Номер справи: 164/1409/14-ц
Провадження по справі: 2/164/346/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 жовтня 2014 року Маневицький
районний суд Волинської області в
складі: головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Маневичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,-
5 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики.
Свої вимоги позивач обґрунтував
тим, що 25 липня 2010 року ОСОБА_2 позичив у
нього, ОСОБА_1, 5 000 доларів США, які
зобов'язувався повернути в строк до 1
серпня 2011 року в доларах США або в
еквівалентній сумі в гривнях по курсу
Національного банку України на день
повернення коштів. між ним і ОСОБА_3
було укладено договір безпроцентної
позики № 23/04/13. Цього ж дня на
підтвердження укладення договору та
його умов було складено розписку,
підписану відповідачем власноручно,
яка посвідчує передачу ним грошових
коштів відповідачу, який їх отримав.
На даний час ОСОБА_2, не дивлячись
на збіг строку повернення боргу,
грошових коштів не повернув, чим
порушив договірні зобов'язання. На його
звернення щодо врегулювання спору і
повернення позичених коштів від 19
червня 2014 року відповідач не
відреагував і коштів не повернув.
В порушення вимог ст. ст. 530, 1046, 1047,
1049, 1050 ЦК України відповідач
зобов'язаний повернути йому 5 000 доларів
США або еквівалентну суму у гривнях за
курсом Національного банку України на
день повернення коштів.
Відповідно ч. 2 ст. 625 цього Кодексу
відповідач як боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
зобов'язаний сплатити позивачу суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший процент не встановлений
договором або законом - три проценти
річних від простроченої суми за період
прострочення з 02.08.2011 року по 31.07. 2014
року становить 449, 18 доларів США.
В силу ст. ст. 536, 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, який визначається на рівні
облікової ставки Національного банку
України (оскільки такий процент не
обумовлений в договорі позики і
законом) і становить 1 128,76 доларів США.
Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд стягнути з ОСОБА_2
в його користь в еквівалентній сумі в
гривнях по курсу НБУ на момент сплати
боргу 5 000 доларів США основного боргу, 1
128, 76 доларів США заборгованість за
процентами від суми позики, 449,18 доларів
США три проценти річних, а всього 6 577, 94
доларів США та 789, 36 грн. судового збору.
Позивача ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, подав до суду заяву з
проханням справу розглядати у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю, у разі неявки відповідача
просить винести рішення при заочному
розгляді справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, хоча про місце та
час розгляду справи належним чином був
повідомлений, про що свідчить судове
оголошення, опубліковане в газеті
«Волинь нова» № 105 від 23 вересня 2014
Дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, приймаючи до уваги,
що в справі є достатньо доказів для
вирішення її по суті, суд ухвалив -
розглядати справу у відсутності
відповідача ОСОБА_2, ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає положенням ст. 224
ЦПК України, проти чого не заперечує
позивач та позов задоволити.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного
кодексу України за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей.

Статтею 1047 цього Кодексу
передбачено, що договір позики
укладається у письмовій формі

На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 25
липня 2010 року позичив у ОСОБА_4 5 000
доларів США, що підтверджується,
дослідженою судом, власноруч складеною
та підписаною ОСОБА_2 розпискою від 25
липня 2010 року, якою доведено, що цього
числа відповідач дійсно взяв у позику в
позивача 5 000 доларів США, які
зобов'язувався повернути в доларах США
або в еквівалентній сумі в гривнях по
курсу НБУ на момент сплати боргу до
01.08.2011 року, але до цього часу не
повернув, про що свідчить направлена
цінним листом відповідачу заява ОСОБА_4
щодо повернення позичених коштів від 19
червня 2014 року.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то,
відповідно вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України,
воно підлягає виконанню у цей строк
(термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 цього
Кодексу позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Наведеними доказами встановлено,
що відповідач порушив свої
зобов'язання обумовлені в договорі
позики від 25 липня 2010 року, тобто до 1
серпня 2011 року не повернув ОСОБА_1
позичені в неї грошові кошти в сумі 4 000
гривень.

У зв'язку з невиконанням умов договору
з вини позичальника ОСОБА_2, який їх
порушив, з нього підлягає стягненню на
користь позикодавця ОСОБА_1 5 000 доларів
США, які зобов'язувався повернути в
доларах США або в еквівалентній сумі в
гривнях по курсу НБУ на момент сплати
боргу до 01.08.2011 року.

Відповідно ч. 2 ст. 625 цього Кодексу
відповідач як боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання,
зобов'язаний сплатити позивачу суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший процент не встановлений
договором або законом - три проценти
річних від простроченої суми за період
прострочення з 02.08.2011 року по 31.07. 2014
року становить 449, 18 доларів США, який
підтверджується представленим
позивачем і перевіреним судом
розрахунком.

В силу ст. ст. 536, 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, який визначається на рівні
облікової ставки Національного банку
України (оскільки такий процент не
обумовлений в договорі позики і
законом) і становить 1 128,76 доларів США,
який також підтверджується
представленим позивачем і перевіреним
судом розрахунком.

Дані суми із наведених підстав
також підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 789 гривні 36 копійок
судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 18, 60, 88, 209, 212 - 215,
224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 536, 625, 1046 -
1050 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер відсутній, на користь ОСОБА_1 за
договором позики від 25 липня 2010 року в
еквівалентній сумі в гривнях по курсу
НБУ на момент сплати боргу 5 000 (п'ять
тисяч) доларів США основного боргу, 1 128
(одна тисяча сто двадцять вісім)
доларів США 76 центів заборгованість за
процентами від суми позики, 449
(чотириста сорок дев'ять) доларів США 18
центів три проценти річних, а всього 6 577
(шість тисяч п'ятсот сімдесят сім)
доларів США 94 центи та 789 (сімсот
вісімдесят дев'ять) гривень 36 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Маневицький районний суд шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили
протягом десяти днів з дня його
проголошення, якщо не буде подана
апеляційна скарга. У випадку подачі
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
Маневицьким районним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: