У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року м. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.Суддів:Касьяна О.П.,Попович О.В.,
Савченко В.О., Штелик С.П.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» до ОСОБА_6, товариства
з обмеженою відповідальністю «Ст
Даймонд» про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
15 березня 2012 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 23 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
«Кредитпромбанк» (далі - ПАТ
«Кредитпромбанк») звернулось до суду
із позовом до ОСОБА_6, товариства з
обмеженою відповідальністю «Ст
Даймонд» (далі - ТОВ «Ст Даймонд») про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що 16 травня 2007 року між
банком та ОСОБА_6 укладено договір
кредиту, за умовами якого останній
отримав суму кредитних коштів у
розмірі 587000,00 доларів США. Крім того, 16
травня 2007 року між банком і ТОВ «Ст
Даймонд» укладено договір поруки,
відповідно до якого поручитель
зобов'язався солідарно відповідати
перед банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
його кредитних зобов'язань.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 не
виконував належним чином свої
обов'язки щодо сплати заборгованості
за кредитним договором, в результаті
чого станом на момент подачі позову
загальна сума боргу складає 530382,14
доларів США, що в еквіваленті складає
4228577,69 грн, банк просив суд задовольнити
позов.

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м. Києва від 15 березня 2012
року позов задоволено.

Стягнено солідарно з ОСОБА_6 і
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ст Даймонд» на
користь публічного акціонерного
товариства «Кредитпромбанк» суму
кредитної заборгованості у розмірі
530382,14 доларів США, що в еквіваленті
складає 4228577,69 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
23 квітня 2014 року змінено заочне рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
15 березня 2012 року шляхом зменшення суми
заборгованості, яка підлягає стягненню
з ОСОБА_6 і товариства з обмеженою
відповідальністю «Ст Даймонд» з 530382,14
доларів США до 506826,84 доларів США.

В решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування заочного
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 15 березня 2012 року та рішення
апеляційного суду м. Києва від 23 квітня
2014 року, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково на таких підставах.

Судами встановлено, що 16 травня 2007 року
між відкритим акціонерним товариством
«Кредитпромбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_6
укладено договір кредиту № 49.28/9/07-Zn, у
результаті чого останній отримав суму
кредитних коштів у розмірі 587000,00
доларів США.

16 травня 2007 року між відкритим
акціонерним товариством
«Кредитпромбанк», правонаступником
якого є ПАТ «Кредитпромбанк», і ТОВ «Ст
Даймонд» укладено договір поруки,
відповідно до якого поручитель
зобов'язався солідарно відповідати
перед банком у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
його кредитних зобов'язань.

Відповідно до розрахунку
заборгованості зі сплати суми боргу та
пені за кредитним договором від 16
травня 2007 року загальна
заборгованість зі сплати вказаних
платежів станом на 06 жовтня 2011 року
становить 530382,14 доларів США, що за
курсом НБУ складає 4228577,69 грн.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 не
виконував належним чином свої
обов'язки щодо сплати заборгованості
за кредитним договором, в результаті
чого станом на момент подачі позову
загальна сума боргу складає 530382,14
доларів США (що в еквіваленті складає
4228577,69 грн), а тому вказана сума боргу
підлягає стягненню солідарно з
відповідачів.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
погодився з розрахунками суми боргу зі
сплати пені, які надані відповідачем в
апеляційній скарзі, і які не були
спростовані позивачем. При цьому, суд
апеляційної інстанції зменшив розмір
кредитної заборгованості, яка підлягає
стягненню з відповідачів з 530382,14
доларів США до 506826,84 доларів США.

Проте, з такими висновками суду
апеляційної інстанції повністю
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції не відповідає.

Згідно зі статтею 99 Конституції
України грошовою одиницею України є
гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на
території України (частина перша
стаття 192 ЦК України).

Іноземна валюта може
використовуватися в Україні у випадках
і в порядку, встановлених законом
(частина друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина
четверта статті 654 ЦК України, Закон
України від 16 квітня 1991 року № 959-XII
«Про зовнішньоекономічну діяльність»,
Декрет Кабінету Міністрів України від
19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України
від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про
систему валютного регулювання і
валютного контролю».

