Справа № 363/5153/13-ц Головуючий у І
інстанції Купрієнко С.І.Провадження №
22-ц/780/5468/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Олійника В.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Вишгородського районного суду
Київської області від 04 серпня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року позивач ПАТ КБ
"Приватбанк" звернувся до суду з
позовом до в якому просив стягнути з
відповідача заборгованість у розмірі 23
418,21 грн. за кредитним договором б/н від
06.11.2007 року, посилаючись на те, що
відповідач в добровільному порядку не
виконує умови укладеного договору.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 04 серпня 2014
року позов задоволено.

Суд стягнув з відповідача ОСОБА_1 на
користь на користь Публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» заборгованість за
користування кредитом у сумі 6732,36 грн.,
заборгованість по комісії за
користування кредитом в сумі 9004,93 грн.,
500 грн. штрафу (фіксована частина), 1092,34
грн. штрафу (процентна складова) та
судовий збір у розмірі 234,18 грн., а
всього стягнув 23 652,39 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду
відповідач подав апеляційну скаргу,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.

Просить врахувати те, що банк звернувся
із пропуском строку позовної давності,
при цьому він подавав заяву про
застосування строку позовної давності.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення
учасників, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Вирішуючи справу та задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач отримавши
кошти за кредитним договором, належним
чином не виконував взяті на себе
зобов'язання та станом на 30.09.2013 року
має заборгованість перед банком у сумі
23 418,21 грн.

Проте колегія суддів не може
погодитись з таким висновком суду,
оскільки він зроблений без перевірки
строків для звернення до суду з даним
позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як встановлено судом і вбачається з
матеріалів справи, 06.11.2007 року
відповідач отримав у позивача кредит у
розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом з відсотковою ставкою 3 % на
місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Договір складається із заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг, Правил користування платіжною
карткою, Пам'ятки клієнта і тарифів. На
виконання договору позивачем 06.11.2007
року відповідачу було видано платіжну
картку НОМЕР_1 строком дії на три роки.

Заперечуючи проти позову відповідач
надав письмову заяву про застосування
позовної давності до позову ПАТ КБ
"Приватбанк" (а.с. 25).

Статтею 256 ЦК України передбачено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно із ч.1 ст.259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін
на підставі договору, укладеного у
письмовій формі.

Збільшення строку позовної давності
стосовно виконання умов договору на
необмежений чи невизначений строк,
законом не передбачено.

Згідно із ч.2 ст.266 ЦК України зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до п.9.1 умов та правил
надання банківських послуг, Держатель
кредитної карти доручає Банку в будь
який час та без укладення додаткових
договорів призупинити або припинити
дію платіжної карти, або відмовити у її
продовженні, заміни, чи видачі нової
картки, а також у випадках, якщо
кредитор більш ніж один раз допустив
прострочку погашення мінімального
обов'язкового платежу за встановленим
графіком.

Відповідно до п.9.12 умов та правил
надання банківських послуг, договір
діє впродовж 12 місяців з моменту його
підписання. Якщо протягом цього часу
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично лонгується на той же
термін.

Відповідно до п.3.1 Умов і правил надання
банківських послуг Банк відкриває
клієнту картрахунки, видає клієнту
картки. Їх вид і строк дії визначений у
заяві і в пам'ятці клієнта. Датою
укладення договору є дата відкриття
рахунку, указаної в розділі "Відмітки
банку" заяви.

Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в
межах, визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту,
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі - зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Такий висновок узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
висловленою у постанові від 19 березня
2014 року № 6-14цс14.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не
врахував, що відповідно до пунктів 3.1.1,
5.4 Умов граничний строк дії картки
(місяць і рік) указано на ній і картка
дійсна до останнього календарного дня
такого місяця, строк погашення
процентів за кредитом визначено
щомісячними платежами, а строк
погашення кредиту в повному обсязі
визначено останнім днем місяця
вказаного на картці, дія якої
закінчилась 11.2010 року, останній платіж
відповідач здійснив у лютому 2008 року,
тому оскільки банк звернувся до суду з
позовом у грудні 2013 року, він пропустив
строк позовної давності для звернення
до суду з даним позовом, оскільки
матеріали справи не містять даних, що
після закінчення строку дії платіжної
картки відповідач продовжував нею
користуватися або отримував у ПАТ КБ
"ПриватБанк" нову картку після спливу
дії старої.

З урахуванням наведеного, судова
колегія, в межах своєї компетенції
передбаченої статтями 307, 309 Цивільного
процесуального кодексу України вважає
за необхідне рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволенні
позову, зважаючи на те, що позивач
пропустив строк на звернення до суду за
захистом свого права без поважних
причин.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 04 серпня 2014 року
скасувати та ухвалити нове.

В позові Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :