РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року
Дзержинський міський суд Донецької
області у складі:

головуючого - судді

Мамедової Л.М.,

народних засідателів -

Руденко О.Ю., Новікової О.А.

при секретарі -

Пілюгіній Г.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Дзержинську
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлені особи - сектор
громадянства імміграції та реєстрації
Дзержинського МВ УМВС України в
Донецькій області, служба у справах
дітей Дзержинської міської ради про
визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року заявниця звернулась до
суду з заявою про визнання особи
безвісно відсутньою, в якій зазначила,
що 05 липня 2003 року вона уклала з ОСОБА_2
зареєстрований шлюб, від якого
народилася дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У 2007 році шлюб було розірвано. З 2007 року
заявниця та ОСОБА_2 разом не мешкають.
Аліменти на утримання дитини він
сплачував з рук. У зв'язку з труднощами
з наявністю роботи в місті у вересні 2013
року ОСОБА_2 виїхав у м.Київ на
заробітки і до теперішнього часу він в
м.Дзержинську не з'являвся.

За весь час ОСОБА_2 жодного разу не
з'являвся за місцем реєстрації: АДРЕСА_2
і де він мешкає зараз заявниці не
відомо. Своїм батькам він не дзвонив,
доньці також листи не писав не
приїжджав. Самостійні пошуки
колишнього чоловіка також результатів
також не принесли.

Заявниця вказує, що на теперішній час
вона змушена самостійно утримувати
доньку,піклуватися про її здоров'я. У
зв'язку зі складною ситуацією в
Донецькій області у неї з'явилася
потреба виїхати разом з дитиною на
деякий час за межі України в РФ. Але
ОСОБА_1 не може цього зробити без
дозволу батька дитини,
місцезнаходження якого не відоме. Тому
вона просить визнати його безвісно
відсутнім.

В судове засідання ОСОБА_1 не
з'явилася, просила розглянути справу за
її відсутності, заявлені вимоги
підтримала.

Представник зацікавленої особи -
служби у справах дітей Дзержинської
міської ради заяву не визнав.

Представник зацікавленої особи -
сектора громадянства імміграції та
реєстрації Дзержинського МВ УМВС
України в Донецькій області в судове
засідання не з'явився з невідомих
причин, про день та час слухання справи
був повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є
матір'ю ОСОБА_2, до 2006 року її син
проживав зі дружиною та донькою окремо.
Після розлучення він став мешкати з
нею, але у січні 2014 року він виїхав на
заробітки до м.Київ.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що жила з
ОСОБА_2 поруч в одному під'їзді,
останній раз вона бачила його в грудні
2013 року.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_2
її колишній зять. Вона підтверджує той
факт, що у грудні 2013 року перед святом
Нового Року він приходив до своєї
доньки ОСОБА_3 з подарунками. На той час
дитина проживала разом із матір'ю у неї.

Суд, вислухавши пояснення свідків,
думку зацікавленої особи, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
прийшов до висновку про наступне.

Згідно зі ст. 234 ЦПК України суд
розглядає в порядку окремого
провадження справи про визнання особи
безвісно відсутньою.

Згідно зі ст. 43 ЦК України фізична особа
може бути визнана судом безвісно
відсутньою, якщо протягом одного року в
місці її постійного проживання немає
відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобовязана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2. У
зв'язку з труднощами з наявністю роботи
в місті він виїхав у м.Київ на заробітки
і до теперішнього часу він в
м.Дзержинську не з'являвся.

Разом з тим, заявником суду не надано
будь-яких доказів, що підтверджують
відсутність ОСОБА_2 в місці останнього
постійного проживання більш року.

Навпаки, поясненнями свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні
підтверджений той факт, що ОСОБА_2
виїхав до м.Київа у січні 2014 року.

Таким чином, вимоги ст.43 ЦК України щодо
відсутності особи за місцем її
постійного проживання протягом одного
року не виконані, тому суд не має
підстав для визнання ОСОБА_2 безвісно
відсутнім.

На підставі ст.43 ЦК Украины, керуючись
ст.ст. 10,11,60, 209,212,214-215,246-249 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
через Дзержинський міський суд в
10-денний строк з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:

Народні засідателі: