Номер провадження: 22-ц/785/8235/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Варикаші О.Д.

- Ступакова О.А.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСББ "ТІРАС 2012" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визнання договору укладеним
та стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою голови правління
ОСББ "ТІРАС 2012" Навроцького А.В. на
рішення Київського районного суду м.
Одеса від 08 серпня 2014 року, -

встановила:

В травні 2012 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, у останній
редакції позовних вимог за яким просив
суд визнати договір про надання послуг
з утримання будинку та прибудинкової
території, опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення між ОСОБА_3 та ОСББ
«ТІРАС 2012» укладеним на умовах,
визначених в проекті договору ОСББ
«ТІРАС 2012», що затверджений протоколом
зборів членів правління ОСББ «ТІРАС
2012» від 09.10.2013 року, стягнути з ОСОБА_3 на
користь позивача 3% річних в розмірі 2,91
грн., втрати від інфляції в розмірі 17,15
грн. а також 252,16 грн. судового збору та
569,32 грн. витрат на правову допомогу,
стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
позивача заборгованість за послуги по
утриманню та експлуатації будинку за
червень 2014 року в сумі 159,04., грн., 3%
річних в розмірі 28,32 грн., втрати від
інфляції, в розмірі 247,66 грн.,
заборгованість за спожиту в
березні-квітні 2014 року електроенергію
в сумі 116,07 грн., а також 235,04 грн.
судового збору та 530,68 грн., витрат на
правову допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказував, що він є балансоутримувачем
будинку АДРЕСА_1, в зв'язку з чим ОСББ
«ТІРАС-2012» надає усім мешканцям
вказаного будинку комунальні послуги,
які, відповідно до правової позиції
позивача мають сплачуватись
споживачами незалежно від укладення
договору між сторонами, оскільки є
фактично спожитими. Разом з тим позивач
вказував на те, що ним було висунуто
пропозицію ОСОБА_3 щодо укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг, однак
остання жодної відповіді на таку
пропозицію не надала, та на теперішній
час відповідачі, як мешканці будинку
АДРЕСА_1, не сплачують комунальні
послуги внаслідок чого утворилась
заборгованість у зазначеному розмірі.

Додатково позивач вказав на те, що в
зв'язку з зверненням до суду за
захистом свого порушеного права ним
було оплачено витрати на правову
допомогу та сплату судового збору, які
він обґрунтовує договором про надання
правової допомоги та відповідні
квитанції про сплату послуг за
договором про надання правової
допомоги та про сплату судового збору.

В судовому засіданні представники
позивача уточнені позовні вимоги
підтримали, просили суд їх
задовольнити з викладених у позові
підстав.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову у повному обсязі,
вказували на те, що на час розгляду
справи вони не мають заборгованості по
сплаті спожитих ними комунальних
послуг, виконавцем яких є позивач,
оскільки послугами з охорони
автостоянки вони не користуються, та
користуватися наміру не мають, окрім
того зазначали про те, що не сплачують
кошти у резервний фонд позивача
оскільки не знають що це за кошти, куди
вони витрачаються та взагалі в них є
припущення, що ці кошти витрачаються на
власні потреби керівництва позивача,
окрім того пояснили що відповідач
ОСОБА_3 взагалі не підписувала заяву
про прийняття в члени ОСББ.

Відповідач ОСОБА_3 з'явилась у судове
засідання, надала пояснення в яких
заперечувала проти позову з цих же
підстав що й інші відповідачі, окрім
того, пояснила суду що не є членом ОСББ
оскільки заяву про прийняття в члени
написала під впливом примусу зі
сторони керівництва позивача коли їй
необхідно були отримати певні
документи, звернулась з усною заявою
про подальший розгляд справи за її
відсутності.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеса від 08 серпня 2014 року позов ОСББ
"TIPАС 2012" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
визнання договору укладеним та
стягнення заборгованості задоволений
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСББ
«TIPАС- 2012» 3% річних в сумі 2,91 грн., втрати
від інфляції в розмірі 17,15 грн.

Стягнуто в солідарному порядку з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь
ОСББ «TIPАС- 2012» заборгованість за
послуги по утриманню та експлуатації
будинку в сумі 159,04 грн., 3% річних - 28,32
грн., втрати від інфляції в розмірі 247,66
грн., заборгованість за спожиту
електричну енергію в березні - квітні
2014 року в розмірі 116,07 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
користь ОСББ «ТІРАС- 2012» сплачений
позивачем судовий збір в розмірі 81,20
грн. з кожного.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду в частині
відмови у позовних вимогах ОСББ «ТІРАС-
2012» та ухвалення в цій частині нового
рішення, яким зазначені позовні вимоги
задовольнити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах скарги і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

На підставі наведеного колегія суддів
розглядає тільки доводи апеляційної
скарги стосовно не задоволення вимог
ОСББ «ТІРАС- 2012».

Позивач заявив позовні вимоги про
визнання договору про надання послуг з
утримання будинку та при будинкової
території, опалення, постачання
холодної і гарячої води і
водовідведення між ОСОБА_3 та ОСББ
«ТІРАС-2012» укладеним на умовах,
визначених у проекті договору ОСББ
«ТІРАС-2012» що затверджений протоколом
зборів членів правління ОСББ «ТІРАС-
2012» від 09.10.2013 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано
послався на те, що свобода договору,
закріплена у статтях 6, 627, 630 ЦК України,
яка полягає у тому, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору, не є безмежною. У разі якщо
актом цивільного законодавства
передбачена обов'язковість положень
цього акта для сторін договору, сторони
не вправі відступити від їх положень
(ч.З ст.6 ЦК України).

В ст. ст. 19-21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначени
обов'язки споживача та виконавця
житлово-комунальних послуг. Зокрема,
обов'язком споживача є укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем на основі
типового договору, а також оплата
житлово-комунальних послуг у строки,
встановлені договором або законом, а
обов'язком виконавця - надання послуг
вчасно та відповідної якості згідно із
законодавством та умовами договору, а
також підготовка та укладення із
споживачем договору про надання
житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Обов'язок власника квартири укласти
договір на надання житлово-комунальних
послуг та оплачувати надані послуги
передбачено ст.ст.151, 156 ЖК України, п. 7
Правил користування приміщенням
житлових будинків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 572 від 08.10.1992 р.

Відповідно до зазначених законів та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 20.05.2009 р. № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій» умови
типового договору, що набули юридично
обов'язкового значення в силу актів
цивільного законодавства, є
обов'язковими для сторін договору, які
не мають права відступити від їх
положень і врегулювати свої відносини
на власний розсуд. У зв'язку з цим
укладення договору на надання
житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.

Таким чином відмова від укладання
договору є підставою для звернення до
суду, якщо сторона не сплачує
комунальні послуги та не виконує
необхідні вимоги по належному
утриманню квартири та будинку.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення
по справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Щодо розподілу судових витрат
відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України, то суд вказує на те, що судові
витрати стягуються на користь сторони
пропорційно до задоволених позовних
вимог, зокрема позивачем було заявлено
вимогу майнового характеру - про
стягнення заборгованості за спожиті
житлово-комунальні послуги, про
задоволення якої суд дійшов висновку,
та немайнового характеру, яку суд
вважає необґрунтованою та передчасною,
а отже з відповідачів на користь
позивача підлягає стягненню
компенсація сплаченої ним суми
судового збору в розмірі по 81,20 грн., з
кожного.

Що стосується стягнення з відповідачів
на користь позивача компенсації
понесених ним витрат на правову
допомогу в загальному розмірі 1100,00 грн.,
то суд першої інстанції обґрунтовано
зазначив , що позивачем не було
належним чином обґрунтовано такі
витрати, зокрема за текстом договору
про надання правової допомоги від
12.05.2014 року, що укладено між позивачем
та TOB «Європейська юридична група
«Юстиніан», відсутні посилання щодо
отримання позивачем правової допомоги
у зв'язку з розглядом Київським
районним судом м. Одеси цієї цивільної
справи та за своїм характером вказаний
договір на думку суду є договором про
надання юридичного супроводу
діяльності ОСББ «ТИРАС-2012» в цілому, а
не лише у зв'язку зі зверненням
позивача з позовними вимогами до
відповідачів. Більш того в матеріалах
справи відсутній розрахунок зроблений
виконавцем за вказаним договором, а
тому суд першої інстанції правильно
вважав заявлену позивачем суму витрат
на правову допомогу такою, що не
обґрунтована належними доказами, а
тому таки позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст.
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу голови правління
ОСББ "ТІРАС 2012" Навроцького А.В. -
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеса від 08 серпня 2014 року по справі за
позовною заявою ОСББ "ТІРАС 2012" до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання
договору укладеним та стягнення
заборгованості - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції

Головуючий:
В.А. Станкевич

Судді:
О.Д. Варикаша

О.А. Ступаков