Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2097/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ковальчук С.Я.
Доповідач Белінська І. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Карпенка О.Л.,

Франко В.А.,

при секретареві - Пітель Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
майном та про відшкодування моральної
шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_6
та ОСОБА_5 на рішення Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 18 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_6 про
усунення перешкод у користуванні
житловим будинком, господарською
спорудою та земельною ділянкою та про
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення
відповідачем її прав.

Посилалась на те, що житловий
будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 у
м. Гайвороні, та господарські споруди,
розміщені на присадибній земельній
ділянці, належить їй з відповідачем на
праві спільної часткової власності.
Визначений порядок користування
присадибною земельною ділянкою.

При розподілі майна, яке належало
їм на праві спільної сумісної
власності подружжя, кожному з них було,
зокрема, виділено по дерев»яному ящику
для вугілля. У 2004 році вона збудувала на
місці дерев»яного ящика для вугілля -
цегляний.

9.04.2014 року відповідач розібрав
належний їй цегляний ящик для вугілля
та знищив його, чим завдав їй майнову
шкоду в сумі 5 000 гривень.

Крім того, відповідач здійснив
самовільне будівництво - прибудову
стін до існуючого навісу зі своєї
частини житлового будинку, чим закрив
їй доступ до зовнішньої стіни веранди з
вікном; знищив частину металевої арки
під виноград, яка знаходилась на
належній їй частині земельної ділянки;
закрив на замок єдиний вхід на горище
будинку, чим створив перешкоди у
користуванні нею горищем.

Посилаючись на ці обставини,
позивачка просила зобов»язати
відповідача усунути їй перешкоди у
користуванні належним їй майном шляхом
побудови нового цегляного ящика для
вугілля взамін зруйнованого; знести
самовільну прибудову до зовнішньої
стіни веранди; надати їй ключі від
замка на горище; відновити металеву
арку під виноград та стягнути з нього
на її користь 5 000 гривень у
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Гайворонського
районного суду від 18 червня 2014 року
позов задоволено частково: зобов»язано
відповідача усунути позивачці
перешкоди у користуванні належним їй
майном шляхом будівництва нового
цегляного ящика для вугілля взамін
зруйнованого та стягнуто з відповідача
на користь позивачки 3000 гривень у
відшкодування завданої моральної
шкоди. У задоволенні решти позовних
вимог відмовлено. Стягнуто з
відповідача на користь позивачки 1000
гривень за надання правової допомоги
та 487грн.20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі
ОСОБА_6.(відповідач) просить змінити
рішення шляхом його скасування у
частині, якою позовні вимоги були
задоволені, а в іншій частині - залишити
без змін. Вказує на невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.
Не заперечуючи тієї обставини, що саме
він розібрав цегляний ящик для вугілля,
відповідач зазначає, що ця споруда
належить йому на позивачці на праві
спільної сумісної власності, оскільки
вона не була предметом поділу їх майна,
що було об»єктом спільної сумісної
власності подружжя. Позивачка не
надала доказів належності їй цього
ящика на праві особистої власності.
Висновок суду про наявність
передбачених законом підстав для
відшкодування ним моральної шкоди не
підтверджений належними та
допустимими доказами. Неправильно
вирішене питання розподілу судових
витрат в частині стягнення судового
збору.

ОСОБА_5 (позивачка) в своїй
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення суду першої інстанції в
частині, якою їй було відмовлено у
задоволенні позову щодо усунення
перешкод у користуванні майном шляхом
знесення самовільної прибудови стін до
існуючого навісу і ухвалити нове
рішення про задоволенні її позовних
вимог. Вказує на невідповідність
висновку суду обставинам справи, які
підтверджуються як показами свідків,
так і визнанням факту прибудови
відповідачем, а також відомостями, що
містяться у акті комісії Гайворонської
міської ради від 18.10.2013 року.

Сторони у судове засідання не
з»явились, про час і місце судового
засідання повідомлені належним чином.
Позивачка просила розглядати справу за
її відсутності, про що подала письмову
заяву.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши долучені
до матеріалів справи письмові докази
та обговоривши доводи скарг, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому
задоволенню, апеляційна скарга
позивачки - відхиленню з таких підстав.

Як встановлено судом і
підтверджується долученими до
матеріалів справи письмовими доказами,
сторони є колишнім подружжям, якому на
праві спільної часткової власності
належить житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований по АДРЕСА_1 у
м.Гайвороні. Визначено порядок
користування присадибною земельною
ділянкою.

Задовольняючи позов у частині
усунення перешкод у користуванні
майном, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач незаконно 9.04.2014
року зруйнував належний позивачці
цегляний ящик для вугілля, чим створив
їй перешкоди у його користуванні та
заподіяв моральну шкоду. При цьому суд
в порядку усунення перешкод у
користуванні майном зобов»язав
відповідача побудувати новий цегляний
ящик для вугілля взамін зруйнованого,
як того вимагала позивачка.

Проте, з таким рішенням не можна
погодитись у повній мірі.

Той факт, що ОСОБА_6 дійсно
зруйнував цегляну споруду, яка
належала позивачці, підтверджується
належними та допустимими доказами,
яким суд дав правильну оцінку. Проте,
суд не звернув уваги на неадекватність
обраного позивачкою способу захисту
свого порушеного права, оскільки
неможливо усунути перешкоди у
користуванні майном за відсутності
цього майна. Відповідальність за
завдану майнову шкоду передбачена
статтею 1166 ЦК України, а способи
відшкодування - ст.1192. Так, ст.1192 ЦК
України передбачено, що з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов»язати особу,
яка завдала шкоди майну, відшкодувати
її в натурі (передати річ такого ж роду
і такої ж якості, полагодити пошкоджену
річ тощо) або відшкодувати завдані
збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч.2ст.11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
ОСОБА_5 заявила позовні вимоги, зокрема,
про усунення їй перешкод у здійсненні
нею права користування та
розпорядження її майном шляхом
зобов»язання відповідача побудувати
їй новий цегляний ящик для вугілля
взамін зруйнованого. З наведених вище
підстав порушене право не може бути
захищене обраним позивачкою шляхом.
Оскільки нею не надавались докази щодо
розміру завданої майнової шкоди (
вартості зруйнованої будівлі),
наявності дозвільних документів на її
будівництво, наявності у відповідача
відповідних фахових знань у
будівництві - позовні вимоги в частині
зобов»язання відповідача збудувати
новий цегляний ящик в порядку
відшкодування завданої майнової шкоди
також не підлягають задоволенню.

Разом з тим, зважаючи на
доведеність факту незаконного
пошкодження відповідачем належного
позивачці майна - цегляної будівлі, яку
вона використовувала для зберігання
вугілля, і яка має певну матеріальну
цінність, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що з вини
відповідача позивачці була завдана
моральна шкода, яка виразилась у
душевних стражданнях з приводу
пошкодження її майна, необхідності
докладати додаткові зусилля до
відновлення порушеного права. Але,
визначаючи розмір грошової суми, що має
бути стягнута з відповідача на
відшкодування завданої моральної
шкоди, суд в порушення ч.3ст.23 ЦК
України, не врахував усіх обставин
справи, що є підставою для зміни
рішення у частині визначення розміру
грошового відшкодування моральної
шкоди шляхом зменшення визначеної
судом першої інстанції суми з 3000
гривень до 700 гривень.

Наведені обставини свідчать про
те, що суд ухвалив рішення у зазначеній
частині позову з порушенням норм
матеріального права, вважав доведеними
обставини, які насправді є
недоведеними, що відповідно до ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення і ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позову в частині
вимог про усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження майном шляхом
зобов»язання ОСОБА_6 побудувати їй
новий цегляний ящик для вугілля взамін
зруйнованого та для зміни рішення у
частині визначення розміру грошового
відшкодування моральної шкоди.

У решті ( у частині, якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено)
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права. Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_5 не спростовують висновку суду
про недоведеність позивачкою
допустими доказами обставин, на які
вона посилалась як на підставу для
задоволення цих вимог.

Відповідно до ч.5ст.88 ЦПК України у
зв»язку із ухваленням нового рішення
апеляційний суд змінює розподіл
судових витрат, відповідно до якого з
відповідача на користь позивачки слід
стягнути 243 грн.60 коп. у відшкодування
витрат на сплату судового збору та 500
гривень - на правову допомогу, усього 743
грн.60 коп.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316,
ч.5ст.88 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
задовольнити частково, апеляційну
скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Гайворонського районного
суду від 18 червня 2014 року скасувати у
частині вирішення позову про усунення
перешкод у користуванні майном шляхом
зобов»язання ОСОБА_6 побудувати новий
цегляний ящик взамін зруйнованого і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 у
цій частині - відмовити.

Змінити рішення в частині розміру
грошового відшкодування моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_5 700 (сімсот) гривень у
відшкодування моральної шкоди,
завданої пошкодженням майна ( цегляної
будівлі для зберігання вугілля).

Змінити розподіл судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 743
гривні 60 коп. у відшкодування судових
витрат.

У решті рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
ним законної сили/

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: