Справа № 360/2526/13-ц Головуючий у І
інстанції Додатко В.Д.Провадження №
22-ц/780/5217/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

15 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді: Лащенка В.Д.,

суддів: Кулішенка Ю. М., Сушко Л. П.,

при секретарі Горошук І. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2
на рішення Бородянського районного
суду Київської області від 18 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання державного
акту та договору купівлі-продажу
недійсними,

встановила:

У січні 2011 року ОСОБА_1
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, в обґрунтування вимог
посилаючись на те, що його матері
ОСОБА_4 належала земельна ділянка по
АДРЕСА_1, на якій був розташований
житловий будинок.

Рішенням Луб»янської сільської ради
Бородянського району від 28 травня 2004
року ОСОБА_5 передано для ведення
особистого підсобного господарства
земельну ділянку площею 0, 15 га по
АДРЕСА_2, на підставі якого ОСОБА_5
отримав державний акт на право
власності на земельну ділянку.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4,
позивач отримав свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, а саме: на 1/2
частину жилого будинку з відповідною
частиною надвірних будівель,
розташованого по АДРЕСА_1.

Відповідно до договору
купівлі-продажу від 23 лютого 2007 року
ОСОБА_5, продав земельну ділянку
площею 0, 1473 га по АДРЕСА_2 ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 07 жовтня 2010 року
рішення Луб»янської сільської ради від
28 травня 2004 року визнано недійсним.
Уточнивши позовні вимоги позивач
просив визнати недійсними державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0, 15 га, розташований по
АДРЕСА_1, серії АБ № 004746, виданий
Луб»янською сільською радою 18 жовтня
2004 року на ім»я ОСОБА_5 та договір
купівлі-продажу земельної ділянки
площею 0, 15 га, укладений 23 лютого 2007
року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом Бородянського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстровим № 524.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і
ухвалою суду до участі у справі в
якості відповідача залучено ОСОБА_3, як
правонаступника.

Рішенням Бородянського районного
суду від 17 травня 2012 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Київської області від 20 листопада 2012
року ОСОБА_1 в позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 вересня 2013
року рішення Бородянського районного
суду від 17 травня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 20 листопада 2012 року скасовано,
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 18 лютого 2014 року
з урахуванням ухвали цього ж суду про
виправлення описок від 28 лютого 2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 02 квітня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Бородянського
районного суду Київської області від 18
лютого 2014 року визнано неподаною та
повернуто заявнику.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 13 травня 2014 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення
Бородянського районного суду від 18
лютого 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 02 квітня 2014 року скасовано,
справу передано до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_2

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено
частково, ухвалу апеляційного суду
Київської області від 13 травня 2014 року
скасовано, справу передано на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просить змінити мотивувальну частину
рішення, посилаючись на
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає задоволенню, апеляційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
з ухваленням нового рішення є, зокрема,
неповне з"ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, а також неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності, тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих відносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що згідно бази даних
управління держземагенства земельна
ділянка по АДРЕСА_1 не обліковується,
на земельну ділянку ОСОБА_1
відсутні правовстановчі документи.
При цьому суд виходив з того, що матері
позивача ОСОБА_4 за життя на праві
приватної власності належала 12
частина житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться по
АДРЕСА_1. Згідно запису в
погосподарській книзі Луб'янської
сільської ради на 01.01.1996 року за
ОСОБА_4 обліковувалось земельних
ділянок загальною площею 0,47га.

Рішенням 10 сесії ХХІV скликання
Луб'янської сільської ради №7 від 28
травня 2004 року передано в
приватну власність ОСОБА_5
земельну ділянку площею 15,2 га із них
0,12 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_2. (том 1 а.с.77).

18 жовтня 2004 року на ім'я ОСОБА_5
видано державний акт на право
приватної власності на земельну
ділянку, згідно якого ОСОБА_5 є
власником земельної ділянки площею
0,1473га із цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку,
розташованої в АДРЕСА_2. (том 1 а.с.49).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача
ОСОБА_4

23 лютого 2007 року ОСОБА_5 і ОСОБА_2
уклали договір купівлі-продажу
земельної ділянки, за яким ОСОБА_5
продав, а ОСОБА_2 купив земельну
ділянку площею 0,1473га із цільовим
призначенням для обслуговування
житлового будинку, розташовану в
АДРЕСА_2. (том 1 а.с.48).

