Справа № 202/7494/14-ц
Провадження № 2/0202/4569/2014
09 жовтня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючої судді Слюсар
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виключення запису про батьківство з
акту запису про народження дитини,-
У липні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про виключення
запису про батьківство з акту запису
про народження дитини. В обґрунтування
заявлених вимог ОСОБА_1 у позовній
заяві та у судовому засіданні
посилається на те, що він перебував з
відповідачкою у шлюбі, який було
укладено 02.03.1996 року. З початку
сімейного життя на неодноразові спроби
ОСОБА_2 так і не змогла завагітніти. У
зв'язку з цим, він звернувся до 2-ї
міської лікарні, де у лікаря уролога
пройшов обстеження і у нього було
виявлено 96-97% нерухомих сперматозоїдів
і йому було призначено лікування, яке
останній проходив протягом 1996-1999 років,
однак позитивних наслідків воно також
не надало. У 1999 році ОСОБА_1 був
прийнятий на роботу охоронцем ВТК-89 ДДУ
ПВП у Дніпропетровській області, де у
листопаді 1999 року його було направлено
до Дніпродзержинського училища
професійної підготовки персоналу
Державної кримінально-виконавчої
служби України. Так як позивач
знаходився на казарменому режимі в
періоди з листопада 1999 року по січень
2000 року додому він не приїжджав та
жодних близьких стосунків з дружиною
не мав. У лютому 2000 року ОСОБА_1
дізнався, що відповідачка вагітна і
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька
ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якої
він був записаний як батько. Він не
звернув увагу на те, що по термінам
вагітності ця дитина не могла бути
його, так як народилася доношеною і
таким чином відповідач могла
завагітніти тільки у середині грудня
1999 року. Однак зіставивши з часом всі
обставини, а також враховуючи стан
свого здоров'я позивач переконався, що
не являється батьком дитини. Крім того,
згодом позивачу стало відомо й про
подружні зради відповідачки, внаслідок
чого шлюб було розірвано. На підставі
рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 29.12.2009 року
з ОСОБА_1 присуджені до стягнення
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, які він сплачував, однак
постійні погрози ОСОБА_2 щодо
притягнення до кримінальної
відповідальності у разі затримки
аліментів та взагалі поведінка
відповідачки негативно впливає на
життя позивача. У квітні 2014 року він
знову пройшов обстеження на можливість
зачаття дитини, але це обстеження
підтвердило, що дітей він не може мати,
так як у нього виявлена
олігозооспермія 3 ступеня. У зв'язку з
викладеним, а також будучи
переконливим, що не являється батьком
дитини, позивач змушений звернутися
до суду. Просив виключити запис про
батьківство ОСОБА_1 з акту запису про
народження дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, внесеного у відділі РАГС
Індустріального районного управління
юстиції м. Дніпропетровська та
провести по справі генетичну
експертизу.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилися. Про час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
причину неявки суду не повідомила.

Суд, зі згоди позивача, представника
позивача, ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
представника позивача, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позов не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 02 березня 1996 року
між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою
ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий
запис № 100, посвідчений відділом
реєстрації актів цивільного стану
Індустріального району м.
Дніпропетровська, що підтверджується
копією свідоцтва Серії НОМЕР_1. 04.11.2009
року шлюб між стронами розірвано.

Відповідно до Свідоцтва про народження
Серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася
ОСОБА_3, де у відомостях про батьківство
батьком дитини записано ОСОБА_1, матір'ю
- ОСОБА_2, про що в книзі записів актів
громадянського стану про народження
зроблено відповідний запис 01 грудня 2000
року №841.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 29 грудня
2009 року стягнено з ОСОБА_1 аліменти на
утримання його неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею
повноліття, у твердій грошовій сумі в
розмірі 500 грн. на користь матері
дитини ОСОБА_2.

Оспорюючи факт свого батьківства у
позовній заяві та у судовому засіданні
позивачем також представлено суду як
доказ висновок медичного аналізу, з
якого вбачається, що ОСОБА_1 являється
безплідним. При цьому, обґрунтовуючи
свої вимоги, позивач посилається на
положення Сімейного кодексу України
від 10 січня 2002 року № 2947-III, який набрав
чинності з 01 січня 2004 року, що в свою
чергу, унеможливлює застосування даних
норм матеріального права при розгляді
цього спору.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції
України закони та інші нормативно -
правові акти не мають зворотної дії в
часі.

П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» звернено увагу
судів на те, що за загальним правилом
дії законів та інших
нормативно-правових актів у часі ( ч.1
ст.58 Конституції України) норми
Сімейного кодексу України
застосовуються до сімейних відносин,
які виникли після набрання ним
чинності, тобто не раніше 1 січня 2004
року.

До сімейних відносин, які вже існували
на зазначену дату, норми СК
застосовуються в частині лише прав і
обов'язків, після набрання ним
чинності. Ці права й обов'язки
визначаються на підставах,
передбачених Сімейним Кодексом.

Відповідно до ст.136 СК України особа,
яка записана батьком дитини
відповідно до статей 122,124,126, і 127 цього
Кодексу, має право оспорити своє
батьківство, пред'явивши позов про
виключення запису про нього як батька з
актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного
споріднення між особою, яка записана
батьком, та дитиною суд постановляє
рішення про виключення відомостей про
особу як батька дитини з актового
запису про її народження.

До вимоги батька про виключення запису
про нього як батька з актового запису
про народження дитини позовна давність
не застосовується.

Відповідно до ч.1 ст. 56 КпШС 1969 року
особа, записана як батько або як мати
дитини в книзі записів народжень або
особа, яка фактично є батьком дитини, в
разі смерті матері чи позбавлення її
батьківських прав має право оспорити
проведений запис протягом року з
того часу, коли їй стало або повинно
було стати відомо про проведений запис.
Якщо до цього часу особа, записана як
батько або як мати, була
неповнолітньою, річний строк
обчислюється з часу досягнення нею
вісімнадцяти років.

Оскільки підстави для оспорювання
батьківства особою, яка записана
батьком дитини, зазначені у ст.136 СК,
істотно відрізняються від підстав
передбачених у ст.56 КпШС то вирішуючи
питання про те, якою нормою слід
керуватися при розгляді справ цієї
категорії, необхідно виходити з дати
народження дитини.

Отже аналізуючи дані положення, а також
враховуючи, що позивач оспорює своє
батьківство щодо дитини - ОСОБА_3, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає за
необхідне застосовувати саме
відповідні норми КпШС 1969 року.

Всупереч даним вимогам позивач
звернувся до суду зі спливом
встановленого строку та застосував
норми закону, які не можуть бути
застосовані до даних правовідносин, та
не надав жодних доказів, щодо що
мають суттєве значення для вирішення
справи.

На підставі викладеного, суд, з
урахуванням норм матеріального права,
які підлягають застосуванню до даних
правовідносин, перевіривши доводи
позивача та обставини, що мають суттєве
значення, не вбачає підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо
виключення запису про батьківство з
акту запису про народження дитини.

Керуючись: Конвенцією про права
дитини, Законом України « Про охорону
дитинства», Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» від 30 березня 2007
року № 3, ст. ст. 122, 136 СК України, ст. 56
КпШС 1969 року, ст.ст. 3, 7, 11,15,30,60, 224-226 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виключення запису про
батьківство з акту запису про
народження дитини - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Л.П. Слюсар