22-ц/775/1484/2014(м)
Головуючий в 1 інстанції: Кір,якова Н.П.
Доповідач: Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

14 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого судді Гаврилової
Г.Л.

суддів Баркової Л.Л.,Сороки
Г.П.

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, зацікавлені особи:
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області, ОСОБА_2 за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 16
вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В вересні 2014 року ОСОБА_1
звернувся до суду зі скаргою на
рішення державного виконавця
Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ в Донецькій
області про відмову у знятті арешту з 1/3
частки АДРЕСА_1 та зобов'язання
державного виконавця зняти арешт та
заборону відчуження із вищевказаного
нерухомого майна. В обґрунтування
скарги зазначив, що у провадженні
державного виконавця
Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ в Донецькій
області Тарасової М.Є. знаходиться
виконавчий лист № 2-1671 від 25.02.2008 р. про
стягнення з нього на користь ОСОБА_2
аліментів в розмірі 1/3 частини
заробітку щомісяця на утримання
неповнолітнього сина. У зв'язку з
втратою зазначеного виконавчого листа
при передачі у м. Донецьк в період його
працевлаштування до ПАТ
«УкрБізнесБанк», за період з 01.04.2011 року
по 15.05.2013 року виник борг по сплаті
аліментів. 26.05.2013 року він дізнався про
відкриття виконавчого провадження №
37961303 від 16.05.2013 року та 06.06.2013 року
державний виконавець наклав арешт на 1/3
частку нерухомого майна по АДРЕСА_1, яка
належить йому. 10.06.2013р. реєстраційною
службою Маріупольського міського
управління юстиції було внесено запис
про обтяження до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно за
№4639636. Заборгованість ним по аліментам
була погашена,проте, державний
виконавець відмовився зняти арешт з
квартири. Просив суд скаргу
задовольнити та зобов'язати державного
виконавця зняти арешт та заборону
відчуження нерухомого майна.

Ухвалою Жовтневого районного
суду міста Маріуполя від 16 вересня 2014
року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
державного виконавця
Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ Донецькій області
задоволено. Зобов'язано державного
виконавця Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ в Донецькій
області Тарасову М.Є. зняти арешт та
заборону відчуження з нерухомого
майна, що належить ОСОБА_1, а саме: 1/3
частку АДРЕСА_1. Виключити 1/3 частку
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 з Єдиного
реєстру заборон відчужень об'єктів
нерухомого майна.

В апеляційній скарзі зацікавлена
особа ОСОБА_2, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати, та постановити нову,
якою відмовити у задоволенні скарги. В
обґрунтування апеляції зазначила, що
1/3 частка майна скаржника арештована
із-за постійних періодичних
заборгованостей по аліментам. Крім
того, ОСОБА_1 не спілкується з сином, не
приймає участі у додаткових витратах
на його утримання,відмовився від
надання дозволу на виїзд дитини за
кордон( на період 1 року) Вважає, що
арешт був накладений законно, оскільки
це єдиний спосіб змусити ОСОБА_1
сплачувати аліменти та є гарантом
забезпечення реального виконання
рішення.

Відповідно до положень ч.2 ст.305
ЦПК України апеляційний суд розглядає
справу у відсутності представника
Орджонікідзевського ВДВС
Маріупольського МУЮ в Донецькій
області, який належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи та надав клопотання
про розгляд справи за їх відсутність.
(а. с.74-75).

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення зацікавленої особи ОСОБА_2,
яка доводи скарги підтримала, просила
ухвалу суду скасувати, заперечення
ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу
відхилити, ухвалу суду залишити без
змін, дослідивши матеріали справи в
межах апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2012 року
Жовтневим районним судом м. Маріуполя
Донецької області був виданий
виконавчий лист по справі № 2-1671/2008 від
25.02.2008 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . на утримання
неповнолітньої дитини (а.с.8). 16.05.2013 року
Орджонікідзевським відділом державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області було відкрито
виконавче провадження за даним
виконавчим листом . (а.с.9-10).

06.06.2013 року на майно боржника
ОСОБА_1, а саме 1/3 частини будинку
АДРЕСА_1, відповідно до ст. 57 Закону
України « Про виконавче провадження» ,
державним виконавцем був накладений
арешт та заборона здійснювати
відчуження майна у межах суми боргу.
(а.с.13).

Судом також встановлено, що
станом на 11.08.2014 року борг по аліментам
погашений та із заробітної плати
ОСОБА_1 проводяться утримання та
перерахування аліментів на користь
ОСОБА_2, що підтверджується довідкою з
місця роботи від 07.08.2014 року та
квитанцією про сплату боргу (а.с.17).

Відповідно до ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження», якої
регулюється порядок стягнення
аліментів , у разі наявності
заборгованості із сплати аліментів
понад три місяці, стягнення може бути
звернено на майно боржника.

Оскільки арешт майна ОСОБА_1
постановою державного виконавця
накладався в період наявної
заборгованості по аліментам понад три
місяці та в межах боргу за аліментами,
та цей борг був погашений , судова
колегія погоджується з висновками
суду, що підстави для продовження дії
арешту майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження на час
винесення судового рішення відпали.

Доводи апеляційної скарги, що
наявність арешту буде спонукати
боржника до своєчасного виконання
своїх боргових зобов'язань, не
спростовують висновків суду, оскільки
стягнення аліментів є щомісячними
платежами, та порядок стягнення і
відповідальність за несвоєчасну
виплату яких регулюється спеціальним
законом ( ст. 74 ЗУ «Про виконавче
провадження»), який не передбачає
звернення стягнення на майно боржника
за відсутності заборгованості менш як
за три місяці.

Інші доводи апеляційної скарги також
не приводять судову колегію до
висновку про порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
або неправильного застосування норм
матеріального закону, які є підставою
для скасування або зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст.ст. 303,307,312 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Судді