Провадження № 2/755/5511/14
УХВАЛА

"06" серпня 2014 р.

м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м.
Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального
підприємства „Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них"
Дніпровського району м. Києва про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до
Комунального підприємства
„Шляхово-експлуатаційне управління по
ремонту та утриманню автомобільних
шляхів та споруд на них" Дніпровського
району м. Києва про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Вивчивши матеріали поданої позовної
заяви, вважаю, що позовна заява не
відповідає вимогам цивільного
процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтереси юридичних осіб,
інтересів держави.

За нормою статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

Відповідно до вимог пунктів ч.2, ч.4 ст.119
Цивільного процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
серед іншого: зазначення доказів, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування, позовна заява повинна
відповідати іншим вимогам,
встановленим законом.

Зміст позовних вимог - це певна форма
захисту, яку просить позивач від суду.
Під підставами позову, як вказує
Верховний суд України, слід розуміти
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги. Виклад обставин
підстави та кож необхідний для
визначення тотожності позову, захисту
відповідача від позову, зміни позову
позивачем і, найголовніше, - для
визначення предмета доказування по
даній справі.

Як убачається із змісту позовної заяви
та додатків до неї, зміст позовної
заяви не містить викладення обставин
справи щодо наявності факту
страхування цивільно-правової
відповідальності позивача, а також
позивачем не долучено до матеріалів
позову доказів на підтвердження такого
факту, оскільки згідно роз'яснень п. 16
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпезпеки", непред'явлення вимог до
страховика за наявності підстав для
стягнення завданої шкоди саме зі
страховика є підставою для відмови в
позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Разом з тим, позивачем не надано суду
доказів звернення до відповідача з
вимогою про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, та
доказів відмови відповідача у
задоволенні такої вимоги, тобто не
надано доказів врегулювання спору
позивачем у позасудовому порядку.

Крім того, позивачем, на підтвердження
завдання йому матеріальної шкоди саме
у розмірі 18 277,72 грн., визначеному ТОВ
„Віннер Автомотів", не долучено до
матеріалів позову платіжного
документу (квитанцію, платіжне
доручення тощо), на підтвердження
оплати позивачем вартості переліку
робіт, зазначеного у Рахунку від 04.04.2014
року, а також Акту прийому-передачі
виконаних ТОВ „Вінер Автоматів" робіт
згідно Рахунку від 04.04.2014 року.

Крім того, на підтвердження викладених
у змісті позовної заяви обставин,
позивачем долучено до матеріалів
позову копію постанови суду від 12.03.2014
року про притягнення до
адміністративної відповідальності
заступника начальника Комунального
підприємства „Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них"
Дніпровського району м. Києва ОСОБА_2,
однак дана постанова суду від 12.03.2014
року містить неточності щодо
зазначення назви Комунального
підприємства, з яким ОСОБА_2 перебуває у
трудових відносинах, займаючи посаду
заступника начальника, оскільки
помилкового зазначено назву
Комунального підприємства - КП ШЕУ
Деснянського району м. Києва, в той час
як ОСОБА_2 є заступником начальника КП
ШЕУ Дніпровського району м. Києва.
Разом з тим, така неточність у
постанові Деснянського районного суду
м. Києва від 12.03.2014 року не може бути
усунена під час розгляду
цивільно-правового спору, в той час як
така постанова має істотне значення
щодо об'єктивності вирішення
деліктного зобов'язання.

Відповідно до частини першої ст.26
Цивільного процесуального кодексу
України у справах позовного
провадження особами, які беруть участь
у справі, є сторони, треті особи,
представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до частини першої ст.35
Цивільного процесуального кодексу
України, треті особи, які не заявлять
самостійних вимог щодо предмету спору,
можуть вступати у справу на стороні
позивача або відповідача до ухвалення
судом рішення, якщо рішення в справі
може вплинути на їх права або обов'язки
щодо однієї із сторін.

Як убачається із змісту позовної заяви,
позивачем пред'явлено вимоги про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок ДТП, до КП ШЕУ Дніпровського
району м. Києва, що є державною
установою, при цьому позивачем не
вирішено питання про залучення в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору,
Головне управління державної
казначейської служби України у м.
Києві, оскільки рішення суду може
вплинути на права та обов'язки даного
державного органу у разі задоволення
позову.

Крім того, зміст позовної заяви та
додатки до неї не містять доказів на
підтвердження факту страхування
цивільно-правової відповідальності
позивача та його звернення у
встановленому законом порядку до
відповідної страхової компанії за
захистом порушеного права, а також
зміст позову не містить тверджень щодо
протилежного.

Згідно частини п'ятої ст. 119 Цивільного
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи, що
підтверджують сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного,
звертаючись з позовом до суду,
позивачем не додано доказів, які мають
свідчити про те, що ним в повній мірі
сплачено судовий збір, ураховуючи
звернення позивача одночасно з
вимогами матеріального та
нематеріального характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (зі
змінами та доповненнями) судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Із позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати. Із позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 1 відсоток ціни позову,
але не менше 0,2 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 3
розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положення статті 6 Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
за подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

Разом з тим, розмір мінімальної
заробітної плати станом на 22.01.2014 року
складає 1 218,00 грн. Таким чином,
ураховуючи положення ст. 4 Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року №3674-VI (зі змінами та доповненнями),
а також ціну позову, розмір якої
становить 18 277,72 грн., а також ураховуючи
звернення позивача одночасно з вимогою
немайнового характеру про стягнення
моральної шкоди, сума судового збору за
яку позивачем підлягає до сплати у
розмірі - 243,60 грн.

Так, позивачем на підтвердження сплати
судового збору долучено квитанцію від
04.08.2014 року у розмірі 243,60 грн., що
свідчить про неповну оплату позивачем
суми судового збору за вимогу
майнового та немайнового характеру.

При цьому, в позові позивач не зазначає
підстави для звільнення його від
сплати судового збору у випадках,
визначених законодавством, а інших
доказів, які мають свідчити про те, що
ним в повному обсязі сплачено судовий
збір, до позову не долучено.

За нормами ст. 121 Цивільного
процесуального кодексу України,
передбачено наслідки подання позовної
заяви, що не відповідає вимогам ст.ст.
119, 120 Цивільного процесуального
кодексу України.

Керуючись ст.ст. 119 - 121 Цивільного
процесуального кодексу України, суд -

у х
в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального
підприємства „Шляхово-експлуатаційне
управління по ремонту та утриманню
автомобільних шляхів та споруд на них"
Дніпровського району м. Києва про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
залишити без руху, про що повідомити
позивачу та надати йому строк для
усунення вказаних недоліків до „13"
серпня 2014 року, однак який не може
перевищувати двох днів з моменту
отримання копії ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог
суду щодо усунення вказаних недоліків,
Ваша заява буде вважатись неподаною та
підлягає поверненню.

С у д д я