У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ізмайлова Т.Л.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Франківського районного суду
м. Львова від 17 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 18 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації, за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - служба у
справах дітей Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
про усунення перешкод та вселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Франківського
районного суду м. Львова з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстрації, посилаючись на те, що вона є
одноосібним власником будинку АДРЕСА_1.
На прохання своєї невістки ОСОБА_6 вона
прописала ОСОБА_2, яка до 1993 року жила у
даному будинку разом із своїми
батьками. У ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син
ОСОБА_7 - батько відповідача ОСОБА_2, а
тому остання разом із своєю матір'ю
ОСОБА_6 почали проживати за адресою:
АДРЕСА_2. А відповідач ОСОБА_4
прописаний як тимчасовий мешканець з
1998 року за адресою: АДРЕСА_1, однак
більше року не проживає за даною
адресою, оскільки проживає і працює у м.
Києві.

Крім того, ОСОБА_2, яка діє у своїх
інтересах та в інтересах малолітнього
ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_3 не
чинити їм перешкод у користуванні
будинком за адресою: АДРЕСА_1 та
вселення їх у вказаний будинок.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 17 червня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 18 серпня 2014 року, задоволено позов
ОСОБА_3

Визнано ОСОБА_2, ОСОБА_4 такими, що
втратили право на користування
житловим приміщенням по АДРЕСА_1.

Знято з реєстрації ОСОБА_2, ОСОБА_4 за
адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні позову ОСОБА_2
відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись із
вищезазначеними судовими рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувані нею судові
рішення, посилаючись на порушення
судами норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов
ОСОБА_2 та відмовити у задоволенні
позову ОСОБА_3

Вивчивши касаційну скаргу та додані до
неї матеріали, вважаю, що у відкритті
касаційного провадження необхідно
відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

З матеріалів касаційної скарги та
змісту оскаржуваних судових рішень
вбачається, що скарга є
необґрунтованою, оскільки викладені в
ній доводи не дають підстав для
висновків щодо незаконності та
неправильності даних судових рішень.
Викладені заявником обставини не
викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм
матеріального та процесуального права
при розгляді даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій не
вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням та
зняття з реєстрації, за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа - служба у
справах дітей Франківської районної
адміністрації Львівської міської ради,
про усунення перешкод та вселення.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Ізмайлова Т.Л.