Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4369/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Воробйової
І.А.,

При секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Краснолиманського міського
суду Донецької області від 19 березня 2014
року

у справі за поданням старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Краснолиманського міського управління
юстиції Донецької області Щербини Ю.М.
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за кордон громадянина України ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року до Краснолиманського
міського суду Донецької області
старший державний виконавець ВДВС
Краснолиманського міського управління
юстиції Донецької області Щербина Ю.М.
звернувся з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
громадянина України ОСОБА_3

В поданні зазначав, що на виконанні
ВДВС Краснолиманського міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження відкрите за
виконавчим листом № 2/883/01 від 10.08.2001
року, який видано Краснолиманським
міським судом Донецької області про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
аліментів у розмірі 1/4 частини
заробітної плати (доходу), але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на утримання його
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до
досягнення ним повноліття. Виконавчий
документ надійшов на адресу ВДВС
Краснолиманського МУЮ Донецької
області від стягувача 14.08.2001 року, цього
ж дня старшим державним виконавцем
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та надіслано
сторонам виконавчого провадження, а
саме: боржнику разом з викликом для
виконання, а стягувачу до відома. В ході
перевірки майнового стану боржника
старшим державним виконавцем ВДВС
Краснолиманського МУЮ Донецької
області були надіслані запити до
реєстраційно-облікових установ. Згідно
отриманих відповідей у ОСОБА_3 відсутнє
будь-яке нерухоме майно, на обліку у
відділі пенсійного забезпечення УПФУ в
м.Красний Лиман та на обліку в
Краснолиманському міському центрі
зайнятості він не перебуває, на виклики
державного виконавця не заявляється,
аліменти не сплачує, в зв'язку з чим
станом на 11.03.2014року за ОСОБА_3
утворилась заборгованість у розмірі
12581,10 грн.

Посилаючись на викладені обставини,
просив суд встановити тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон
громадянина України ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Краснолиманського міського
суду Донецької області від 19 березня 2014
року подання задоволено. Встановлено
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон громадянина України ОСОБА_3 до
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_3 звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на незаконність,
необґрунтованість, неповне
дослідження судом дослідження
обставин справи, що мають значення для
справи, просить ухвалу скасувати та
постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання відмовити.

Відповідно до розпорядження ВССУ з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну
територіальної підсудності судових
справ у відповідності до Закону
України «Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції», підсудність даної справи
визначено апеляційному суду
Запорізької області.

В засідання апеляційного суду особи,
які беруть участь у справі, будучи
належно та своєчасно повідомленими про
час та місце судового засідання, що
підтверджується наявними в справі
рекомендованими поштовими
повідомленнями про вручення судових
повісток про виклик, не з'явилися. З
клопотаннями про відкладення судового
засідання з повідомленням про
поважність причин неявки до
апеляційного суду не звернулися.
Судова колегія ухвалила про можливість
розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу і передати
питання на новий розгляд суду першої
інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Порядок розгляду подання встановлений
ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, за якою суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що суд розглянув справу за відсутності
державного виконавця (а.с.36).

З урахуванням того, що ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
передбачено негайний розгляд справи
державний виконавець мав бути
повідомлений про дату судового
засідання у спосіб, передбачений
частинами 5, 6 ст. 74 ЦПК (телеграма, факс),
або електронною поштою,
телефонограмою.

Відомостей про повідомлення
державного виконавця про час і місце
розгляду його подання справа не
містить.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК вирішення
питання про тимчасове обмеження
конституційного права за поданням
державного виконавця за відсутності
останнього не є виправданим, оскільки
саме він зобов'язаний довести суду з
наданням відповідних матеріалів
виконавчого провадження необхідність
обмеження конституційного права
боржника у виконавчому провадженні.

Вказане свідчить про порушення судом
першої інстанції порядку розгляду
подання державного виконавця про
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за
межі України.

Крім того, суд першої інстанції не дав
оцінки тій обставині, що у поданні в
якості підстав для застосування
обмежень у виїзді боржника за кордон
вказано, що боржник аліменти не
сплачує. Вказана обставина судом
залишена без перевірки, у той час, як до
апеляційної скарги доданий розрахунок
заборгованості ОСОБА_3, складений
старшим державним виконавцем Щербина
Ю.М.. в якому відображено сплату
аліментів боржником за минулі роки, а
також за лютий, березень, червень 2014р.
(600, 700 та 3000грн.).

З оскарженої ухвали також видно, що суд
першої інстанції не перевірив
наявності ухилення особи від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Отже, ухилення від виконання
зобов'язань, покладених судовим
рішенням, рішенням іншого органу
(посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6
Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону №
606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України. Особа, яка має
невиконані зобов'язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1
зазначеного вище Кодексу, згадане
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду протилежне.

За наслідками апеляційного розгляду
колегія суддів дійшла висновку про
часткове підтвердження доводів
апеляційної скарги, яка підлягає
частковому задоволенню із скасуванням
ухвали суду першої інстанції та
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Краснолиманського міського
суду Донецької області від 19 березня 2014
року у цій справі скасувати та передати
питання про вирішення подання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: