АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №670/315/14-ц
Провадження №22-ц/792/1473/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
м.
Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Баса О.Г.

при секретарі: Гриньовій А.М.

з участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1473/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 27 травня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, заслухавши доповідача,
пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія ,

В С Т А Н О В И
Л А :

рішенням Віньковецького районного
суду Хмельницької області від 27 травня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_3
задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на утримання доньки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з дня
подачі заяви до суду 25.04.2014 року в
розмірі 14 частини зі всіх видів
заробітку відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму доходів на
дитину відповідного віку та до
досягнення донькою повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави
243,60 гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць допущено до негайного
виконання.

_______________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Потапов
О.О. Справа № 22ц/792/1473/14 Доповідач
- Харчук В.М.
Категорія №50

Відповідач ОСОБА_2 не погодився з
рішенням суду першої інстанції від 27
травня 2014 року, подав апеляційну скаргу
на нього.

Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, незаконність та
необґрунтованість рішення, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права - ст.ст. 184, 185, 188
Сімейного кодексу України, ст.ст. 213-214
ЦПК України, положень Декларації прав
людини, ст. 3 Конвенції ООН про права
дитини.

Апелянт посилається на те, що суд
дійшов помилкового висновку про те, що
крім заробітку за основним місцем
роботи він має ще й додаткові заробітки
як спеціаліст-комп»ютерник.

Він працює у Віньковецькому НВК, за
спеціальністю та кваліфікацією є
вчителем математики, фізики та
астрономії. Будь-якого відношення до
спеціальності
спеціаліста-комп»ютерника не має.

Судом не взято до уваги той факт, що він
на утриманні має ще й інших дітей: сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який хворіє і він
несе витрати як на його утримання, так і
на лікування.

Крім того, на його утриманні перебуває
і донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та донька
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, з матір»ю яких він
проживає однією сім»єю. Їхня мати
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
тому діти перебувають на його
утриманні.

Позивачка є молодою працездатною
особою і не позбавлена можливості
працевлаштуватись на високооплачувану
роботу, вона також зобов»язана
утримувати їхню спільну дитину.

Внаслідок стягнення з нього аліментів
на утримання доньки Ангеліни інші його
діти перебуватимуть в гіршому
матеріальному становищі, будуть
порушуватись принципи справедливості,
порушуватимуться права інших
неповнолітніх дітей.

Тому апелянт просить скасувати рішення
Віньковецького районного суду від 27
травня 2014 року, ухвалити нове рішення,
яким стягувати з нього на користь
позивачки на утримання доньки Ангеліни
аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно
в твердій грошовій сумі до повноліття
дитини.

Судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга апелянта
розгляду не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 213,
214, 308 ЦПК України суд вирішує цивільний
спір на засадах змагальності та
диспозитивності, в межах та на
підставах заявленого позову та на
підставі наданих сторонами на його
підтвердження чи заперечення належних
і допустимих доказів.

Кожна сторона належними та допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Обставини, визнані сторонами,
доказуванню не підлягають.

Судове рішення повинне бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує,
в тому числі, такі питання: чи мали
місце обставини, якими обґрунтовуються
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності, тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин; чи слід позов
задовольнити або в позові відмовити.

Суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу апелянта і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.ст. 180, ч. 3 ст. 181, ст. 182,
ч. 1 ст. 183, ст. 184, ст. 192 Сімейного кодексу
України батьки зобов»язані утримувати
неповнолітніх дітей до їх повноліття.

За рішенням суду аліменти на утримання
дитини (дітей) стягуються у частці від
доходу їх батька чи матері або в
твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру стягуваних
аліментів суд враховує: стан здоров»я
та матеріальне становище дитини; стан
здоров»я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

Частка доходу батька чи матері, яка
буде стягуватись як аліменти на дитину,
визначається судом з урахуванням
зазначених обставин.

Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача аліментів може
визначити їх розмір у твердій грошовій
сумі.

Розмір аліментів, визначений за
рішенням суду, може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров»я
когось із них.

Ухвалюючи рішення від 27 травня 2014 року
про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання доньки
ОСОБА_4 та визначаючи розмір аліментів
в частковому виразі в 14 частині зі всіх
видів заробітку платника аліментів
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму доходів громадян на дитину
відповідного віку, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, перебували в шлюбі, який
розірвали, являються батьками
неповнолітньої доньки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір»ю і
перебуває на її матеріальному
утриманні. Відповідач ОСОБА_2
добровільно коштів на утримання доньки
не надає.

При цьому судом враховано, що ОСОБА_2
має постійну роботу та стабільний
заробіток (працює у Віньковецькому
навчально-виховному комплексі
вчителем), є ще молодою фізично
здоровою та працездатною людиною, його
середній заробіток складає 2 626,58
гривень на місяць.

На утриманні відповідач має ще доньку
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає окремо від
батька з матір»ю.

Тому з урахуванням наведених обставин,
суд першої інстанції дійшов висновку
про розмір стягуваних аліментів у
частковому виразі по 14 частині
заробітку платника аліментів
щомісячно. Суд при вирішенні спору не
виходив із встановлених обставин про
наявність у відповідача ще й
додаткових доходів від роботи
спеціалістом-комп»ютерником.

Крім того, відповідачем суду не надано
будь-яких доказів тому, що син
відповідача ОСОБА_8 хворіє, потребує
додаткових витрат на його утримання та
лікування. Доводи апеляції в цій
частині не ґрунтуються на обставинах
справи.

Не вмотивовано апелянтом, в чому ж
полягають порушення судом першої
інстанції норм Декларації прав людини
та ст. 3 Конвенції ООН про права дитини.

Висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим обставинам,
які визнані сторонами та
підтверджуються дослідженими
доказами, відповідають нормам
матеріального та процесуального права.

Ці обставини фактично визнаються
сторонами та підтверджуються
дослідженими доказами: копіями
свідоцтв про народження дітей, довідок
про склад сім»ї сторін та про доходи
(а.с.4, 6, 17, 19-20, 26, 43-46).

Визначаючи розмір стягуваних
аліментів, суд першої інстанції в
достатній мірі урахував всі ті
обставини, на які апелянт посилається в
апеляційній скарзі.

Неповнолітня ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, про
утримання якої зазначає апелянт, не
являється донькою ОСОБА_2 і останній не
зобов»язаний її утримувати.
Неповнолітня ОСОБА_7 має право на
утримання від власних батьків.

Доводи апеляційної скарги апелянта не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не можуть бути підставою
для скасування чи зміни рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги апелянта.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

У Х В А Л И
Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення Віньковецького районного суду
Хмельницької області від 27 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:/підпис/

судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду В.М.Харчук