Справа № 212/6518/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 вересня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі
головуючого - судді Ваврушак Н.М.,

при секретарі Плотнікової Т.Б.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кривого Рогу
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про надання дозволу на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини, треті особи
Служба у справах дітей виконкому
Жовтневої районної у місті Ради,
Головне управління Державної
міграційної служби в
Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року позивачка
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
в якому просила дозволити тимчасовий
виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері -
позивача по справі або осіб, які
уповноважені ОСОБА_1, які будуть
супроводжувати дівчинку за кордоном та
повернення її в Україну без згоди
батька строком до 01 червня 2017 року.

На підтвердження вимог вказала,
з відповідачем по справі - колишнім
чоловіком не підтримує стосунки, місце
його знаходження їй не відоме і тому
вона не може отримати від нього дозволу
на вивезення дитини за кордон. Їх
донька прийнята у творчу майстерню
театру початкового навчання КП
«Криворізького академічного театру
музично-пластичних мистецтв «Академія
руху» у майбутньому театр планує
гастрольні виступи за межами України і
тому вона звернулася до суду з вказаним
позовом. Просить суд надати дозвіл
строком до 01 червня 2017 року для виїзду
за межі України як їй так і іншим особам
яких вона в подальшому уповноважить.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги,
посилаючись на обставини вказані у
позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки не повідомив, заяви
про розгляд справи за його відсутністю
суду не надав, у зв'язку з чим суд
дійшов висновку про можливість
заочного розгляду справи та
постановлення рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Представник третьої особи -
Служба у справах дітей виконкому
Жовтневої районної у місті Ради до суду
не з'явився, надали заяву про розгляд
справи за їх відсутності, позов визнали
частково.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що вимоги позивачки не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно
до свідоцтва про народження ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є
відповідач - ОСОБА_2, матір'ю -
позивачка, ОСОБА_1. Позивачка ОСОБА_1 з
донькою проживає окремо від
відповідача.

Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які
беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини , які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі ,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідач добровільно не надає
згоди на тимчасовий виїзд
неповнолітньої доньки за кордон без
свого супроводу.

Згідно ч. 3 ЦК України фізична особа,
яка не досягла шістнадцяти років, має
право на виїзд за межі України лише за
згодою батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Відповідно до п. 18 Постанови КМ України
від 31.03.1995, № 231 «Про затвердження
Правил оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення»
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Пунктом 3 Постанови Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995, № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України» встановлює, що виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
здійснюється за згодою обох батьків
(усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх
супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Згідно п. 4 цієї ж Постанови виїзд
з України громадян, які не досягли
16-річного віку, в супроводі одного з
батьків або інших осіб, уповноважених
одним з батьків за нотаріально
посвідченою згодою, здійснюється: за
нотаріально посвідченою згодою
другого з батьків із зазначенням у ній
держави прямування та відповідного
часового проміжку перебування у цій
державі, якщо другий з батьків
відсутній у пункті пропуску.

Виїзд з України громадян, які не
досягли 16-річного віку, в супроводі
одного з батьків або інших осіб,
уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків у разі пред'явлення оригіналу
або нотаріально засвідченої копії
рішення суду про надання дозволу на
виїзд з України громадянину, який не
досяг 16-річного віку, без згоди та
супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України
від 21.01.1994, «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» оформлення проїзного
документа дитини провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників. За відсутності згоди
одного з батьків виїзд неповнолітнього
громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення
суду.

Відповідно до Конвенції про права
дитини (ратифіковані Постановою
Верховної Ради № 789 від 27.02.91 р.) в усіх
діях щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється як найкращому
забезпеченню інтересів дитини,
держави-учасниці забезпечують у
максимально можливій мірі виживання і
здоровий розвиток дитини.

Відповідно до п.8 ст. 7 Сімейного
кодексу України регулювання сімейних
відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини.

На думку суду, усні та письмові доводи
позивача, якими вона обґрунтовувала
позовні вимоги, спростовуються
матеріалами справи та законами України
і не можуть бути покладені в основу
рішення. Так, позивачем не надано
доказів стосовно часу виїзду за кордон
та дати повернення до України, не
вказана країна до якої має бажання чи
необхідність здійснення виїзду, не
вказані особи які уповноваженні
позивачем для здійснення супроводу
неповнолітньої дитини. Усі доводи
позивача базуються на припущеннях та
майбутніх подіях, а в судовому порядку
можуть бути захищені лише порушене
право, суд не розглядає спори на
майбутнє.

З огляду на вказане у суду відсутні
підстави вважати вимоги позивачки
обґрунтованими і тому, у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити, в
порядку ст. 88 ЦПК України судові
витрати віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України від 21.01.1994, «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», Постанови Кабінету
Міністрів України, від 31.03.1995, № 231 «Про
затвердження Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення», Постанови
Кабінету Міністрів України від 27.01.1995,
№ 57 «Про затвердження Правил
перетинання державного кордону
громадянами України», ст.ст. 10, 11, 58,
60,88, 224,226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
позивача.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в загальному порядку.

Суддя: Н. М. Ваврушак