суд Київської області
Справа № 376/603/14-ц
Провадження № 2/376/304/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"16" червня 2014 р.
Сквирський районний суд
Київської області

в складі: головуючого судді - Клочко
В.М.,

при секретарі судових засідань
- Галюк О.В., Олефір С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сквира Київської області
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
усунення перешкод щодо участі у
вихованні та спілкуванні з дитиною, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому просить винести рішення, яким
зобов'язати ОСОБА_4 не чинити йому
перешкод у спілкуванні з сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити порядок і
спосіб його участі у виховані і
спілкуванні з дитиною, призначивши
особисте побачення із сином наступним
чином :

- першого тижня кожного місяця у
вівторок та четвер з 16-ої до 20 -ої
години, в суботу з 10 до 18-ої години;

- другого тижня кожного місяця в
понеділок та середу з 16-ої до 20 - ої
години, в неділю з 12-ої до 20-ої години;

- третього тижня кожного місяця в
вівторок та четвер 3 16-ої до 20-ої години,
в неділю із з 8-ої до 16-ої години;

- четвертого тижня кожного місяця в
середу і п'ятницю з 16-ої до 20-ої години ,
в неділю з 9-ої до 17-ої години, за місцем
проживання або навчанням сина.

Дозволити необмежене спілкування з
сином особисто, засобами телефонного,
поштового, електронного та іншими
засобами зв'язку, що не передбачають
безпосереднього фізичного спілкування
між батьком та сином.

Зобов'язати відповідача по справі
надавати точну інформацію щодо
фактичного місця знаходження дитини,
тощо.

В обґрунтування позивач у судовому
засіданні зазначив, що він перебував у
фактичних шлюбних відносинах з
громадянкою ОСОБА_4 з 21.01.2007 року по
28.01.2012 року. В цей період у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6. В
подальшому їхні шлюбно-сімейні
відносини не склалися і вони змушені
були розлучитись.

Після припинення шлюбно-сімейних
відносин малолітній ОСОБА_6 залишився
проживати разом із матір'ю за місцем
реєстрації, тобто в АДРЕСА_1 у квартирі,
яка належала батькам ОСОБА_4, а він був
змушений змінити своє місце
проживання.

В подальшому ОСОБА_4 почала створювати
йому перешкоди у спілкуванні із сином,
а саме обмежувала спілкування, а потім
взагалі змінила своє місце проживання
разом із дитиною не повідомивши його
про нове місце проживання.

Він неодноразово намагався налагодити
зв'язок з ОСОБА_4, а саме на її адресу
надсилав грошові кошти на утримання
сина, вітальні листівки, іграшки, тощо,
але відповідачка та члени її родини
відмовляли у спілкуванні із сином.

З метою врегулювання спору він
звертався до служби у справах дітей,
але його заяви залишалась без розгляду
у зв'язку з тим, що служба у справах
дітей не могла встановити фактичне
місце проживання ОСОБА_4 та
малолітнього ОСОБА_6

Звернення до правоохоронних органів із
заявами про розшук малолітнього ОСОБА_6
також не давали бажаного результату,
оскільки кримінальні провадження
закривались у зв'язку із відсутністю в
діях ОСОБА_4 ознак кримінального
правопорушення, тощо.

У судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив ухвалити рішення по
суті позовних вимог, зазначаючи при
цьому, що поведінка відповідача
порушує його законні права, він любить
сина, бажає проявляти до нього
батьківську турботу, тощо.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав повністю
посилаючись на те, що ОСОБА_3 після
народження сина ОСОБА_6 самоусунувся
від виховання сина. Заяви про визнання
батьківства до органів РАЦС не подав. З
власної ініціативи припинив сімейні
відносини з ОСОБА_4 та виїхав у
невідомому напрямку, що стверджується
рішенням Сквирського районного суду
Київської області від 26.12.2012 року, яке
міститься в матеріалах справи.

На даний час ОСОБА_4 одружилась і в
період шлюбу у неї народилась інша
дитина.

На даний час ОСОБА_4 без реєстрації
проживає у житловому будинку, який
розташований с. Лебедин
Бориспільського району Київської
області і на праві приватної власності
належить чоловікові.

Малолітній ОСОБА_6 тривалий час
виховується в інші родині,
біологічного батька не пам'ятає, тощо.

Також, у позивача відсутній висновок
органу опіки і піклування про
доцільність побачення із сином, або
висновок психолога про те, що побачення
з батьком для малолітньої дитини
матиме сприятливий вплив, тощо, що
свідчить про неналежне ставлення
позивача до своїх прав та обов'язків.

Суд, заслухавши, позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, надані докази та оцінивши їх у
сукупності та враховуючи законні
інтереси малолітньої дитини,
виваженості справедливості вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з наступних міркувань.

Судом будо встановлено, що сторони по
справі у зареєстрованому шлюбі не
перебували.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3, являються батьками
малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 та малолітній ОСОБА_6
зареєстровані в АДРЕСА_1.

26.04.2013 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_7
та стала проживати у АДРЕСА_2. Не
повідомивши про зміну місця проживання
батька малолітньої дитини ОСОБА_3, чим
на думку суду, порушила права батька на
вільне спілкування та побачення з
дитиною.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 народився син ОСОБА_8.

На даний час, малолітній ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та виховується у
родині ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання, тощо),
місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 Закону України
"Про охорону дитинства" дитина, яка
проживає окремо від батьків або одного
з них, має право на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини.

Право на виховання дитини - це особисте
немайнове право батьків. Воно є таким,
що тісно пов'язане з особою. Батьки не
можуть бути позбавлені цього права не
інакше як за рішенням суду.

Право батьків на виховання дитини
включає: право на особисте виховання;
право обирати форми та методи
виховання, крім тих, які суперечать
закону, моральним засадам суспільства;
право вимагати невтручання у
здійснення батьками права на виховання
дитини (ст. 5 СК України); право на захист
порушеного права на виховання дитини
(ст. ст. 18, 158, 159, 162, 163 СК України).

Відповідно до ст. 153 СК України мати,
батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом.

Закріплення права батьків та дитини на
спілкування у чинному законодавстві
України відповідає світовим
стандартам захисту прав дитини. Стаття
9 Конвенції прав дитини передбачає
право дитини, яка розлучається з одним
чи обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини. Дитина має
право на отримання інформації про
відсутніх батьків, якщо це не завдає
шкоди її психічному і фізичному
здоров'ю. Аналогічні положення
містяться у ст. ст. 14, 15 Закону України
"Про охорону дитинства".

Суд, критично ставиться до пояснень
представника відповідача, про те, що
спілкування з батьком може негативно
вплинути на психічний стан дитини,
оскільки дані пояснення ґрунтуються на
припущеннях, що є недопустимим. Також,
суд, приймає до уваги, що у матеріалах
справи відсутній висновок органу опіки
та піклування, щодо участі батька у
вихованні та спілкуванні з дитиною, але
зважаючи на те, що відповідачка
тривалий час переховувала та переховує
своє місце проживання та місце
проживання малолітньої дитини, у
зв'язку з чим орган опіки та піклування
був позбавлений можливості винести
даний висновок, що свідчить про
перешкоджання батькові на вільне
спілкування з дитиною. В процесі
судового розгляду не надала відомостей
про психічний та фізичний розвиток
дитини, місце навчання, умови
проживання, тощо, що свідчить про
зловживання правами надані законом.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає,
що вимога про усунення перешкод у
спілкуванні з малолітньою дитиною
підлягає до часткового задоволення,
оскільки перешкоджаючи батьку в його
спілкуванні з дитиною відповідачка
порушує не тільки права ОСОБА_3 як
батька, а й права самої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той
із батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Таким чином виходячи з обставин
встановлених у судовому засіданні,
вимог чинного законодавства та
приймаючи до уваги те, що позивач
ОСОБА_3 проживає окремо від сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і користується правом на
його виховання в обмеженому вигляді
тобто у формі спілкування з ним, суд,
визначаючи порядок такого спілкування,
вважає, що воно повинно мати позитивне
педагогічне виховання, бути достатньо
різнобічним, регулярним, але приймаючи
до уваги те, що дитина тривалий час, не
спілкувалась із батьком та проживає у
новій родині матері, то суд, вважає, що
спілкування дитини з батьком повинно
проводитись в присутності матері, або
педагога, психолога за місцем
виховання, навчання дитини та на
території населеного пункту де вона
проживає.

При ухваленні рішення, суд, також
враховує те, що позивач з розумінням
відноситься до того, що відповідач має
нову родину, бажає виявляти до дитини
батьківську турботу та розуміння, то
суд приходить до висновку, що останній
негативного впливу на дитину
здійснювати не буде при спілкуванні з
ним, буде приймати участь у його
вихованні, зустрічатись з урахуванням
інтересів сина, враховуючи його
завантаженість у навчанні, стану
здоров'я, самопочуття та інші
об'єктивні причини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 141,142,151,152,153,157,159, Сімейного
кодексу України, ст.ст. 5, 10,11, 57 - 60, 209, 212,
214 - 215 Цивільного процесуального
кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
спілкуванні з дитиною задовольнити
частково.

Визначити спосіб участі батька у
вихованні та спілкуванні із сином у
вигляді надання можливості ОСОБА_3
брати участь у вихованні сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом спілкування з ним
кожну суботу місяця з 9-ої до 17- ої
години, з урахуванням психологічних та
фізичних властивостей дитини, в
присутності матері, або педагога
(психолога), за місцем обраним батьком
(на території населеного пункту де
проживає дитина).

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити
перешкодити ОСОБА_3 у спілкуванні із
сином ОСОБА_6.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Сквирський районний суд Київської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. М. Клочко