АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Київ

колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ

Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М.,
Поліщук Н.В.

при секретарі Товарницькій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «Гарант-Авто» до ОСОБА_1, третя
особа: Моторне (транспортне) страхове
бюро України, про відшкодування шкоди в
порядку регресу,

за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» на
рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 25 червня 2014 року,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 25 червня 2014 року у
задоволенні названого позову
відмовлено. Стягнуто з публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант-Авто» на
користь ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі
публічнеакціонерне товариство
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» просить скасувати судове
рішення в частині стягнення витрат на
правову допомогу, посилаючись на
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник
апелянта доводи апеляційної скарги
підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної
скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення оскаржено ПАТ
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» ВАТ НАСК «Оранта» в
частині стягнення з нього на користь
позивача витрат на правову допомогу, у
решті рішення суду першої інстанції не
оскаржується, тому суд апеляційної
інстанції перевіряє його в межах
апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішення про стягнення на
користь відповідача витрат на правову
допомогу, суд першої інстанції
керувався вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду.

Із матеріалів справи вбачається, що 04
січня 2011 року з вини водія ОСОБА_1
сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Голосіївського районного
суду міста Києва від 20 січня 2011 року
ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до
адміністративної відповідальності
(а.с. 11).

Внаслідок ДТП було пошкоджено
автомобіль, який належить ТОВ
«Німецьке Індустріальне
Представництво».

Вартість відновлювального ремонту
даного автомобіля склала 23 713 грн.

Публічне акціонерне товариство
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто», на виконання умову
договору страхування, виплатило
страхувальнику ТОВ «Німецьке
Індустріальне Представництво» 23 453 грн.

Обґрунтовуючи позов, страхова компанія
зазначала, що оскільки нею виплачену
страхове відшкодування
страхувальнику, тому є усі правові
підстави для стягнення з ОСОБА_1
страхового відшкодування в порядку
регресу.

Залишаючи без задоволення позов, суд
першої інстанції на виконання ч. 1 ст. 88
ЦПК України стягнув з позивача на
користь відповідача понесенні останні
судові витрати.

Так, 09 січня 2014 року між ОСОБА_1 та
адвокатом ОСОБА_2, що діє на підставі
свідоцтва НОМЕР_1 про право на зайняття
адвокатською діяльністю, укладено
Угоду №79, згідно якої за послуги по
наданню юридичної допомоги відповідач
зобов'язався сплатити адвокату 5 000 грн.

Згідно акту виконаних робіт по веденню
цивільної справи в суді від 25.06.2014 року
на розгляд справи за позовом
публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» до ОСОБА_1, третя особа:
Моторне (транспортне) страхове бюро
України, про відшкодування шкоди в
порядку регрессу, адвокатом ОСОБА_2
втрачено двадцять годин робочого часу.

Квитанцією серії 02ААА №620978 від 09 січня
2014 року ОСОБА_1 сплачено суму у розмірі 5
000 грн. за надання правової допомоги
ОСОБА_2

Згідно ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 % встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Відповідно, до ст.8 ЗУ «Про Державний
бюджет України на 2014 року» від 16.01.2014
року №719-VII, мінімальна заробітна плата
становить 1218 грн.

Таким чином, розмір компенсації витрат
на правову допомогу не може
перевищувати 487 грн. 20 коп. за годину
роботу.

Правильно визначивши розмір витрат на
правову допомогу, суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув їх з позивача,
оскільки позов страхової компанії
судом залишено без задоволення.

Доводи апеляційної скарги не діють
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
допущено порушення норм матеріального
або неправильне застосування норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду від 25
червня 2014 року, в частині стягнення з
позивача на користь ОСОБА_1 витрат на
правову допомогу, ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, відтак підстав
для його скасування в цій частині за
доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308,
п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«Гарант-Авто» відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 25 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий

Судді: