ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при
секретарі - Єфремову В.В.

розглянувши у відкритому засіданні в
залі суду в м. Києві цивільну справу за
позовом комунального підприємства
«Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району м.Києва» до ОСОБА_2, про
виселення без надання іншого житлового
приміщення та зняття з реєстраційного
обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва» (далі - КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва»/позивач) звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення
із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення та зняття його з
реєстрації за зазначеною адресою.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що квартира АДРЕСА_1
не приватизована і знаходиться на
балансі КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва» на праві господарського
відання. Вказану квартиру відповідно
до ордера виданого 26.04.1989 року отримав
громадянин ОСОБА_3 на сім'ю в складі
трьох осіб. Після смерті наймача
договір найму був укладений з ОСОБА_4,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. 22.05.2014 року за
адресою вищевказаної квартири було
зареєстровано відповідача. Оскільки
дія договору найму припинена у зв'язку
зі смертю наймача, то відповідач на
підставі ст. 99 ЖКУкраїнської РСР
підлягає виселенню без надання іншого
житлового приміщення. Враховуючи те, що
відповідач добровільно не бажає
виселятися з квартири, позивач був
вимушений звернутися до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала з підстав
зазначених в останньому.

Відповідач та представник останнього
проти задоволення позовних вимог
заперечували, та пояснили, що на
неодноразові прохання батька
відповідача, ОСОБА_4 надала згоду на
його реєстрацію, а тому він правомірно
зареєстрований в спірній квартирі,у
зв'язку з чим звернувсядо позивача з
вимогою про укладення з відповідачем
договору найму жилого приміщення. Крім
того, відповідач зазначив, що ОСОБА_4
була його тіткою.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
суд вважає встановленими наступні
факти та відповідні їм правовідносини.

Житловий будинок АДРЕСА_1 в якому
розташована спірна квартира,
відноситься до комунальної власності
територіальної громади м. Києва і
перебуває на балансі КП «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
міста Києва», що підтверджується
розпорядженням Дарницької районної в
місті Києві державної адміністрації
від 25.01. 2012 року № 35 /а.с. 16-17/.

Спірна квартира у власність не
передавалася, а отже вона відноситься
до державного і громадського житлового
фонду, а померлаПанконіна І.А.
користувалася нею відповідно до
договору найму жилого приміщення, як
це встановлено ст. 61 ЖК Української РСР.

Згідно ордера № 62277 серії Б виданого
26.04.1989 року на підставі рішення
Радянської районної Ради народних
депутатів № 245 від 10.04.1989 року, квартиру
АДРЕСА_1 отримав громадянин ОСОБА_3,
батько наймачки ОСОБА_4 (а.с. 4).

На підставі наказу № 229 від 24.07.2012 року
по Комунальному підприємству
«Управління житлового господарства»
Дарницького району м. Києва
булоукладено договір найму квартири
АДРЕСА_1 у зв'язку зі смертю основного
квартиронаймача ОСОБА_5, з
ОСОБА_4.,ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.14/.

Рішенням Київської міської Ради № 201/6417
від 06.10.2011 року «Про деякі питання
діяльності комунальних підприємств та
установ, які належать до комунальної
власності територіальної громади м.
Києва та передаються до сфери
управління Дарницької районної в місті
Києві державної адміністрації»
змінено найменування комунального
підприємства «Управління житлового
господарства» Дарницького району м.
Києва на комунальне підприємство
«Дирекція замовника з управління
житловим господарством Дарницького
району міста Києва» /а.с. 19-20/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла наймач ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
від 30.05.2014 року, актовий запис № 484 Серія
НОМЕР_1 виданевідділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Дарницького районного управління
юстиції ум. Києві/а.с.10/.

Згідно довідки Форми № 3 від 17.09.2014 року
№ 1002 у спірній квартирі був
зареєстрований відповідач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, 22.05.2014 року через
Дарницький РВ ГУДМС України у м. Києві
/а.с. 5/.

Згідно з положеннями ст.ст. 64, 65
Житлового кодексу Української РСР у
осіб, які вселилися до наймача,
виникають усі права й обов'язки за
договором найму жилого приміщення,
якщо особи постійно проживали разом із
наймачем і вели з ним спільне
господарство та були визнані членами
сім'ї наймача.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана надати суду ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_2, не надано доказів, що він
являвся членом сім'ї наймача померлої
ОСОБА_4, постійно проживав з
останньою і вів з нею спільне
господарство, суду не надано. Крім того,
суд враховує також тривалість часу, що
минув з моменту реєстрації відповідача
в спірній квартирі до моменту смерті
відповідача - 6 днів.

В картці обліку зареєстрованих у
квартирі осіб, складених структурним
підрозділом позивача ЖЕД-201 /а.с. 8/ та
довідки № 1003 від 17.09.2014 року /а.с.
6/зазначено, що померлу ОСОБА_4 знято
з реєстраційного обліку 14.08.2014 року на
підставі свідоцтва про смерть.

З огляду на те, що письмовий договір
піднайому між наймачем і відповідачем
не укладався, суд приходить до
висновку, що відповідач ОСОБА_2
вселився у спірну квартиру як
тимчасовий мешканець, що передбачено
ст. 98 ЖК Української РСР.

Крім того, з ксерокопії паспорта
відповідача ОСОБА_2 вбачається, що
останній був знятий з реєстраційного
обліку 29.05.2014 року за адресою: АДРЕСА_2
/а.с. 12 на звороті/.

Згідно з положеннями ст. 99 ЖК
Української РСР тимчасові жильці
самостійного права на займанежиле
приміщення не набувають незалежно від
тривалості проживання і у разі
припинення договору найму зобов'язані
негайно звільнити займане жиле
приміщення.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 після припинення дії договору
найму спірнуквартирунезвільнив.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 ЖК Української
РСР у разі відмовлення тимчасових
жильців звільнити займане жиле
приміщення, вони підлягають виселенню
в судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Оцінюючи належність, допустимість
доказів окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку
про те що вимоги позивача в частині
виселення відповідача з квартири без
надання іншого житлового приміщення є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги
позивача за про зобов'язання зняття
відповідача з реєстраційного обліку
задоволенню не підлягають оскільки
відповідно до ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в України" від 11.12.2003
року, зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть. Таким
чином, права позивача щодо відмови у
знятті відповідачів з реєстрації не є
порушеними, у в'язку з чим відновленню
не підлягають.

Крім того, враховуючи що органи на які
покладено обов'язок здійснювати
реєстрацію місця проживання та
перебування осіб діють у межах та у
спосіб передбачений Законом, судове
рішення про виселення тягне за собою
позбавлені права на користування
житловим приміщенням. У зв'язку з цим
рішення суду підлягає виконанню на
підставі ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» органом на
який покладено обов'язок здійснювати
реєстрацію місця проживання та
перебування осіб.

В свою чергу в разі відмови державного
органу його посадової особи, як
суб'єкта владних повноважень зняти
відповідача з реєстраційного обліку на
підставі судового рішення, буде мати
місце оспорювання дій та/або
бездіяльності такого державного
органу, його посадової особи, що
відноситься до спорів судів
адміністративної юстиції, а отже
вимоги про знаття з реєстраційного
обліку не можуть бути розглянуті в
порядку цивільного судочинства.

Крім того, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88, 208,209, 212-218 ЦПК України,

ст. ст.98, 99 ЖК Української РСР, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
комунального підприємства «Дирекція
замовника з управління житловим
господарством Дарницького району
м.Києва» судові витрати в розмірі 243
грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду м.
Києва через Дарницький районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня його
проголошення.Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: