земельної ділянки має право вимагати
від власника сусідньої земельної
ділянки сприяння встановленню твердих
меж, а також відновленню межових знаків
у випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного
Кдексу України, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Суд вважає, що після укладання договору
купівлі-продажу від 12 жовтня 1999 року, у
сторін виникло право користування
земельною ділянкою.

Відповідно до держакту на земельну
ділянку площею 0,940 га за адресою:
АДРЕСА_2, ОСОБА_5 була передана земельна
у встановлених розмірах.

Згідно висновку експерта № 025/2014 від
16.06.2014 року (а.с.178-183) встановлено, що
межі згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку від
25.09.2008 року ОСОБА_5, кадастровий номер
:04:007:0042, співпадають з фактичною
капітальною огорожею, окрім тимчасової
огорожі, встановленої між суміжниками.

З позову ОСОБА_5 та пояснень її
представника в судовому засіданні не
доведена обставина порушення права
власності ОСОБА_5 на землю та те, що
вказану тимчасову огорожу встановлено
відповідачами, тому відсутні підстави
вважати, що право ОСОБА_5 було порушено
відповідачами.

Частиною 3 ст.10, ст.60 ЦПК передбачено, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності. Сторони мають
рівні права щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених законом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88 ЦПК України,
ст.ст.81, 91, 118, 106, 125, 126, 152 ЗК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
Іллічівської міської ради Одеської
області, відділу Держземагенства,
треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_7 про про
захист права власності, визнання
протиправним рішення, недійсним
держакту, зобов'язання не перешкоджати
в користуванні власністю та
зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4,
ОСОБА_7, ОСОБА_3 про відновлення меж
земельної ділянки - відмовити у повному
обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня оголошення
рішення або отримання його копії.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області
М.І.Петрюченко