КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/5673/13-ц
Провадження № 2-о/488/10/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

28.01.2014 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді -
Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю.В..,

за участю заявника -
ОСОБА_2,

представника заявника -
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі засідань суду
цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,
заінтересована особа- Реєстраційна
служба Миколаївського міського
управління Миколаївської області, -

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2014 року до суду
звернулася ОСОБА_2 із вказаною заявою, в
якій просила встановити факт
належності їй Свідоцтва про право на
спадщину, посвідченого Жовтневою
державною нотаріальною конторою
Миколаївської області від 27.03.1965 р. за
реєстровим номером 489.

В обгрунтування своїх позовних вимог
вказувала, що вона отримала в спадщину
після смерті своєї матері, ОСОБА_4,
житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1, де зареєстрована та проживає
на даний час (на той час будинок мав
адресу: АДРЕСА_1).

Вказане свідоцтво про право на
спадщину було посвідчене державним
нотаріусом Жовтневої державної
нотаріальної контори в м. Жовтневому
Гусаренко І.М. за реєстровим номером №
489. При цьому за змістом вказаного
свідоцтва її дівоче прізвище зазначено
як «ОСОБА_4». Прізвище її померлої
матері у даному документі також
зазначено - ОСОБА_4. Саме так було
здійснено переклад нотаріусом з
російської мови прізвища «ОСОБА_4» на
українську мову.

При цьому у свідоцтві про її
народження, виконаному російською
мовою, серії НОМЕР_1, виданого
Балабанівським ЗАГСом Миколаївської
області від 09.05.1949 року, її прізвище та
прізвище її батьків зазначено на
російській мові як «ОСОБА_4» та
«ОСОБА_4». В наступному відповідно до
вказаного свідоцтва про народження нею
було отримано паспорт на прізвище
«ОСОБА_2», а в подальшому вона вступила
до шлюбу та обрала прізвище чоловіка -
ОСОБА_2.

Таким чином виявляється, що у всіх
документах, що посвідчували її
особистість до шлюбу, її прізвище
зазначалося як «ОСОБА_2» і лише у
свідоцтві про право на спадщину, яке
посвідчує її право власності на
вищевказаний житловий будинок через
невірний переклад з російської мови її
прізвище викладено невірно: «ОСОБА_2».

За таких умов виникла розбіжність у
правовстановлюючому документі та
документах, що посвідчують її особу.

Вказані обставини стали підставою для
відмови державним реєстратором прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції Миколаївської області у
державній реєстрації її права
власності на житловий будинок з
реєстраційним номером № 29,
розташований у м. Миколаєві по вулиці
Дибенка.

Посилаючись на те, що
встановлення юридичного факту, від
якого залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян розглядається у судовому
порядку, просила заяву задовільнити.

В судовому засіданні заявник та
її представник підтримали заяву на
підставах, викладених в ній та просили
її задовольнити. Встановити факт
належності їй Свідоцтва про право на
спадщину, посвідченого Жовтневою
державною нотаріальною конторою
Миколаївської області від 27.03.1965 р. за
реєстровим номером 489, оскільки вона не
може реалізовати свої права як
власника.

Представник заінтересованої
особи - Реєстраційна служба
Миколаївського міського управління
Миколаївської області - в судове
засідання не з'явився, ніякої заяви до
суду не направив.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили, що
дівоче прізвище заявниці російською
мовою «ОСОБА_2», вона зареєстрована та
проживає АДРЕСА_1, цей будинок належав
її матері.

Вислухавши пояснення заявника та її
представника, свідків, дослідивши і
перевіривши докази по справі, суд
вважає заяву обґрунтованою і такою, що
підлягає задоволенню на підставі п.5 ч.2
ст. 234, ст. 235, ст.ст. 256-259 ЦПК України, п.п.
1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 5 від 31.03.1995 року з змінами
„Про судову практику у справах про
встановлення фактів, які мають
юридичне значення".

Як вбачається з копії Свідоцтва
про право на спадщину посвідченого
державним нотаріусом Жовтневої
державної нотаріальної контори
Миколаївської області від 27.03.1965р. за
реєстровим номером 489, прізвище
заявниці як спадкоємиці після померлої
матері зазначено "ОСОБА_4". Прізвище її
померлої матері у даному документі
також зазначено - ОСОБА_4. Саме так було
здійснено переклад нотаріусом з
російської мови прізвища «ОСОБА_4» на
українську мову.

При цьому у свідоцтві про народження
заявниці, виконаному російською мовою,
серії НОМЕР_1, виданого Балабанівським
ЗАГСом Миколаївської області від 09.05.1949
року, її прізвище та прізвище її
батьків зазначено на російській мові
як «ОСОБА_4» та «ОСОБА_4». В наступному
відповідно до вказаного свідоцтва про
народження нею було отримано паспорт
на прізвище «ОСОБА_2», а в подальшому
вона вступила до шлюбу та обрала
прізвище чоловіка - ОСОБА_2.

Вказане свідчить про невірний
переклад прізвища з російської на
українську мову, та за таких умов
виникла розбіжність у
правовстановлюючому документі та
документах, що посвідчують особу
заявника.

Вказані обставини стали підставою для
відмови ОСОБА_2 державним реєстратором
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції Миколаївської
області у державній реєстрації її
права власності на житловий будинок з
АДРЕСА_1.

Зміна адреси спадкового будинку з
"АДРЕСА_1" на "АДРЕСА_1" підтверджується
реєстром топонимів міста Миколаєва та
витягом з рішення Миколаївської
міської ради № 36/27 від 03.09.2009р. "Про
затвердження реєстру топонимів м.
Миколаєва".

Виправити помилку в позасудовому
порядку неможливо.

Спору про право на вказаний
будинок в судовому засіданні не
встановлено.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України
суд розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я, по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені в документі, не збігаються
з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або в паспорті.

Таким чином, судом встановлений
факт належності ОСОБА_2 Свідоцтва про
право на спадщину, посвідченого
державним нотаріусом Жовтневої
державної нотаріальної контори
Миколаївської області 27.03.1965р. за
реєстровим номером 489.

Встановлення даного факту має для
заявника юридичне значення, оскільки
від цього залежить реалізація її прав
як власника на спадкове нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212,
214-215, 217, 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт належності
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
правовстановлюючого документу-
Свідоцтва про право на спадщину,
посвідченого 27.03.1965р. державним
нотаріусом Жовтневої державної
нотаріальної контори Миколаївської
області Гусаренко І.М. за реєстровим
номером 489, в якому прізвище її як
спадкоємиці зазначено ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Миколаївської області
через Корабельний районний суд м.
Миколаєва протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
В. Г. Циганок