У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 8 жовтня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця», ОСОБА_5,
Приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС» про
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» на рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 18 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, у якому просив стягнути
солідарно з Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (далі - ДП
«Придніпровська залізниця») та ОСОБА_5
у відшкодування моральної шкоди 200 000
грн, з Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» (далі
- ПрАТ «Страхова група «ТАС») - 2 550 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 12
жовтня 2010 року в с.
Городище на залізничному переїзді 115 км
+ перегону Нікополь-Марганець
Криворізької дирекції залізничних
перевезень Придніпровської залізниці
сталася дорожньо-транспортна пригода.

У результаті зіткнення електровоза BЛ
№ 1583 з рейсовим автобусом БАЗ-А079
«Еталон» загинуло 43 особи, серед яких
його мати ОСОБА_6, та 10 осіб
травмовано.

Відповідно до акта розслідування ДТП
автобус БАЗ-А079 «Еталон», держаний
номер НОМЕР_1, належить ПП «ОСОБА_5»,
перевізник ПП «Ремсервіс», ліцензія на
перевезення НОМЕР_2 до 29 листопада
2014 року видана фізичній особі
ОСОБА_5

Електровоз ВЛ-8 № 1583 приписаний до
Криворізького локомотивного депо
Придніпровської залізниці.

Посилаючись на те, що ДП
«Придніпровська залізниця» та
ОСОБА_5 є власниками джерел підвищеної
небезпеки, внаслідок взаємодії яких
йому завдано моральну шкоду, а ПрАТ
«Страхова група «ТАС» зобов'язана
нести відповідальність в силу Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», просив задовольнити позов.

Рішенням Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року, залишеним без зміни
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 квітня
2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ДП
«Придніпровська залізниця» та ОСОБА_5
на користь ОСОБА_4 у рахунок
відшкодування моральної шкоди
97 450 грн.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС»
на користь ОСОБА_4 2 550 грн
моральної шкоди.

Стягнуто з ДП «Придніпровська
залізниця», ОСОБА_5 та ПрАТ «Страхова
група «ТАС» судовий збір на користь
держави по 81,20 грн з кожного.

У касаційній скарзі ДП «Придніпровська
залізниця» просить скасувати рішення
та ухвалу судів попередніх інстанцій,
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову до ДП
«Придніпровська залізниця», мотивуючи
свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й
апеляційний суд, застосувавши до даних
правовідносин положення ст.ст. 1167, 1187,
1188, 1190 ЦК України, виходив з того, що
володільці джерел підвищеної
небезпеки (автобуса та поїзда)
внаслідок зіткнення яких загинула мати
ОСОБА_4, яка була пасажиром автобуса,
несуть солідарну відповідальність
перед позивачем.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суди
попередніх інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшли висновку про
часткове задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судами при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційній скарзі доводи висновків
судів не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державного
підприємства «Придніпровська
залізниця» відхилити, рішення
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 18
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 28
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко