АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7414/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Демидова С.О. Доповідач - Пищида
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області у
складі:

Головуючого: - Пищиди М.М.,

Суддів: - Деркач Н.М.,
Глущенко Н.Г.

при секретарі: - Гасановій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на заочне рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
27 травня 2013 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» в особі відділення
«Дніпропетровське РУ» акціонерного
товариства «Родовіт Банк» до ОСОБА_6
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ПАТ «Родовід
Банк» звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та судових витрат.
В обґрунтування своїх позовних вимог
банк посилався на те, що 11 жовтня 2006
року між ним та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір № 35/АА-080.06.02 на
придбання автомобіля згідно якого
позивач надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 11
045,00 доларів США строком з 11 жовтня 2006
року по 10 жовтня 2011 року, а відповідач
прийняв на себе зобов'язання
сплачувати проценти за користування
кредитом на умовах, передбачених
кредитним договором.

Із метою забезпечення вказаного
кредиту 11 жовтня 2006 року між ПАТ
«Родовід Банк » та позичальником було
укладено договір застави, за яким він
передав у заставу належний йому
автомобіль марки «DAEWOO», модель NEXIA SOHC
E93. До вищезазначеного договору було
внесено зміни та доповнення відповідно
до додаткової угоди № 35/АА-080.06.2 від 11
жовтня 2006 року до кредитного договору
№ 35/АА-080.06.2 від 11 жовтня 2006 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 неналежним
чином виконував умови кредитного
договору, утворилась заборгованість,
яка станом на 29.03.2013 року становила 3 463,
13 долларів США, що еквівалентно 27 680, 80
грн., а саме: 1 216, 79 долларів США, що
еквівалентно 9 725, 80 грн.- загальний
розмір залишку по тілу кредиту; 2 246, 34
долларів США що еквівалентно 17 954, 99
грн.- розмір пені, позивач просив
стягнути вказану суму з відповідача та
судові витрати по справі.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 27 травня
2013 року позовні вимоги ПАТ «Родовід
Банк» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ
«Родовід Банк» заборгованість за
кредитним договором № 35/АА - 080.06.2 від 11
жовтня 2006 року в сумі3463, 13 доларів США,
еквівалент 27682, 80 грн., а саме: 1216, 79
доларів США, Що еквівалентно 9 725, 80 грн. -
загальний розмір залишку по тілу
кредиту; 2246, 34 доларів США, що
еквівалентно 17954, 99 грн. - розмір пені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування рішення
суду в частині задоволення позовних
вимог про стягнення пені та ухвалення
нового по суті позовних вимог.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що
11 жовтня 2006 року між ПАТ «Родовід Банк»
та ОСОБА_6 було укладено кредитний
договір № 35/АА-080.06.02 на придбання
автомобіля згідно якого позивач надав
ОСОБА_6 кредит у розмірі 11 045,00 доларів
США строком з 11 жовтня 2006 року по 10
жовтня 2011 року, а відповідач прийняв на
себе зобов'язання сплачувати проценти
за користування кредитом на умовах,
передбачених кредитним договором.

Із метою забезпечення вказаного
кредиту 11 жовтня 2006 року між ПАТ
«Родовід Банк » та позичальником було
укладено договір застави, за яким він
передав у заставу належний йому
автомобіль марки «DAEWOO», модель NEXIA SOHC
E93. До вищезазначеного договору було
внесено зміни та доповнення відповідно
до додаткової угоди № 35/АА-080.06.2 від 11
жовтня 2006 року до кредитного договору
№ 35/АА-080.06.2 від 11 жовтня 2006 року.

ПАТ «Родовід Банк» неодноразово
направляв на адресу відповідачу
претензії щодо необхідності сплати
заборгованості, однак відповідач до
цього часу прострочену суму не сплатив.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Родовід Банк», суд керувався ст.ст. 526,
527, 530, 549, 1049 ЦК України, а також п.п. 1.1, 1.5.,
3.9 кредитного договору та п.п. 1
додаткової угоди.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач уклав кредитний договір,
прийняв кошти і зобов'язувався та мав
можливість виконати його умови. За
таких обставин суд вважав за можливе
стягнути з відповідача всю суму
заборгованості.

Однак повністю з висновками суду
першої інстанції погодитись не можна.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Сторони встановили строк дії договору -
до 10 жовтня 2011 року (п. 1.1)

Для окремих видів вимог, законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом, визначеним ч. 1
ст. 261 ЦК України, перебіг загальної і
спеціальної позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Так, відповідно до ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. При цьому початок перебігу
позовної давності пов'язується не
стільки зі строком дії (припинення дії)
договору, як з певними моментами
(фактами), які свідчать про порушення
прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Встановлено, що ОСОБА_6 не був присутній
при ухваленні оскаржуваного рішення та
ухвалою Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 21 липня 2014 року
йому було відмовлено у задоволенні
заяви про перегляд заочного рішення
(а.с. 58), у зв'язку із чим він не мав
можливості скористатись своїм правом
на подання заяви про застосування
строків позовної давності, про що було
заявлено в апеляційній скарзі.

Отже, аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК
України дає підстави для висновку про
те, що стягнення неустойки (пені,
штрафу) обмежується останніми 12
місяцями перед зверненням кредитора до
суду, а починається з дня (місяця), з
якого вона нараховується, у межах
строку позовної давності за основною
вимогою.

Оскільки Банк звернувся з позовом для
захисту порушеного права 10.04.2013 року,
пеня, що підлягає стягненню з
відповідача буде розраховуватись з
10.04.2012 року.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції на вищезазначені обставини
та норми законодавства уваги не
звернув, та дійшов невірного висновку
щодо необхідності стягнення виниклої
заборгованості з відповідача за весь
період порушення зобов'язання.

Проте, як видно з матеріалів справи,
заборгованість відповідача в межах
строку позовної давності складає:

- заборгованість за тілом кредиту у
розмірі 1 216, 79 долларів США, що
відповідно до курсу НБУ становить 9 725, 80
грн.;

- заборгованість по пені за
простроченою сумою основного боргу
(тілу кредиту) у розмірі 352, 87 доларів
США, що відповідно до курсу НБУ
становить 2 820, 49 грн.;

а разом 1 569, 66 долларів США, що
відповідно до курсу НБУ становить 12 546,
29 грн., яка підлягає стягненню з
відповідача (а.с. 5, а.с. 87)

Враховуючи викладене, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового про часткове задоволення
позовних вимог банку і стягнення на
його користь з відповідача
заборгованості за кредитним договором
у межах строків позовної давності.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, апеляційний суд, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 27 травня
2013 року 2014 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» в особі відділення
«Дніпропетровське РУ» акціонерного
товариства «Родовід Банк»
заборгованість по пені за простроченою
сумою основного боргу (тілу кредиту) за
кредитним договором № 35/АА-080.06.02 від
11.10.2006 року у розмірі 352, 87 доларів США,
що відповідно до курсу НБУ становить 2
820, 49 грн.

В іншій частині рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
27 травня 2013 року 2014 року - залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя:
М.М. Пищида

Судді:

Н.Г. Глущенко

Н.М. Деркач