Провадження № 2/742/1230/14
унікальний № 742/3755/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі: головуючого - судді
Зарічної Л.А.,

при секретарі - Тищенко О.М.,

за участю представників сторін:
позивача Кулага О.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Прилуки цивільну справу
за позовом

Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до
суду із позовною заявою про повернення
відповідачем кредитних коштів, а також
іншої заборгованості, що утворилася у
зв'язку із неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором
від 28 січня 2011 року .

Посилаючись на ті обставини, що банк
свої зобов'язання перед ОСОБА_3
виконав у повному обсязі та надав
позичальнику кредитні кошти, визначені
умовами договору в повному обсязі,
позичальник в порушення умов
кредитного договору кредитні кошти
своєчасно не повертає і має
заборгованість як по кредиту, так і по
відсотках, і станом на 06 травня 2014 року
має заборгованість в загальній сумі
45524 грн.59 коп., з яких: 23928,67 грн. -
заборгованість за кредитом, 17194,80 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 1757,09 грн.-
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина), 2144,03 грн. - штраф (
процентна складова), які позивач
просить стягнути з відповідача, як і
понесені витрати по справі.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
дав відповідні пояснення щодо
укладання з відповідачкою договору
кредиту, а в подальшому подав до суду
письмову заяву про розгляд справи за їх
відсутності.

Представник відповідача в судовому
засіданні частково визнав позовні
вимоги, а саме що стосується тіла
кредиту, у стягненні інших нарахувань
просив відмовити за недоведеністю та
просив застосувати строк позовної
давності.

Вислухавши пояснення
представників сторін , дослідивши
докази по справі, суд приходить до
наступного висновку:

Згідно умов кредитного договору від 28
січня 2011 року (а.с.9- 15) вбачається, що
ОСОБА_3 є стороною (а саме
позичальником) даного кредитного
договору із КБ «ПриватБанк» За даним
договором банк відкриває картковий
рахунок та обслуговування платіжної
картки, тобто відкриває кредитну лінію
на суму 18000 грн. та встановлює розмір
відсотків за користування кредитом - 30
% відповідно на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки - 31.01.2013 року, про що
підтвердив в судовому засіданні і
представник позивача та надав
відповідну роздруківку. В подальшому
банком було змінено кредитний ліміт
шляхом збільшення суми 21.04.2011 року до
21000 грн., а 23.05.2011 року - до 24000 грн.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_4 стверджувала, що
відповідачка надала свою згоду на те,
що підписана заява разом із Умовами та
правилами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складають між позивачем та
відповідачем договір, що
підтверджується нібито підписом
відповідача у заяві. В той же час, на
підтвердження вказаних обставин було
надано копію анкети-зави про
приєднання до Умов та Правил надання
банківських послуг у ПриватБанку з
підписом відповідачки від 20 листопада
2010 року, яка стосується надання іншого
кредиту, що надавався саме 20 листопада
2010 року на суму кредитного ліміту 3000
грн., що також підтвердила в судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_4

Під час отримання нового кредиту у
січні 2011 року, кредитний договір, що
видавався у листопаді 2010 року банком
був закритий і відповідачкою
повернута кредитна картка. За новим
кредитним договором ОСОБА_3 було видано
нову кредитну картку «GOLD» з кредитним
лімітом 18000 грн.

В той же час, як було встановлено в
судовому засіданні, при укладанні
кредитного договору SAMDM9111 від 28
січня 2011 року ОСОБА_3 не ознайомлювали
з Умовами та Правилами надання
банківських послуг і Правил
користування платіжної карткою, і вона
не погоджувалася, що зазначені умови та
правила складають разом з довідкою
кредитний договір. Вказані обставини в
судовому засіданні підтвердив і
представник банку, однак при цьому
зазначив, що написана відповідачкою
анкета заява від 20 листопада 2010 року
стосується всіх можливих подальших
укладених кредитних договорів, і
подача іншої заяви-анкети для іншого
договору не потребується.

Із вказаними твердженнями не може
погодитися суд виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 626 ч.1 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Як передбачає ст.638 ч.1 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
устотних умов договору. Істотними
умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Таким чином, істотні умови договору
погоджуються сторонами при його
укладенні або шляхом внесення змін до
договору за спільною згодою.

Як було встановлено в судовому
засіданні, при укладенні кредитного
договору 28 січня 2011 року між сторонами
не було погоджено, що анкета-заява від 20
листопада 2010 року разом із Довідкою про
умови кредитування з використанням
кредитки універсальної «GOLD» по
договору SAMDM9111 становлять один
договір.