7 серпня 2007 року державним
нотаріусом Бородянської районної
державної нотаріальної контори на
ім'я ОСОБА_1 видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом,
згідно якого він є спадкоємцем
майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
і спадкове майно складається із 12
частини житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, що знаходиться по
АДРЕСА_1.(том 1 а.с.42).

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 07 жовтня 2010
року скасовано рішення
Бородянського районного суду від 3
грудня 2008 року і ухвалено нове
рішення, яким визнано недійсним
рішення Луб»янської сільської ради
Бородянського району Київської
області 10 сесії ХХІV скликання від 28
травня 2004 року в частині передачі
ОСОБА_5 земельної ділянки загальною
площею 0,15га, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1. (том 1 а.с.7-11).

З довідки управління Держкомзему у
Бородянському районі Київської
області №322 від 22.04.2011 року
вбачається, що згідно бази даних
земельна ділянка, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1 не обліковується.
(том 1 а.с.40).

З таким висновком колегія суддів не
може погодитися, оскільки судом
неправильно застосовані норми
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Київської області
від 07 жовтня 2010 року скасовано рішення
суду першої інстанції від 03 грудня 2008
року та ухвалено нове рішення, яким
визнано недійсним рішення 10 сесії ХХІV
скликання Луб»янської сільської ради
Бородянського району від 28 травня 2004
року в частині передачі ОСОБА_5
земельної ділянки площею 0, 15
га, яка розташована по АДРЕСА_1.
Вказаним судовим рішенням встановлено,
що 28 травня 2004 року Луб»янська сільська
рада без згоди ОСОБА_4 прийняла рішення
про передачу безкоштовно у приватну
власність земельної ділянки по АДРЕСА_1
площею 0,15 га ОСОБА_5, що підтверджується
копією протоколу 10 сесії ХХІV
скликання Луб»янської сільської ради
Бородянського району, а також те, що
вказана земельна ділянка була вилучена
у матері ОСОБА_1 із земельної ділянки
біля житлового будинку, наданої для
його обслуговування та обслуговування
господарських споруд.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Суд першої інстанції вказані вимоги
закону не врахував і прийшов до
помилкового висновку про те, що
передачею у приватну власність
земельної ділянки ОСОБА_5, не порушені
права позивача, як спадкоємця ОСОБА_4
Факт безпідставного вилучення із
земельної ділянки ОСОБА_4, яка була їй
надана для обслуговування будинку та
господарських споруд, земельної
ділянки площею 0, 15 га і передачі її у
власність ОСОБА_5, встановлено рішенням
апеляційного суду, яке набрало
законної сили.

Оскільки передача у приватну власність
земельної ділянки відбулася з
порушенням встановленого порядку,
передбаченого ст.ст. 116-118 Земельного
кодексу України, а рішення Луб»янської
сільської ради Бородянського району
від 28 травня 2004 року в частині передачі
ОСОБА_5 земельної ділянки визнано
недійсним, виданий ОСОБА_5 державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,1473 га., розташований по
АДРЕСА_1, серії ЯБ №004746, необхідно
визнати недійсним.

З урахуванням того, що на підставі
вказаного державного акта 23 лютого 2007
року було укладено договір
купівлі-продажу земельної ділянки між
ОСОБА_5 та ОСОБА_2, він також є недійсним
з підстав передбачених ст..ст. 203, 215 ЦК
України.

За таких обставин ухвалене рішення
суду, яким ОСОБА_1 відмовлено в
задоволенні позовних вимог, необхідно
скасувати як таке, що постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та відповідно до
вимог ст. 309 ЦПК України ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги.

Оскільки рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню, підстав для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2
щодо зміни мотивувальної частини
рішення суду, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити,
рішення Бородянського районного суду
Київської області від 18 лютого 2014 року
скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
визнання державного акту та договору
купівлі-продажу недійсними
задовольнити.

Визнати недійсними державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1473 га., розташований по АДРЕСА_1,
серії ЯБ №004746, виданий Луб`янською
сільською радою 18 жовтня 2004 року на ім`я
ОСОБА_5 та договір купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,1473 га,
укладений 23 лютого 2007 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_2, посвідчений приватним
нотаріусом Бородянського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим №524.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати по 83 грн. 65 коп. з
кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді