Справа № 199/935/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„06" серпня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

при секретареві - Шаханазарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 11.08.2008 р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
1455-0161014/ФКВ-08, згідно з умовами якого
Банк надав Позичальнику кредитні кошти
у розмірі 20287,00 дол. США з розрахунку 8.5 %
річних за весь час фактичного
користування кредитом на строк з 11.08.2008
року по 10.08.2015 р. Мета кредитування -
придбання автомобіля.

Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92,
95 Закону України «Про банки та
банківську діяльність», Постанови
Правління НБУ №369 «Про затвердження
Положення про застосування НБУ заходів
впливу за порушення банківського
законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ
«Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку», відповідно до п. 4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає Дельта Банку права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, що забезпечують виконання
кредитних зобов'язань перед
Національним банком України, Дельта
Банк замінює Укрпромбанк як кредитора
у зазначених зобов'язаннях, а згідно з
п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком
Дельта Банку прав вимоги до боржників,
Дельта Банку переходить право вимагати
від боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Відповідно до п. 2.4.кредитного договору
повернення кредиту здійснюється
щомісячно у розмірі не менш як 241,51 дол.
США по 20 (двадцяте) число (включно)
кожного місяця. Згідно п.1.5, 2.6, 2,7
Кредитного договору проценти за
користування кредитом нараховуються у
валюті кредиту за період з дня його
надання до дня його повернення.
Проценти нараховуються щомісячно на
фактичну заборгованість по Кредиту за
період з першого по останній день
кожного календарного місяця.

Утім, позичальник умови кредитного
договору протягом тривалого часу
належним чином не виконує, про що
неодноразово повідомлявся в тому числі
й шляхом направлення письмової вимоги
про виконання зобов'язань згідно умов
кредитного договору.

Зазначаючи у позові про те, що ст.ст. 526,
530 ЦК України та умов договору
зобов'язання з боку позичальника за
кредитним договором не виконані, та
відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірах та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки, та відповідно до ч. 2
ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідками порушення відповідачем
зобов'язання щодо повернення чергової
суми кредиту є право позивача
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту, зазначене й стало
приводом для цього звернення до суду
та заявлення у позові вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, розмір якої станом на 22.01.2014
р. складає 218 564,34 грн., яка складається з
наступного: заборгованість за тіло
кредиту - 150 235,95 грн.; заборгованість за
відсотками - 53 128,51 грн.; комісія ведення
кредиту - 15 199,88 грн.

У судове засідання позивач не з'явився,
утім, в особі представника за
довіреністю надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності, не
заперечував проти заочного розгляду
справи, зазначив, що позов підтримує
повністю.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач, який
був повідомлений належним чином про
розгляд справи, не з'явився, причини
неявки суду не повідомив та не надав
заяви про розгляд справи за його
відсутності, у зв'язку з чим суд у
порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою
позивача вирішує справу у порядку
заочного розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

Врахувавши заяву представника
позивача та дослідивши докази в межах
заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позову повністю з огляду на такі
встановлені обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Як було встановлено судом в даній
справі, 11.08.2008 р. між ТОВ «Український
промисловий банк» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір №
1455-0161014/ФКВ-08, згідно з умовами якого
Банк надав Позичальнику кредитні кошти
у розмірі 20287,00 дол. США з розрахунку 8.5 %
річних за весь час фактичного
користування кредитом на строк з 11.08.2008
року по 10.08.2015р. Мета кредитування -
придбання автомобіля.

Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92,
95 Закону України «Про банки та
банківську діяльність», Постанови
Правління НБУ №369 «Про затвердження
Положення про застосування НБУ заходів
впливу за порушення банківського
законодавства», 30.06.2010 р. між ТОВ
«Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та
Національним банком України було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта
Банку», відповідно до п. 4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає Дельта Банку права вимоги за
кредитними та забезпечувальними
договорами, що забезпечують виконання
кредитних зобов'язань перед
Національним банком України, Дельта
Банк замінює Укрпромбанк як кредитора
у зазначених зобов'язаннях, а згідно з
п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком
Дельта Банку прав вимоги до боржників,
Дельта Банку переходить право вимагати
від боржників повного, належного та
реального виконання обов'язків за
кредитними та забезпечувальними
договорами.

Укладаючи кредитний договір,
сторони за ним (п. 2.4 кредитного
договору) погодили, що повернення
кредиту здійснюється щомісячно у
розмірі не менш як 241,51 дол. США по 20
(двадцяте) число (включно) кожного
місяця. Згідно п.1.5, 2.6, 2,7 Кредитного
договору проценти за користування
Кредитом нараховуються у валюті
кредиту за період з дня його надання до
дня його повернення. Проценти
нараховуються щомісячно на фактичну
заборгованість по кредиту за період з
першого по останній день кожного
календарного місяця.

Утім, позичальник умови кредитного
договору протягом тривалого часу
належним чином не виконує, що призвело
до утворення заборгованості, розмір
якої станом на 22.01.2014 р. складає 218 564,34
грн., яка складається з наступного:
заборгованість за тіло кредиту - 150 235,95
грн.; заборгованість за відсотками - 53
128,51 грн.; комісія ведення кредиту - 15 199,88
грн., через що для суду задля
поновлення порушених прав позивача
вбачаються підстави для ухвалення
рішення про присудження до стягнення
на користь позивача з відповідача
зазначеної вище суми заборгованості.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до ст.
ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212,
214-215, 224 та ст. 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН -
НОМЕР_1), на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта
Банк» (МФО 380236, ідентифікаційний код за
) заборгованість по
кредитному договору від 11.08.2008 р. в
розмірі 218 564,34 грн., яка склалася станом
на 22.01.2014 р. та складається з
наступного: заборгованість за тіло
кредиту - 150 235,95 грн.; заборгованість за
відсотками - 53 128,51 грн.; комісія ведення
кредиту - 15 199,88 грн.,

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН -
НОМЕР_1), на користь ПАТ «Дельта Банк»
(МФО 380236, ідентифікаційний код за
) судові витрати, пов'язані
зі сплатою судового збору, в сумі 2
185,64 грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя