22-ц/773/1499/14 Головуючий у 1 інстанції:
Олексюк А.В. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л. Я.,

суддів - Подолюка В.А., Киці С.І.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

представника позивача - Глухова
О.В.,

представника відповідача -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, за апеляційною
скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 27 лютого 2014
року,

В С Т А Н О В
И Л А:

У липні 2011 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Український
промисловий банк»» звернулося в суд з
даним позовом, який обґрунтований тим,
що 22 травня 2007 року між ТзОВ
«Укрпромбанк» та ТзОВ «Агропанхім» був
укладений кредитний договір № 30/К-07 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії з лімітом 900000 грн. З метою
забезпечення виконання зобов'язань по
кредитному договору 22 травня 2007 року
між ТзОВ «Укрпромбанк», ТзОВ
«Агропанхім» та ОСОБА_3 укладено
договір поруки 30/Zпор-07. Крім цього, 22
травня 2007 року між ТзОВ «Укрпромбанк»
та ОСОБА_3 було укладено договір
іпотеки, за яким передано в іпотеку
банку уніфіковану будівлю, загальною
площею 767,3 кв.м та земельну ділянку
площею 2,34 га в с. Голишів Луцького
району, загальною заставною вартістю
1301500 грн. Боржник ТзОВ «Агропанхім»
належним чином не виконує взяті на себе
зобов'язання, в зв'язку з чим станом на 27
травня 2011 року утворилась
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1182985 грн. 92 коп., з яких: 900000
грн. строкова заборгованість за
кредитом, 214019 грн. 15 коп. прострочена
заборгованість за відсотками, 13315грн 07
коп. - поточна заборгованість за
відсотками, 47151 грн. - прострочена
заборгованість по щомісячній комісії
за управління кредитом, 3 069 грн. -
поточна заборгованість по щомісячній
комісії за управління кредитом, 925 грн.
32 коп. - пеня за прострочену
заборгованість по щомісячній комісії
за управління кредитом, 4506 грн. 38 коп.
пеня за прострочену заборгованість за
відсотками. Посилаючись на викладене,
позивач просив стягнути з відповідача
ОСОБА_3 як поручителя, на свою користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 1182985 грн. 92 коп.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
від 30 січня 2014 року до участі у справі
як правонаступника позивача залучено
ТзОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ
Капітал».

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 27 лютого 2014 року
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТзОВ
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»
заборгованість за кредитним договором
№ 30/К-07 на відкриття відновлювальної
лінії від 22 травня 2007 року у розмірі
1182985 грн. 92 коп., яка складається з
заборгованості за кредитом в розмірі
900000 грн., простроченої заборгованості
за відсотками в розмірі 214019 грн. 15 коп.,
поточної заборгованості за відсотками
у розмірі 13315 грн. 7 коп., простроченої
заборгованості по щомісячній комісії
за управління кредитом в розмірі
47151грн., поточної заборгованості по
щомісячній комісії за управління
кредитом у розмірі 3069 грн. 00 коп. пені за
прострочену заборгованість по
щомісячній комісії за управління
кредитом в розмірі 925 грн. 32 коп., пені за
прострочену заборгованість за
відсотками в розмірі 4506 грн. 38 коп.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Не погоджуючись із постановленим
судовим рішенням, відповідач ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, в якій,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
встановленим обставинам справи,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
відповідача підтримав і просив скаргу
задоволити, представник позивача
апеляційну скаргу заперечив і просив
скаргу відхилити.

Апеляційну скаргу відповідача слід
задоволити, рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення про відмову в
позові з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТзОВ
«Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал»,
суд першої інстанції виходив із того,
що договір поруки не припинився у
зв'язку з укладенням додаткових угод,
оскільки обсяг відповідальності
поручителя внаслідок їх укладення не
збільшився.

Проте погодитися з такими висновками
суду погодитись не можна, оскільки вони
зроблені з порушенням вимог закону.

Із матеріалів справи убачається, що 22
травня 2007 року між ТзОВ «Укрпромбанк»
та ТзОВ «Агропанхім» був укладений
кредитний договір № 30/К-07 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії з
лімітом 900 000 грн. (т.1,а.с.11-13).

На забезпечення виконань зобов'язань
за кредитним договором 22 травня 2007 року
між ТзОВ «Укрпромбанк», ТзОВ
«Агропанхім» та ОСОБА_3 був укладений
договір поруки (т.1,а.с.23).

У зв'язку з неналежним виконанням
позичальником умов кредитного
договору станом на 27 травня 2011 року
утворилась заборгованість у розмірі
1182985 грн. 92 коп.

ТзОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ
Капітал» просить стягнути з
відповідача ОСОБА_3, як поручителя,
заборгованість за кредитним договором.

Згідно зі статтею 553 ЦК України
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором своїм особистим
майном за порушення зобов'язання
боржником.

Частина 1 статті 559 ЦК України
передбачає, що порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

Відповідно до положень пункту 1
договору поруки поручитель поручився
перед банком повернути крім тіла
кредиту та відсотків ще й комісійні та
штрафні санкції у розмірах і у
випадках, передбачених кредитним
договором.

В пункті 4.7 кредитного договору
зазначено, що шляхом його підписання
позичальник доручає банку здійснювати
договірне списання коштів з його
рахунків у випадку порушення ним умов
цього договору, у сумах, що необхідні
для повернення кредиту, сплати
процентів за користування ним,
штрафних санкцій та інших платежів
позичальника, а саме: у разі не
повернення або несвоєчасного
повернення кредиту та /або у разі
несплати або несвоєчасної сплати
процентів за його користування,
комісій та штрафних санкцій, а також у
інших випадках передбачених пунктом 9. 2
цього договору.

При цьому здійснюється утримання
комісії у відповідності з діючими
тарифами банку та передбачених чинним
законодавством зборів та податків.

В судовому засіданні також
встановлено, що між банком та
позичальником укладено додатковий
договір № 30/1 від 23 липня 2008 року до
кредитного договору № 30/К-07 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 22
травня 2007 року.

Згідно абзацу 1 пункту 1 вказаного
додаткового договору внесені зміни в
пункту 1.1 кредитного договору, у
відповідності до яких введено
щомісячну комісію за управління
кредитною лінією в розмірі 0,1% від
діючого ліміту кредитування. Пунктом 2
вказаного додаткового договору
кредитний договір доповнено пунктом 8.4,
в якому передбачено додатковий штраф в
розмірі 2% річних у випадку невиконання
позичальником умов пункту 6. 1. 13
кредитного договору.

Крім того, між банком та позичальником
було укладено додатковий договір №30/2
від 20 жовтня 2008 року до кредитного
договору № 30/К-07 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії від 22
травня 2007року. Згідно абзацу 1 пункту 1
вказаного додаткового договору
внесені зміни в пункт 1. 1 кредитного
договору, якими збільшено щомісячну
комісію за управління кредитною лінією
до 0,31 % від діючого ліміту кредитування.

З наведеного убачається, що зміна умов
надання кредитних коштів шляхом
запровадження щомісячної комісії за
управління кредитною лінією призвела
до фактичного збільшення процентної
ставки за користування кредитними
коштами з 18% до 18,31% річних та збільшила
відповідальність поручителя.

Як убачається із умов кредитного
договору, за виконання якого поручився
ОСОБА_3, його умовами сплата комісії
була передбачена за інших обставин
(пункт 4.7 кредитного договору), а
додатковими угодами передбачено
можливість нарахування комісії і
штрафу в інших випадках, крім
передбачених на момент укладення як
кредитного договору так і договору
поруки.

Докази про те, що відповідач надавав
згоду на внесення змін до кредитного
договору, внаслідок чого збільшився
обсяг його відповідальності, відсутні.

Таким чином, вказані додаткові угоди №
30/1 від 23 липня 2008 року та № 30/2 від 20
жовтня 2008 року укладені на порушення
вимог пункту 9 договору поруки.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги товариства, на
зазначені обставини уваги не звернув
та не врахував того, що такі зміни умов
основного зобов'язання без згоди
поручителя призвели до збільшення
обсягу його відповідальності, а відтак
поручитель не може відповідати за
невиконання позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором.

На підставі наведеного суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції із-за
порушення норм матеріального і
процесуального права, невідповідності
висновків суду встановленим
обставинам справи підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І
Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 27 лютого 2014 року
в даній справі скасувати та ухвалити
нове рішення.

В позові товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «ІФГ Капітал» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: