Провадження №2/389/814/14
ЄУН № 389/3836/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року
Знам'янський міськрайонний
суд

Кіровоградської області

у складі : головуючого судді -
Савельєвої О.В.,

при секретарі - Баланюк
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні залу суду міста
Знам'янка Кіровоградської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Богданівської сільської ради
Знам'янського району Кіровоградської
області про визнання права власності
на будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до
Богданівської сільської ради
Знам'янського району Кіровоградської
області, в якому просить встановити
факт прийняття спадщини за заповітом
на житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3
року. Одночасно просить визнати за нею
право власності на вказане нерухоме
майно в порядку спадкування.

Свої вимоги обгрунтувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати
ОСОБА_3 На випадок своєї смерті ОСОБА_3
склала заповіт, яким заповіла їй все
своє майно де б воно не було і з чого б
не складалося. У день її смерті
відкрилася спадщина, до спадкової маси
якої ввійшов житловий будинок з
господарсько - побутовими будівлями,
розташований по АДРЕСА_1. Даний будинок
остання побудувала в 1970 році, на
земельній ділянці, яка була виділена їй
з земель державного фонду
Богданівської сільської ради в розмірі
0,15 га на підставі виписки з протоколу
№4 засідання виконкому Богданівською
сільською радою від 20 березня 1967 року,
проте не здійснила реєстрації права
власності на нього. Нотаріусом у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
будинок відмовлено, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів про належність цього майна
спадкодавці.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, але надала суду заяву, в якій
підтримала заявлені вимоги та просила
розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача Богданівської
сільської ради в судове засідання не
з'явився, надавши до суду заяву, в якій
визнає позовні вимоги ОСОБА_1, не
заперечує проти визнання за нею права
власності на будинок в порядку
спадкування.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в селі
Богданівка Знам'янського району
Кіровоградської області (а.с.5). Згідно з
заповітом від 4 березня 1996 року,
зареєстрованому в реєстрі за №17,
ОСОБА_3 на випадок своєї смерті
здійснила заповітне розпорядження,
яким заповіла все своє майно ОСОБА_1
(а.с. 8). Свідоцтво на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР №152 свідчить про те, що
ОСОБА_1 на підставі виписки з протоколу
№4 засідання виконкому, Богданівською
сільською радою від 20 березня 1967 року
виділена земельна ділянка в розмірі 0,15
га з земель державного фонду
Богданівської сільської ради. Місце
будівництва: АДРЕСА_1 (а.с. 14-15). Забудова
ділянки дозволена рішенням
Знам'янської районної Ради депутатів
трудящих від 22 листопада 1967 року (а.с. 16).
Наявність забудови по АДРЕСА_1
підтверджується довідкою
характеристикою та технічним
паспортом на житловий будинок
виготовленими на замовлення позивача,
де поміж іншого вказано, що будинок
побудовано в 1970 році, його дійсна
вартість 61670 грн. Інформація стосовно
забудовника чи власника, відсутня (а.с.7,
8-11). Відповідно до довідки
Богданівської сільської ради, ОСОБА_3
на день своєї смерті проживала та була
зареєстрована в АДРЕСА_2. За вказаною
адресою проживала одна. Від її імені 4
березня 1996 року в сільській раді
посвідчувався заповіт за №17 (а.с. 12).
Відповідно до витягу про реєстрацію в
спадковому реєстрі, після смерті
ОСОБА_3 зареєстрована спадкова справа
за №37/2014 (а.с. 29). З матеріалів даної
спадкової справи вбачається, що до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті
останньої звернулася її дочка ОСОБА_1
На спадщину ОСОБА_3, яка складається з
житлового будинку з господарськими і
побутовими будівлями та спорудами, що
знаходиться в АДРЕСА_2 та вкладів, що
знаходяться в ПАТ «Держайний ощадний
банк України», їй видано свідоцтво про
право на спадщину. При цьому,
постановою про відмову у вчинення
нотаріальної дії від 19 серпня 2014 року, у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на житловий будинок АДРЕСА_1 їй
відмовлено, у зв'язку з відсутністю
реєстрації права власності на будинок.
Інших заяв від інших спадкоємців не
надходило (а.с. 13, 36-77). Довідка
Богданівської сільської ради свідчить
про те, що ОСОБА_3 була надана земельна
ділянка для будівництва житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 35).

Згідно з роз'ясненнями Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 27 вересня 2012 року, № 10-1387/0/4-12
«Про практику застосування судами при
розгляді справ окремих норм
законодавства про власність та
спадкування», вбачається, що
відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року № 1952-ІУ, державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст.3 зазначеного Закону
право власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно - правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого прав, а не підставою
його виникнення (Постанова від 13 червня
2012 року № 6-54цс12).

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5
Цивільного кодексу України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності.

Порядок та умови прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України від 5 серпня 1992 року
№ 449 «Про порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів державного замовлення»
(втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992
року не передбачалась процедура
введення приватних житлових будинків в
експлуатацію при оформленні права
власності.

З аналізу положень Конституції України
та Цивільного кодексу України
вбачається, що не потребує введення в
експлуатацію приватних житлових
будинків, збудованих до 5 серпня 1992
року, при набутті права власності на
такі об'єкти. (Лист, Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409
«Щодо прийняття в експлуатацію
об'єктів, закінчених будівництвом до 5
серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 5 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації. (Лист, Державної
архітектурно-будівельної інспекція
України, від 30 липня 2012, № 40-19-5376 «Щодо
порядку прийняття в експлуатацію
самовільно побудованого садового
будинку і розмірів штрафів»).

Згідно з п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року за № 7/5 (у редакції
наказу Міністерства юстиції України
від 28 липня 2010 року № 1692/5), листом
Міністерства юстиції України № 19-32/319
від 21 лютого 2005 року, у разі смерті
власника нерухомого майна, первинна
реєстрація права власності на яке не
проводилася і правовстановлюючий
документ відсутній, питання про
визначення належності цього майна
попередньому власнику та наступного
власника (спадкоємця) повинно
вирішуватися в судовому порядку. Із
цього ж положення вбачається, що
рішення суду є правовстановлюючим
документом, на основі якого може бути
проведена реєстрація права власності
на нерухоме майно.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, якщо це
не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, за
наявності для того законних підстав
суд ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи викладене, те, що
спадкодавець спадщину після смерті
якого бажає отримати позивач, за життя
не звернувся до реєстраційних органів
з метою оформлення права власності на
належне йому нерухоме майно, те, що за
відсутності правовстановлюючих
документів на спадкове майно позивач
позбавлена можливості реалізувати
своє право на отримання свідоцтва про
право на спадщину, суд вважає, що позов
є обґрунтованим і за позивачем можливо
визнати право власності на зазначений
будинок у порядку спадкування за
заповітом, після смерті ОСОБА_1

Разом з цим, вимога позивача щодо
встановлення факту прийняття спадщини
є безпідставною і задоволенню не
підлягає, оскільки спадщина відкрилася
після 1 січня 2004 року.

На підставі викладеного, ст.ст. 331, 328, 1216,
1218, 1233, 1269 ЦК України, Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30 травня 2008 року та керуючись ст.ст.
174 ч.4, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
року.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Судові витрати віднести на
рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області у
десятиденний строк з дня її
проголошення, через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
суду, можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного
суду

Кіровоградської області
О.В.
Савельєва