Справа № 473/3393/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Старжинської О.Є., при секретарі
судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Вознесенськ Миколаївської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення частки у
спільному сумісному майні та визнання
права власності на частину земельних
ділянок в порядку спадкування за
законом, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2014 року позивач ОСОБА_1,
спадкоємець за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3, звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі -
відповідач )про визначення частки у
спільному сумісному майні - земельній
ділянці площею 0,1161га належної
колишнім власникам житлового будинку
АДРЕСА_1( відповідно 1125 та 1425
часток):померлій ОСОБА_4,спадкоємцем
якої за законом є ОСОБА_3,що прийняла
спадщину, але оформила її в повному
обсязі( на землю) та ОСОБА_5( спадкоємець
за законом ОСОБА_2.) на підставі
Державного акту про право приватної
власності на землю виданого виконавчим
комітетом Вознесенської міської ради
19.10.1993року та розташованої за адресою:
АДРЕСА_1 з призначенням: обслуговування
житлового будинку та ведення
особистого підсобного господарства та
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на 1125 часток
земельної ділянки площею 0,1000га з
призначенням для обслуговування
житлового будинку, на 1125часток
земельної ділянки площею 0,0161га з
призначенням для ведення особистого
селянського господарства згідно з
даними технічної документації з
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості).

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначала, що отримала спадок
1125 частки житлового будинку АДРЕСА_1,
норми Земельного Кодексу України,
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
землю, затвердженої наказом
Держкомітету України по земельним
ресурсам 15.04.1993 року, діючої на час
видачі вказаного Державного акту, не
передбачали передачі земельних
ділянок без визначення часток у
спільну сумісну власність особам, яким
житловий будинок належав на праві
спільної часткової власності. Крім
того, в правовстановлюючому документі
на земельну ділянку з двома цільовими
призначеннями не розмежовано меж
земельних ділянок за цільовим
призначенням, що змусило її звернутися
за виготовленням технічної
документації з землеустрою щодо
встановлення меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості).

Посилаючись на те, що її право на
отримання свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельні
ділянки оспорюється нотаріусом, який
вказує на необхідність визначення
частки померлого учасника спільної
сумісної власності, позивач просив
позов задовольнити, визнавши частку
померлої ОСОБА_4 в земельній ділянці
переданій для обслуговування
житлового будинку площею 0,1000га- 11/25
та 1125 частки в земельній ділянці для
ведення особистого селянського
господарства площею 0,0161га та визнати
за нею право власності на вказані
земельні ділянки в порядку спадкування
за законом .

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача -
ОСОБА_3, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть, а родинні
відносини - копією свідоцтва про
народження позивача, копією свідоцтва
про шлюб.

08.06.2004 року позивачка ОСОБА_1 отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом на 1125часток житлового будинку
по АДРЕСА_1.

Із повідомлення нотаріуса Першої
Вознесенської державної нотаріальної
контори слідує, що померла ОСОБА_3
прийняла спадщину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4, отримала
29.11.1994року свідоцтво на право на
спадщину на частину житлового будинку,
але не оформилася в спадкових правах на
земельну ділянку площею 0,1161га, що
надана ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для
обслуговування спадкового житлового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства згідно
Державного акту про право приватної
власності на землю виданого виконавчим
комітетом Вознесенської міської ради
19.10.1993року.

У відповідності з п.21 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004
року "Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" при визначенні частки
спільної земельної ділянки, право на
користування якою мають особи, слід
виходити з розміру їх часток у будинку,
господарських будівель та споруд на
час виникнення спільної сумісної
власності.

Межі земельних ділянок за цільовим
призначенням визначені технічною
документацією з землеустрою щодо
встановлення меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості).

Таким чином, частка померлої ОСОБА_4 в
земельній ділянці переданій для
обслуговування житлового будинку
площею 0,1000га та для ведення особистого
селянського господарства площею 0,0161га
буде складати 11/25.

Відповідно до статті 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Таким чином, за життя спадкодавець
набув право власності на земельну
ділянку і тому спадкоємець також
набуває право власності в порядку
спадкування в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати частки в праві власності на
земельну ділянку площею 0,1000га
(кадастровий номер :11:013:0016) , що
призначена для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1
Миколаївської області згідно
Державного акту про право власності на
земельну ділянку від 19.10.1993року : частка
ОСОБА_4 -1125, частка ОСОБА_5-1425.

Визнати частки в праві власності на
земельну ділянку площею 0,0161га
(кадастровий номер :11:013:0017) , що
призначена для ведення особистого
селянського господарства і
розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно
Державного акту про право власності на
земельну ділянку від 19.10.1993року : частка
ОСОБА_4 -1125, частка ОСОБА_5-1425.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3, яка
прийняла, але не оформила спадщину на
земельну ділянку після смерті ОСОБА_4
на 1125 часток земельної ділянки площею
0,1000га (кадастровий номер :11:013:0016),
що призначена для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1
Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3, яка
прийняла, але не оформила спадщину на
земельну ділянку після смерті ОСОБА_4
на 1125 частку земельної ділянки площею
0,0161га (кадастровий номер :11:013:0017),
що призначена для ведення особистого
селянського господарства і
розташована за адресою:АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення.

Суддя:

О.Є. Старжинська