ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.08.2014 Справа №607/5029/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
головуючого судді Дзюбича В.Л.
з участю секретаря судового засідання:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
частиною квартири АДРЕСА_1, шляхом
демонтажу металевих дверей у вітальній
Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що вона є співвласником квартири
АДРЕСА_1 проте, не може зазначеною
частиною квартири вільно
користуватися, оскільки співвласник -
відповідач ОСОБА_2, шляхом встановлення
металевих дверей у вітальній кімнаті
та зачинення їх на замок, перешкоджає
їй вільно користуватися квартирою.
Крім того, у самовільно захопленій
відповідачем вітальній кімнаті
знаходяться особисті речі позивача, до
яких вона не має доступу.
У судових засіданнях позивач позовні
вимоги підтримала з мотивів викладених
в позовній заяві та просила позов
задовольнити. У останнє судове
засідання позич не з»явилася, проте
подала заяву про підтримання позовних
вимог з клопотанням про розгляд справи
у її відсутності, зазначивши, що
металеві двері, які встановленні
відповідачем у квартирі є
двостулковими, замок дверей фіксується
у другій стулці, тому усунути перешкоди
у користуванні житлом шляхом демонтажу
дверного замка може призвести до
пошкодження дверей, зменшення їх
вартості та завдасть значної шкоди
відповідачу. Крім того, на неодноразові
прохання надати ключі від металевих
дверей кімнати відповідач відмовилася,
а потім почала уникати розмов про це та
зустрічей. Зважаючи на те, що залишення
металевих дверей призведе до порушення
нормальної інсоляції квартири та її
частин (зокрема коридору), унеможливить
провітрювання квартири, зумовить
неможливість доступу до вітальні та
балкону, а також власних речей
позивача, порушення прав усіх
співвласників та мешканців вказаної
квартири, тому позивач просить суд
зобов»язати відповідача здійснити
саме демонтаж металевих дверей, так - як
саме такий захід є найприйнятнішим
способом усунення перешкод у
користуванні вказаною квартирою.
У судове засідання відповідач не
з»явилася, з невідомої суду причини,
хоча про день та час розгляду справи
була повідомлена у встановленому
Дослідивши та оцінивши зібрані по
справі докази, суд встановив наступні
обставини справи.
Із свідоцтва про право власності на
житло виданого Тернопільським міським
бюро технічної інвентаризації від
14.08.2013 р. квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної часткової власності
ОСОБА_3 ( 1/4 частина), ОСОБА_1 (1/4 частина),
ОСОБА_2 (1/4 частина), ОСОБА_4.(1/4 частина).
Із висновку Тернопільського МВ УМВС
України в Тернопільській області від
26.11.2013 р. вбачається, що ОСОБА_1
звернулася в правоохоронні органи, так
- як її сестра ОСОБА_2 самовільно
зайняла вітальну кімнату в квартирі
АДРЕСА_1, яка на праві спільної сумісної
власності належить ОСОБА_3 ( 1/4 частина),
ОСОБА_1 (1/4 частина), ОСОБА_2 (1/4 частина)
та ОСОБА_4.(1/4 частина), де встановила
металеві двері, які зачинила на замок.
Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у
судовому засіданні підтвердили, що в
кінці жовтня 2013 р. на замовлення
відповідача у вітальній кімнаті
квартири АДРЕСА_1 були встановленні
металеві вхідні двері. Крім
відповідача ОСОБА_2 у вказаній квартирі
проживають батько сторін та позивач із
чоловіком та дитиною, кожен із них
займає окремі кімнати.
Стаття 41 Конституції України
передбачає, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю. Право
приватної власності є непорушним.
Відповідно до положень ст.15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1-3 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
Положеннями ст.321 ЦК України визначено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
Статтею 391 Цивільного кодексу України
передбачено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладенні обставини,
зважаючи на те, що позивач є законним
власником квартири АДРЕСА_1, яка
належить їй на праві спільної
часткової власності, зважаючи на
відсутність встановленого між
сторонами порядку користування
квартирою, беручи до уваги, що
встановлення відповідачем металевих
дверей у вітальній кімнаті та закриття
їх на ключ перешкоджає позивачу
користуватися вітальною кімнатою на що
позивач має право як співвласник
квартири, зважаючи на неможливість
застосування іншого способу усунення
перешкод у користуванні житлом та
недопущення заподіяння відповідачу
шкоди та порушення її прав, суд
приходить до переконання що такий
спосіб судового захисту порушених прав
як демонтаж металевих дверей у
вітальній кімнаті є найприйнятнішим,
тому вважає, що позов слід
задовольнити, зобов»язати відповідача
не чинити перешкод позивачу в
користуванні квартирою АДРЕСА_1
зобов»язавши здійснити демонтаж
металевих дверей у вітальну кімнату в
квартирі АДРЕСА_1, оскільки вони
перешкоджають позивачу користуватися
вказаною кімнатою, порушуючи його
права як власника, створюючи додаткові
незручності позивачу в частині
неможливості реалізації права
користування належною їй квартирою.
На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 4, 10, 60, 212, 224-226, 228, 232, 233 Цивільного
процесуального кодексу України, ст.15,
ст.319, ст.386, ст.391 Цивільного кодексу
України, ст.13, ст.41 Конституції України,
суд,-
Зобов'язати ОСОБА_2 ( місце реєстрації:
АДРЕСА_1) не чинити перешкод ОСОБА_1 в
користуванні квартирою АДРЕСА_1.
Зобов'язати ОСОБА_2 здійснити демонтаж
металевих дверей у вітальну кімнату в
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243.60
гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду .

Головуючий- суддя
Дзюбич В.Л.