Справа № 487/4837/14-ц
Номер провадження 2/487/1972/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.10.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.,

секретаря - Табунщик К.С.,

за участю представника позивача -
Заливчого Я.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення кредитної
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк)
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував
тим, що 19 липня 2007 року ОСОБА_2,
відповідно до укладеного з Закритим
акціонерним товариством Комерційний
Банк «ПриватБанк», правонаступником
всіх прав та обов'язків якого є
Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк «ПриватБанк»,
договору №NKXRRC05880076, отримала кредит у
розмірі 7700,00 грн зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 12,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. При цьому відповідач
підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між нею та Банком
договір. ОСОБА_2 в порушення умов
даного договору та діючого
законодавства не виконує належним
чином взяті на себе зобов'язання, що
призвело до виникнення заборгованості,
яку відповідач в добровільному порядку
не сплачує, в зв'язку з чим Банк
змушений звернутися до суд та просить
ухвалити рішення, яким стягнути з
відповідача заборгованість, яка станом
на 16.04.2014 року становить 38 534,59 грн..

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
вимоги позову не визнала, зазначила, що
Банк просить стягти з неї непомірно
велику суму в порівнянні з тими
кредитними коштами, що вона отримала за
кредитним договором.

Заслухавши пояснення
сторін, дослідивши письмові матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
19.07.2007 року між Закритим акціонерним
товариством Комерційний Банк
«ПриватБанк», правонаступником всіх
прав та обов'язків якого є Публічне
акціонерне товариство Комерційний
Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено
договір № NKXRRC05880076, за умовами якого
Банк передав позичальнику у строковий
кредит кошти у розмірі 7700,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом,
щомісячної винагороди за надання
фінансового інструмента у розмірі 138,60
грн., єдиноразової винагороди за
надання фінансового інструменту в
розмірі 700 грн., строком на 36 місяці з
19.07.2007 року по 19.07.2010 року включно.

В свою чергу позичальник зобов'язався
здійснювати погашення заборгованості
щомісячно у період з 15 по 20 числа
кожного місяця у сумі 394,96 грн..

При цьому сторони домовились, що заява
позичальника разом з запропонованими
Банком Умови надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), Тарифами складають
кредитно-заставний договір.

З п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) вбачається, що сторони
погодили збільшення строків позовної
давності відповідно до ч.1 ст.259 ЦК
України до 5 років для всіх грошових
зобов'язань.

Дані обставини не суперечать діючому
законодавству, про що також висловився
і Верховний суд України в своїй
постанові від 24 вересня 2014 року в
справі № 6-144цс14.

Відповідач свої зобов'язання за
Договором щодо повернення кредитних
коштів не виконувала, внаслідок чого
позивач, звертаючись з позовом,
наполягав на стягненні заборгованості
за договором станом на 16.04.2014 р. у сумі
38534,59 грн., яка складається з: 7527,16 грн.
заборгованості за відсотками; 3867,96 грн.
заборгованості по комісії; 24828,30 грн.
пені; 500,00 грн. та 1811,17 грн. штрафів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 1054 - 1061 цього ж Кодексу
регулюються правила виконання
зобов'язань по кредитному договору.
Зокрема:

- за кредитним договором, укладеним у
письмовій формі, банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти;

- розмір процентів та порядок їх сплати
за договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
банківський кредит - це будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін на
зобов'язання боржника щодо повернення
заборгованої суми, а також на
зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

В судовому засіданні встановлено,
що позивачем зазначене зобов'язання
виконано в повному обсязі, однак
боржник своїх зобов'язань не виконує,
внаслідок чого утворилася
заборгованість, яка станом на 16.04.2014
року становить за:

- відсотками 7527,16 грн.;

- комісією 3867,96 грн.;

Відповідно до п. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

З огляду на викладене, суд
вважає правомірними вимоги позивача,
щодо стягнення з ОСОБА_2 зазначеної
заборгованості.

При цьому з розрахунку
заборгованості вбачається, що пеня, про
стягнення якої заявлено в позові,
становить 24828,30 грн.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України
передбачено право суду зменшити розмір
неустойки, якщо він значно перевищує
розмір збитків. Аналогічна правова
позиція також була висловлена
Верховним Судом України в Постанові
від 03.09.2014 року у справі №6-100 цс 14.

З огляду на викладене суд, вважає за
необхідне застосувати ч.3 ст.551 ЦК
України та зменшити розмір,
нарахованої Банком, пені до 7 000 грн..

Крім того, як вбачається з п.5.3. Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт), при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, останній зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. +
5% від суми позову.

Отже, з відповідача на користь Банку
підлягає стягненню штраф 250 грн. -
фіксована частина та 569,76 грн. -
процентна складова ((7527,16 + 3867,96)Х5%), а
тому позовні вимоги в частині
стягнення штрафів у сумі визначеній
позивачем, підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати по
сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись, ст.
ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 218,294 ЦПК України
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
кредитної заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором №NKXRRC05880076 від
19.07.2007 року у розмірі 19 214,88 грн., що
складається з: заборгованості за
відсотками - 7527,16 грн.; заборгованості
по комісії - 3867,96 грн., пені - 7 000,00 грн.,
штрафу - 819,76 грн..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНН НОМЕР_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» судові витрати у сумі 243,60
грн..

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі
апеляційної скарги через Заводський
районний суд міста Миколаєва. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, мають право
оскаржити рішення протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку,
передбаченого для подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
підпис
Боброва І.В.

З оригіналом згідно

суддя