АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2601/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Горячківська Л. В. Доповідач в
апеляційній інстанції Вініченко Б. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючогоВініченка Б.
Б.суддівЗахарової А. Ф. , Новікова О. М.
при секретаріПосипайко А

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 11 липня 2014 року у цивільній
справі за поданням старшого державного
виконавця Уманського міськрайонного
управління юстиції про тимчасове
обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі
України в зв'язку з невиконанням
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань, -

в с т а н о в и л а :

Старший державний виконавець
Уманського міськрайонного управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві
виїзду за межі України, посилаючись на
те, що 11 березня 2014 року старшим
державним виконавцем Кравченко М.В.
відносно ПП «Аєнор» було відкрито
виконавче провадження № 42431169 на
виконання наказу господарського суду
Черкаської області від 25 серпня 2010 року
про стягнення з ПП «Аєнор» на користь
Харківської філії ВАТ «Укртелеком»
боргу в сумі 226901,52 грн., 12045,19 грн. пені,
13129,4грн. інфляційних витрат, 2970,13 грн. 3%
річних, 2550,46 грн. судових витрат та 236
грн. витрат на ІТЗ, всього 257 832,7 грн.

Державний виконавець у поданні вказує,
що боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду, до відділу ДВС не
з'являється та не надає відомостей про
місце фактичного знаходження
підприємства, що підтверджується
матеріалами справи.

Ухвалою Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 11 липня 2014
року подання старшого державного
виконавця Уманського міськрайонного
управління юстиції задоволено та
тимчасово обмежено виїзд за межі
України громадянина України - ОСОБА_5 до
виконання ним зобов'язань про
стягненняз ПП «Аєнор» боргу в розмірі
257832,7 грн. на користь ВАТ «Укртелеком» в
особі Харківської філії ВАТ
«Укртелеком».

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалу Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 11 липня 2014 року, як
постановлену на підставі неповного
З'ясування та недоведеності всіх
істотних обставин, які мають значення
для справи, та постановити нову, якою
відмовити у задоволенні подання.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Суд першої інстанції, постановляючи 11
липня 2014 року ухвалу про задоволення
подання державного виконавця та
тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві
виїзду за межі України, виходив з того,
що ухиляється від виконання
зобов'язаннь, покладених на нього
рішенням суду, в добровільному порядку
рішення не виконав, на виклики
державного виконавця не з'являється,
своїми діями зволікає з фактичним
виконанням рішення.

Однак з такими висновками суду
погодитись не можна із наступних
підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Отже, Законом встановлено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявності факту невиконання
зобов'язань, а при ухиленні боржника
від їх виконання. Право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Під ухиленням боржника від виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду,
слід розуміти будь-які свідомі діяння
(дії або бездіяльність) боржника,
спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків у виконавчому провадженні
може свідчити невиконання ним своїх
обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»,
зокрема, утримання від вчинення дій,
які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; не надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Пленум Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 7 постанови від 30 березня 2012
року «Про практику застосування судами
законодавства про вирішення спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснив, що питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 377' ЦПК
України, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Слід зауважити, що законом передбачено
юридичні санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Колегія суддів також звертає увагу, що
подання про тимчасове обмеження права
особі на виїзд за межі України має
містити, крім іншого, обґрунтування
ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань, що в поданні відсутнє, як
відсутнє таке обґрунтування в ухвалі
суду від 11 липня 2014 року.

Подання представника органу ДВС не
містить доказів ухилення боржника від
виконання покладених на нього
зобов'язань, я лише вказує на наявну
заборгованість.

Сама лише констатація факту наявності
у ПП «Аєнор» заборгованості не може
слугувати достатньою правовою
підставою для обмеження керівника
підприємства ОСОБА_5 у праві виїзду за
межі України.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, судом першої подання
державного виконавця було задоволено
без участі самого державного
виконавця, на якого і покладено тягар
доказування ухилення боржника від
виконання судового рішення та
постановлено ухвалу, якою обмежено
ОСОБА_5 у здійсненні його
конституційних прав.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
об'єктивних та переконливих доказів
ухилення ОСОБА_5 як керівника ПП
«Аєнор» від виконання покладених
судовим рішенням зобов'язань, тому суд
першої інстанції передчасно прийшов до
висновку про необхідність задоволення
подання державного виконавця
Уманського міськрайонного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 11 липня 2014 року -
скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні подання старшого
державного виконавця Уманського
міськрайонного управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві
виїзду за межі України в зв'язку з
невиконанням покладених на нього
рішенням суду зобов'язань - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :