БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
Справа № 497/2052/14-ц
Провадження № 2/497/756/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

11.09.2014 року Болградський районний
суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кравцової А.В., при
секретарі судового засідання
Суйчимезовій Х.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Болград цивільну
справу за позовом ПАТ "Страхова
компанія "ОСТРА" до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків в порядку
регресу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся
до суду з вищезазначеним позовом, в
якому просить рішенням суду стягнути з
відповідача на користь ПАТ ""Страхова
компанія "ОСТРА" суму завданої
матеріальної шкоди в порядку регресу в
розмірі 28058,27грн., та судові витрати в
розмірі сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 02.01.2013р. о 20 :00 на
автодорозі М-15 Одеса-Рені (Бухарест) - на
232км.30м. сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
"ОРЕL", д/н НОМЕР_1, під керуванням
відповідача ОСОБА_1, та транспортного
засобу " FORD TRANZT", д/н НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_2

Відповідно до довідки ВДАІ
Болградського РВ УМВС в Одеської
області №9137338 в наслідок ДТП
транспортний засіб гр.ОСОБА_2 отримав
механічні пошкодження.

На підставі ст.1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної чи
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Отже, у ОСОБА_2, як у власника
автомобіля, виникло право вимоги до
відповідача про відшкодування
завданого збитку як до особи, що
порушила Правила дорожнього руху та
безпосередньо винної в
дорожньо-транспортній пригоді, проте
між ПАТ "Страхова компанія "ОСТРА"" та
ОСОБА_1 06.06.2012р. був укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту №АВ/3602024, згідно якого
страховим випадком, відповідно до
договору страхування, визначається
подія, в разі якої внаслідок ДТП було
завдано шкоду автомобілю
страхувальника; згідно вказаного
договору розмір страхового
відшкодування визначається
страховиком виходячи з суми
заподіяного в результаті настання
страхового випадку, матеріального
збитку, але не більше розміру страхової
суми.

Згідно платіжного доручення №6459
від 10.06.2014року на користь ОСОБА_2
перераховано суму відшкодування в
розмірі 28058,27грн., проте, стверджує
позивач, в нього виникло право
регресної вимоги до відповідача на
підставі п.п.38.1.1. а) частини 38.1 ст.38 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004р. №1961-ІV через те, що
ОСОБА_1 під час скоєння ДТП перебував у
стані алкогольного сп'яніння.

Представник позивача надав суду заяву
про слухання справи за його
відсутністю, та не заперечують проти
постановлення судом заочного рішення
за позовом.

Відповідач, що був сповіщений належним
чином про час та місце судового
засідання, причин своєї неявки не
повідомив, заяви про слухання справи за
його відсутності не подавав, і не надав
письмових заперечень чи пояснень щодо
предмету позову, тому справа, згідно
ухвали суду, розглядається за
відсутністю сторін заочно.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог за наступних підстав.

Відносини з відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, які можуть бути застосовані
при вирішенні справ судом,
урегульовано, зокрема, статтями 3, 27,
41, 68 Конституції України, Цивільним
кодексом України (далі - ЦК), законами
України від 30 червня 1993 року № 3353-XII
"Про дорожній рух"; від 7 березня 1996
року № 85/96-ВР "Про страхування"; від 1
липня 2004 року № 1961-IV "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (далі - Закон №
1961-IV);від 5 липня 2011 року № 3565-VI "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо усунення надмірного
державного регулювання у сфері
автомобільних перевезень"; від 18
січня 2001 року № 2245-III "Про об'єкти
підвищеної небезпеки"; Правилами
дорожнього руху України, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 року № 1306; Правилами
добровільного страхування
транспортних засобів (КАСКО),
затвердженими Укрстрахнаглядом 25
березня 1997 року № 19-1; постановою
Кабінету Міністрів України від 6 січня
2005 року № 5 "Про затвердження
максимальних розмірів страхових
платежів за договорами міжнародного
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів"; розпорядженням Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України від 17
листопада 2011 року № 698 "Про
затвердження максимальних розмірів
страхової виплати за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, у разі оформлення
документів про дорожньо-транспортну
пригоду без участі уповноважених на те
працівників Державтоінспекції МВС
України" та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1ст.1191 Цивільного
кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК
України, шкода, завдана особі чи майну
фізичної або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що його дії були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи, а коли це було наслідком дії
джерела підвищеної небезпеки, -
незалежно від наявності вини.

Положення статті 625 ЦК України не
застосовуються до відносин з
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки, оскільки
відшкодування шкоди є
відповідальністю, а не грошовим
зобов'язанням, яке виникає з договірних
зобов'язань. Винятком є
відповідальність страховика
відповідно до вимог ст.992 ЦК України,
згідно якої «в разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом»; крім того,
згідно ст.993 ЦК України, «до
страховика, що виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки».

Відповідно до ст.38 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 01.07.2004р. №1961-ІV, п.п.38.1.1,
«Страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо
він керував транспортним засобом у
стані алкогольного, наркотичного чи
іншого сп'яніння, або під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції».

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини:

- причиною ДТП, що сталася 02.01.2013р на
дорозі М-15 Одеса-Рені ( Бухарест) 232 км. 30
м за участю транспортного засобу " FORD
TRANZT", д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2,
є порушення вимог ПДР України водієм
ОСОБА_1, вина якого підтверджена
Постановою Болградського районного
суду Одеської області від 28.02.2013року
(справа №497/394/13-п), яка постановою
апеляційного суду Одеської області від
09.04.2013року (справа №33/785/193/13), - залишена
без зміни і ОСОБА_1 визнаний винним у
скоєні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.124
Кодексу про адміністративні
правопорушення, пов'язаного з
настанням ДТП, яке мало місце 02.01.2013р.,
до цього ж, в діях ОСОБА_1 мали місце
ознаки адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.130
КУпАП, яке теж пов'язано із настанням
вищезазначеної ДТП, що мало місце
02.01.2013р.;

- копією добровільного страхування
наземного транспорту серії АВ-3602024 від
06.06.2012р., наданого позивачем,
підтверджується наявність страхового
захисту на автомобіль "ОРЕL", д/н НОМЕР_1;

- відповідно до довідки ВДАІ
Болградського РВ УМВС в Одеської
області №9137338 в наслідок ДТП
транспортний засіб гр.ОСОБА_2 отримав
механічні пошкодження;

- відповідно до довідки ВДАЇ №9137338,
ОСОБА_1 під час скоєння вказаної ДТП
перебував у стані алкогольного
сп'яніння;

- перебування ОСОБА_1 у стані
алкогольного сп'яніння під час скоєння
вказаної ДТП підтверджується також
листом №1021 від 11.06.2013року Болградської
ЦРЛ та витягу з журналу реєстрації
медичного огляду на алкоголь (акт №5),
відповідно до яких 02.01.2013р. о 21.00,
учасник ДТП ОСОБА_1 перебував у стані
сп'яніння внаслідок вживання алкоголю,
а також листами Прокуратури
Болградського району Одеської області
№565 від 04.04.2014р. та Болградського РВ
ГУМВС України в Одеській області
№52/1-5518 від 04.07.2014р., згідно яких
підтверджується наявність очевидних
ознак в діях гр.ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.130 КУпАП, у зв'язку з
чим на вирішенні Болградського РВ
ГУМВС України в Одеській області
перебуває питання щодо притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст.1340 КУпАП.

На підставі заяви потерпілого від
24.05.2013р. про виплату страхового
відшкодування, за страховим випадком,
що мав місце 02.01.2013року внаслідок ДТП,
та Аварійного сертифікату засобу №С14-73
від 19.02.2014р. про вартість
конструктивного загиблого колісного
транспортного засобу "Ford Tranzt", д/н
НОМЕР_2, СК "Остра " було розраховано та
прийняте рішення про виплату суми
страхового відшкодування в розмірі
28058,27 грн., яка згідно ст.30 Закону №3061, є
різницею між вартістю транспортного
засобу до та після ДТП. У зв'язку з тим,
що 23.01.2014 року СК "Остра" припинила своє
асоційоване членство в Моторному
(транспортному) страховому бюро
України, за погодженням з
Нацкомфінпослуг, СК "Остра" отримала
згоду від Дирекції МТСБУ про
можливість сплати сум страхових
відшкодувань потерпілим особам за
подіями, які визнані страховими
випадками та прийняті СК "Остра"
відповідними рішеннями з залишку
гарантійного внеску до фонду захисту
потерпілих.

СК "Остра" відправила до МТСБУ
відповідний пакет документів для
сплати страхового відшкодування
ОСОБА_2 за рахунок коштів, що належать
СК "Остра" та акумулюються на рахунках
вказаного фонду в МТСБУ. Згідно
платіжного доручення №6459 від 10.06.2014 р.
на користь ОСОБА_2 перераховано суму
відшкодування в розмірі 28058,27 грн.

Відповідно до вимого ст.ст.10,11,60,64,131
ЦПК України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі;
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд, таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги; кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи; письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі, але якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу; сторони зобов'язані подати
свої докази суду до або під час
попереднього судового засідання у
справі, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті.

Таким чином, розглянувши спір всебічно,
повно та об'єктивно на підставі
вищевикладених письмових доказів, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
позивача про стягнення з відповідача
на користь ПАТ "Страхова компанія
"Остра" суму завданої матеріальної
шкоди в порядку регресу в розмірі 28058,27
грн.

Вимога позивача про стягнення на його
користь з відповідача судових витрат
також підлягає задоволенню на підставі
ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.979-985,988,989,993,1166,1188
ЦК України, ст.38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст.10,60,88,130,131,
212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ПАТ "Страхова
компанія "ОСТРА" до гр.ОСОБА_1 про
відшкодування збитків в порядку
регресу, - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження (що зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_1,
ід.п.н.НОМЕР_3), - на користь Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Остра" (,
юридична адреса: 65026, м.Одеса,
вул.Пушкінська,13), - суму завданої
матеріальної шкоди в порядку регресу в
розмірі 28058 ( двадцять вісім тисяч
п'ятдесят вісім ) гривень 27коп., та
судові витрати в розмірі сплаченого
позивачем судового збору в розмірі 280
(двісті вісімдесят) гривень 58коп., а
всього, - 28338 ( двадцять вісім тисяч
триста тридцять вісім) гривень 85коп.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його постановив,
за заявою, поданою зацікавленими
особами до канцелярії Болградського
районного суду Одеської області, яка
подається протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення також може бути оскаржене
зацікавленими особами шляхом подання
апеляційної скарги до Апеляційного
суду Одеської області через
Болградський районний суд Одеської
області протягом 10 днів з дня отримання
копії ухвали про відмову у перегляді
заочного рішення.

Суддя: