Справа № 297/2071/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі:
головуючого Гецко Ю. Ю., при секретарі:
Ердевдій І. С. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Берегово
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням. Позовну заяву
мотивувала тим, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. Зазначила, що в
якості члена сім'ї в квартирі прописана
її племінниця - відповідач ОСОБА_2.
Однак остання більше 15 років не
проживає у вищевказаній квартирі і
добровільно не бажає знятися з
реєстрації. У зв'язку з тим, що
реєстрація відповідача порушує права
позивачки як власника, крім того вона
змушена сплачувати за нього комунальні
послуги, ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не
з'явилася, проте подала до суду
письмову заяву в якій зазначила, що
просить розглянути позов без її участі,
позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
також не з'явився, будучи належним
чином повідомленою про день, час і
місце розгляду справи, причину неявки
суду не повідомила, заяву про розгляд
справи у її відсутності чи про
відкладення розгляду справи не
подавала, тому згідно ст. 224 ЦПК України
суд ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Перевіривши матеріали справи,
з'ясувавши повно і всебічно обставини,
на які позивачка посилається, як на
підставу своїх вимог, оцінивши докази
на ствердження цих обставин в їх
сукупності, суд вважає, що позов слід
задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить позивачці ОСОБА_1, що
підтверджується копією договору
дарування.

З повідомлення відділу
адресно-довідкової роботи ГУДМС
України в Закарпатській області
вбачається, що громадянка ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно зареєстрована в
помешканні АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України
встановлено, що власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК
України власник майна може вимагати
захисту свого порушеного права
власності, в тому числі, шляхом
припинення дій, які ці права порушують.

Відповідно до змісту ст. 71 ЖК України,
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Судом в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 тривалий період
часу не проживає в квартирі за адресою
АДРЕСА_1 без поважних причин, що значно
перевищує шестимісячний строк,
встановлений ст. 71 ЖК України на
протязі якого за тимчасово відсутньою
особою зберігається право на
користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 71, 72 ЖК України, ст. 386, 391 ЦК України,
ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212, 224-226 ЦПК України,
суд

рішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Гецко Ю. Ю.