Відповідно до частини першої статті 533
ЦК України грошове зобов'язання має
бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є
єдиним законним платіжним засобом на
території України.

Разом із тим частина друга статті 533 ЦК
України допускає, що сторони можуть
визначити в грошовому зобов'язанні
грошовий еквівалент в іноземній
валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті
за зобов'язанням, визначається в гривні
за офіційним курсом Національного
банку України.

Згідно з частиною третьою статті 533 ЦК
України використання іноземної валюти
як засобу платежу при здійсненні
розрахунків на території України за
зобов'язаннями допускається лише у
випадку, передбаченому законом
(частина друга статті 192 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає
підстави для висновку про те, що
незалежно від валюти боргу (тобто
грошової одиниці, в якій обчислена сума
зобов'язання), валютою платежу, тобто
засобом погашення грошового
зобов'язання і фактичного його
виконання є національна валюта України
- гривня.

Відтак, у національній валюті України
підлягають стягненню і інші складові
грошового зобов'язання, передбачені,
зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при
застосуванні статті 625 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України у
справі № 6-79цс14 від 02 липня 2014 року.

Тому, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що заслуговують на увагу
доводи касаційної скарги відносно
того, що визначаючи суму
заборгованості, яка підлягає стягненню
з відповідачів, суд апеляційної
інстанції мав визначити цю суму в
гривневому еквіваленті за офіційним
курсом НБУ.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що 27 вересня 2013 року між ПАТ
«Кредитпромбанк» (продавець) та ПАТ
«Дельта Банк» (покупець) укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги, за
умовами якого продавець погодився
продати та передати покупцю права
вимоги, зокрема, до позичальника ОСОБА_6
за договором кредиту № 49.28/9/07-Zn від 16
травня 2007 року.

Як вбачається з журналу судового
засідання колегії суддів апеляційного
суду м. Києва від 20 листопада 2013 року
клопотання ПАТ «Кредитпромбанк» про
заміну сторони у справі
правонаступником ПАТ «Дельта Банк»
задоволено.

Однак, ухвалюючи рішення у справі, суд
апеляційної інстанції у вступній
частині рішення помилково зазначив, що
колегія суддів апеляційного суду м.
Києва розглянула справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» до ОСОБА_6, товариства
з обмеженою відповідальністю «Ст
Даймонд» про стягнення заборгованості
за кредитним договором, що не
відповідає вимогам пункту 1 частини 1
статті 316 ЦПК України, з урахуванням
того, що у справі відбулась заміна
позивача його правонаступником.

Крім того, резолютивна частина рішення
апеляційного суду м. Києва від 23 квітня
2014 року не відповідає вимогам пункту 4
частини 1 статті 316 ЦПК України з огляду
на наступне.

У резолютивній частині судового
рішення має бути зазначено: висновок
апеляційного суду про зміну чи
скасування рішення, задоволення позову
або відмову в позові повністю чи
частково; висновок апеляційного суду
по суті позовних вимог; розподіл
судових витрат; строк і порядок
набрання рішенням законної сили та
його оскарження.

Згідно із пунктом 13 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» резолютивна частина
повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні
й такі, що випливають зі встановлених
фактичних обставин, висновки по суті
розглянутих вимог і залежно від
характеру справи давати відповіді на
інші питання, зазначені у статтях 215 - 217
ЦПК.

Судом апеляційної інстанцій дані
вимоги не виконані, зокрема, не вказано
на користь кого має бути стягнена
визначена судом сума заборгованості, у
зв'язку із чим резолютивна частина
рішення суду апеляційної інстанції
викладена у такий спосіб який
унеможливлює виконання судового
рішення.

Оскільки судом апеляційної інстанцій,
у порушення вимог статей 212-215, 303, 316 ЦПК
України, не враховані вказані вимоги
норм матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини, не
встановлені та не перевірені
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи,
відповідно до статті 338 ЦПК України
рішення суду апеляційної інстанції
підлягає скасуванню з передачею справи
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

За таких обставин, рішення
апеляційного суду м. Києва від 23 квітня
2014 року підлягає скасуванню з підстав,
передбачених статтею 338 ЦПК України, з
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду м.
Києва від 23 квітня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.П.
Касьян О.В. Попович В.О. Савченко С.П.
Штелик