Відповідно до Висновків Верховного
Суду України, викладених у постановах,
ухвалених за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК
України у п.5 Розділу «Спори, що
виникають із договорів позики,
кредитних договорів» визначено, що
відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту,
перебіг позовної давності щодо
місячних платежів починається після
несплати чергового платежу, а щодо
повернення кредиту у повному обсязі -
зі спливом останнього дня місяця дії
картки, а не закінченням строку дії
договору (Постанова Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 19.03.2014 року у справі
№6-14цс14).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у 3 роки. Для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю Позовна давність в один рік
застосовується , зокрема, до вимоги про
стягнення неустойки (штрафу,пені).

При стягненні з відповідача штрафів у
сумі 500 грн. та 2144,03 грн. , позивач
посилається на п.2.1.1.7.6 Умов та правил
надання банківських послуг, що є
необґрунтованим з вище викладених
обставин, та відсутності такого виду
цивільно-правової відповідальності у
Довідці про умови кредитування з
використанням кредитки універсальної
«GOLD» по договору SAMDM9111. Крім того,
штрафи мали бути застосовані позивачем
протягом одного року з моменту
порушення відповідачем взятих на себе
зобов'язань з повернення кредиту, проте
такі застосовано лише перед подачею
позову до суду, а тому вимоги в цій
частині до задоволення не підлягають.

Що стосується стягнення комісії в сумі
1759 грн.03 коп., то умовами договору
комісія взагалі не передбачена. Згідно
довідки про умови кредитування з
використанням кредитки універсальна
«GOLD», комісії за кредитне
обслуговування не має, окрім комісії за
зняття готівки у банкоматах. Крім того,
проводячи розрахунок заборгованості у
графах «Сума комісії та пені» Сума
комісії та пені (накопичувальним
підсумком)» позивач визначає вказану
суму саме як комісію. Проте, згідно
виписки по особовому рахунку НОМЕР_1
позивач зазначає вказані суми саме як
штраф за прострочку, а не пеня чи
комісія.

Відповідно до ст.631 ЦК України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.
Однак визначені позивачем штрафи
нараховані після закінчення дії
договору. Крім того, відповідно до
вимог ст.267 ЦК України позовна давність
в один рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).
Зважаючи на зароблену представником
відповідача заяву про застосування
судом позовної давності, суд вважає, що
така заява підлягає задоволенню, а у
стягненні визначеної суми має бути
відмовлено.

Що стосується стягнення нарахованих
відсотків, суд вважає за необхідне
зазначити наступне, що згідно довідки
про умови кредитування з використанням
кредитки універсальної «GOLD» по
договору SAMDM9111 базова відсоткова
ставка становить 2,5% в місяць, тобто 30%
на рік. В той же час, згідно наданого
розрахунку позивачем проводиться
нарахування відсотків за користування
кредитом у розмірі 60% ставки на
прострочену заборгованість. Однак,
така відповідальність не передбачена
умовами договору, з яким була
ознайомлена та підписала відповідачка.
Крім того, позивач письмово не
повідомляв відповідачку про зміну
відсоткової ставки у порядку,
передбаченому ст.1056-1 ЦК України.
Оскільки на підставі викладених
обставин, зважаючи на те, що Умови
надання банківських послуг не
регулюють правовідносин сторін, які
виникли за кредитним договором, суд
вважає, що строк дії договору
обмежується терміном дії кредитної
картки, який в даному випадку становить
31 січня 2013 року. Саме цієї дати
закінчилася дія кредитного договору
між сторонами, а тому позивач не має
права на нарахування відсотків після
закінчення терміну дії кредитного
договору. Оскільки позивачем такі дані
не надані, а суд не є фахівцем в даній
сфері та не має можливості самостійно
здійснити такий перерахунок. А тому
вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Стаття 1049 ЦК України зобов'язує
позичальника повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором., а відповідно
до ст. 1050 ЦК України, де визначено , що у
разі якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами, то у разі
прострочення повернення чергової
частини, позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася.

Станом на день постановлення
рішення суду закінчився строк дії
відповідного договору кредиту і
відповідно банк , зважаючи на ті
обставини, що позичальник не проводить
погашення кредиту , має всі правові
підстави для стягнення всієї суми
кредиту в судовому порядку, і яка
згідно розрахунку позивача станом на
06 травня 2014 року становить 23928 грн.67 коп.
та підлягає стягненню в судовому
порядку.

Вирішуючи питання про часткове
задоволення позовних вимог суд вважає
за необхідне вирішити питання про
стягнення на користь позивача також
понесені ним витрати по сплату
судового збору, пропорційно до
задоволення позовних вимог, в розмірі
243,60 грн..

На підставі наведеного та
ст.ст.256,257,257,267,526-527,533, 553-554,611,625, 626, 628, 631,
638,651,1046-1050, 1054-1055,1056-1 ЦК України,
керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості
задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 28 січня 2011 року у в розмірі 23928
грн.67 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
понесені витрати по справі по сплаті
судового збору в розмірі 243 грн.60 коп.

В іншій частині позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі впродовж 10 днів з дня
його проголошення апеляційної скарги
апеляційному суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд.

Суддя

Л.А.Зарічна