Справа № 372/773/14-ц Головуючий у І
інстанції Зінченко О.М.Провадження №
22-ц/780/5854/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Обухівського районного суду Київської
області від 02 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Альбатрос"
про стягнення заборгованості,

встановила:

У травні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив стягнути
з ТОВ «Альбатрос» на його користь
заборгованість за договором
купівлі-продажу цінних паперів № 16 від
24.09.2002 року в розмірі 2048206 грн. та судові
витрати.

Ухвалою Обухівського районного суду
Київської області від 30 травня 2008 року
визнано мирову угоду, укладену 30 травня
2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Альбатрос»,
за умовами якої відповідач визнав в
повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1, а
останній в рахунок погашення визнаних
товариством позовних вимог набув у
приватну власність належне товариству
майно.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 09 грудня 2013 року зазначену
ухвалу скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвалою Обухівського районного суду
Київської області від 02 вересня 2014 року
провадження у справі закрито з підстав,
передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

На зазначену ухвалу ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до Обухівського
районного суду Київської області,
посилаючись на порушення судом норм
процессуального права, яке полягає в
тому, що суд безпідставно застосував до
даних правовідносин Закон України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
в редакції від 22.12.2011 року, який не
поширюється на дані правовідносини.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд
виходив з того, що справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки згідно Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції
від 22.12.2011 року справи з майновими
вимогами до боржника, стосовно якого
порушено справу про банкрутство,
підвідомчі господарським судам.

Однак, з такими висновками суду
повністю погодитись неможливо,
оскільки вони не відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

За правилами ч. 1 ст. 15 ЦПК України, яка
діяла на час пред`явлення позову, суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.
Законом може бути передбачено розгляд
інших справ за правилами цивільного
судочинства. Суди розглядають справи,
визначені у частині першій цієї статті,
в порядку позовного, наказного та
окремого провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд свою
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
статтю 12 ГПК доповнено пунктом 7,
відповідно до якого до підвідомчості
господарських судів віднесено справи у
спорах, зокрема про стягнення
заробітної плати з боржника, стосовно
якого порушено справу про банкрутство.

Відповідно до Закону України від 2
жовтня 2012 р. № 5405-VI "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
виконання господарських зобов'язань"
розділ X "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Згідно листа Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07.05.2013 року №
709/0/4-13 «Про визначення юрисдикції спору
про стягнення заробітної плати у
випадку банкрутства боржника» справи
про банкрутство боржника, порушені
господарськими судами до 19 січня 2013
року, не впливають на визначення
юрисдикції справ про стягнення
заборгованості з боржника, і їх слід
розглядати в порядку цивільного
судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, у
травні 2008 року ОСОБА_1 пред'явив позов
до ТОВ «Альбатрос», в якому просив
стягнути на його користь
заборгованість за договором
купівлі-продажу цінних паперів № 16 від
24.09.2002 року в розмірі 2048206 грн. та судові
витрати.

Як убачається з постанови
Господарського суду м. Києва від 19.08.2013
року, визнано банкрутом ТОВ
«Альбатрос», відкрито ліквідаційну
процедуру, призначено ліквідатором
банкрута ТОВ «Альбатрос» арбітражного
керуючого Янчука О.М., підприємницьку
діяльність банкрута завершено. Строк
виконання всіх грошових зобов'язань
визнано таким, що настав 19.08.2013 року.

Крім того, з даної постанови
убачається, що провадження у справі за
заявою ОСОБА_3 про банкрутство ТОВ
«Альбатрос» порушено ухвалою
Господарського суду м. Києва №
5011-46/14921-2012 від 26.10.2012 року.

З урахуванням наведеного, оскільки із
матеріалів справи убачається, що
справу про банкрутство ТОВ «Альбатрос»
порушено Господарським судом м. Києва 26
жовтня 2012 року, тобто до 19 січня 2013 року,
а провадження в даній цивільній справі
відкрито 22 травня 2008 року, то дану
справу слід розглядати в порядку
цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
поспішного висновку про закриття
провадження у даній справі з підстав,
передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду про
закриття провадження у справі, ухвала
суду від 02 вересня 2014 року в частині
закриття провадження у справі
постановлена з порушенням норм
процесуального права і підлягає
скасуванню з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції
в іншому складі суду з підстав,
передбачених ст. 21, п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 21, 303, 307, 312, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду
Київської області від 02 вересня 2014 року
скасувати і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції в
іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді