АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7543/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т. В. Доповідач - Макаров
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Болтунової Л.М.,
Тамакулової В.О.,

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Датамакс»

на рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 08 квітня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Датамакс», про
стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 та ТОВ
«Датамакас» про стягнення боргу,
посилаючись на те, що 12 вересня 2013 року
між ПП «Терек» та ТОВ «Датомакс» було
укладено договір позики, за умовами
якого 23 вересня 2013 року відповідачу ТОВ
«Датомакс» перераховано грошові кошти
в сумі 2730000 грн. Також, 12 вересня 2013 року
між ПП «Терек» та ОСОБА_3 укладено
договір поруки за належне виконання
зобов'язань, за яким остання поручилась
за виконання зобов'язань за вказаним
договором позики, а 01 жовтня 2013 року між
ним та ПП «Терек» було укладено
договір уступки вимоги (цесії), за яким
до нього перейшло право вимоги за
договором позики від 12 вересня 2013 року.
В зазначений строк позичальник ТОВ
«Датомакс» грошові кошти не повернув,
на письмову вимогу від 17 лютого 2014 року
поручитель також ніяк не відреагувала,
у зв'язку з чим просив стягнути
солідарно з відповідачів борг в сумі
2730000 грн. та судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 08 квітня
2014 року позов задоволено у повному
обсязі та ухвалено стягнути з ТОВ
«Датамакс» та ОСОБА_3 2 730 000 грн. та
судові витрати в сумі 3654 грн., а всього 2
733 654 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Датамакс»
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, 12 вересня 2013 року
між ПП «Терек» та ТОВ «Датомакс» в
особі представника за довіреністю
Ігнатко В.В. було укладено в простій
письмовій формі договір позики, за
умовами якого розмір позики складає 2 730
000 грн. Пунктом 1.1 визначено, що позика
надається безвідсотково та на цільове
призначення, проте розділ 3 договору
«Мета та порядок надання позики» не
містить застереження щодо цільового
використання коштів. Пунктом 3.2
визначено, що позика передається у
готівковій формі, а згідно п.4.1 договору
строк надання позики - до 30 вересня 2013
року та - строк повернення позики - до
01.01.2014 року (п.4.2). Після закінчення
строку, визначеного п. 4.2 договору
позичальник зобов'язується протягом
двох календарних днів повернути
позикодавцеві позику (а.с. 4).

У забезпечення виконання
зобов'язань за договором позики 12
вересня 2013 року між ПП «Терек» та
ОСОБА_3 укладено договір поруки, за
умовами якого остання поручилась за
виконання зобов'язань Позичальника -
ТОВ «Датамакс», що виникають з договору
позики від 12 вересня 2013 року (а.с. 5).

Відповідно до платіжного доручення №1
від 23 вересня 2013 року та заяви ОСОБА_2
про зміни формулювання призначення
платежу від 24 лютого 2014 року ПП «Терек»
перерахував ТОВ «Датомакс" через
відділення №7 Дніпропетрвоського РУ
ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» суму 2 730 000
грн. (а.с. 6, 7)

Крім того, 01 жовтня 2013 року між ПП
«Терек» та ОСОБА_2 укладено в простій
письмовій формі договір уступки вимоги
(цесії), за умовами якого до позивача
прейшло право вимоги за договором
позики від 12 вересня 2013 року,
укладеного з ТОВ «Датомакс» (а.с. 8).

Згідно ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів. Договір позики вважається
укладеним з моменту передання грошей
та на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми, а ст. 1049 ЦК
України передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником, а згідно ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи
відповідач ТОВ «Датамакс» та ОСОБА_3
належним чином не виконали свої
зобов'язання за договором позики,
отримані грошові кошти не повернули,
навіть після отримання повідомлення
позикодавця про повернення грошових
коштів на нього не відреагували.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, а відповідно до
ст. 543 ЦК України у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Оскільки зобов'язання за договором
позики відповідачі не виконали,
грошові кошти вчасно не повернули та
залишаються непогашеними колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, обгрунтовано
задовольнив позовні вимоги у повному
обсязі.

Доводи апеляційної скарги ТОВ
«Датамакс» про незаконність рішення,
колегія суддів вважає
необгрунтованими, оскільки як
зазначалося вище відповідач після
укладення договору позики отримав
позичені грошові кошти, що
підтверджується платіжним дорученням
№1 від 23 версня 2013 року з ПАТ Банк
«Фінанси та Кредит», алу ці кошти в
обумовлений договором строк повернуто
не було, а інших доказів, відповідно до
ст. 60 ЦПК України, не отримання цих
коштів відповідачем суду надано не
було.

Крім того доводи апеляційної скарги
про те, що договір позики підписаний
ненаолежною стороною, а саме
представником ТОВ «Датамакс» Ігнатко
В.В. та ці повноваження має виключно
директор товариства, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки питань
відповідно до §2 Глави 16 ЦК України в
судовому засіданні не заявлялося та
циі вимоги не були предметом судового
розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги ТОВ
«Датамакс» щодо незаконного відкриття
провадження по справі, а також
неповідомлення про дату та час
розгляду справи, суттєвими не
являються та вони не можуть бути
підставою для скасування правильного
по суті рішення суду.

Разом з цим, вирішуючи питання щодо
розподілу судових витрат, суд першої
інстанції не врахував, що нормами
діючого законодавства не передбачено
їх солідарне стягнення, тому рішення
суду в частині стягнення судових
витрат слід скасувати на підставі ст. 309
ЦПК України та ухвалити нове рішення
про стягнення з ТОВ «Датамакс» та
ОСОБА_3 на користь позивача судовий
збір по 1827 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товарситва з
обмеженою відповідальністю «Датамакс»
задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 08 квітня 2014
року в частині стягнення судового
збору скасувати, ухвалити нове рішення
в цій частині.

Стягнути з Товариства з обмеженої
відповідальності «Датамакс» та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 судовий збір по 1827
грн. з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту оголошення і протягом двадцяти
днів може бути оскаржено шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справоловуючий

Головуючий
М.О. Макаров

Судді
Л.М. Болтунова

В.О. Тамакулова