АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4548/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бойко О. М. Доповідач -
Калиновський А.Б.Категорія 47
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І.,
Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 12
червня 2013 року по справі за позовом
прокурора Дніпропетровського району в
інтересах держави в особі
Дніпропетровської
райдержадміністрації до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, треті особи: відділ Держкомзему
у Дніпропетровському районі, Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5 про
визнання нікчемними договорів
купівлі-продажу земельної ділянки,
визнання недійсним Державного акту на
право власності на земельну ділянку,
повернення земельної ділянки у
власність держави вартістю 402916,44 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2011 року прокурор
Дніпропетровського району в інтересах
держави в особі Дніпропетровської
райдержадміністрації звернувся із
зазначеним позовом та просив визнати
нікчемним договір купівлі-продажу
земельної ділянки, площею 2,00 га
розташованої на території
Горьківської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області від 17 лютого
2009 року, укладений між ОСОБА_6 (який діяв
від імені ОСОБА_4) та ОСОБА_2,
посвідчений Приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_5 і
зареєстрований в реєстрі за №1073;
скасувати Державний акт на право
власності на землю Серії ЯЖ №139508 від 19
вересня 2008 року, виданий на підставі
розпорядження голови
Дніпропетровської районної державної
адміністрації №3321-р від 25 липня 2008
року, на території Горьківської
сільської ради Дніпропетровського
району, Дніпропетровської області, для
ведення особистого селянського
господарства, загальною площею 2,000 га,
виданий на ім'я ОСОБА_4, вартістю 402 916,44
грн.; повернути земельну ділянку площею
2,000 га, розташовану на території
Горьківської сільської ради
Дніпропетровського району,
Дніпропетровської області у власність
держави в особі Дніпропетровської
районної державної адміністрації.

Заочним рішенням Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 червня 2013 року позовні
вимоги були задоволені.

Ухвалою Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 07
березня 2014 року заяву відповідачки
ОСОБА_2 про скасування заочного рішення
від 12 червня 2013 року було залишено без
задоволення (а.с.59-60).

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати
заочне рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 червня 2013 року та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити у повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено що, розпорядженням
голови Дніпропетровської районної
державної адміністрації ОСОБА_7 № 3321-р
від 25 липня 2008 року ОСОБА_4 було
виділено земельну ділянку для ведення
особистого селянського господарства
площею 2,00 га, розташовану на території
Горьківської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області.

На підставі зазначеного розпорядження
19 вересня 2008 року головою
Дніпропетровської
райдержадміністрації ОСОБА_7 на ім'я
ОСОБА_4 видано Державний акт на право
власності на спірну земельну ділянку
серії ЯЖ № 139508(а.с.8).

Згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 13 лютого 2009 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого у реєстрі за № 1073,
ОСОБА_4, від імені якого за довіреністю
діяв ОСОБА_6, продав вищезазначену
земельну ділянку ОСОБА_2 (а.с.9-10).

Право власності на землю гарантовано
ст.14 Конституції України, положеннями
якої встановлено, що це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Конституційний принцип законності
набуття права власності на землю
знаходить своє відображення у ст. 78 ЗК
України, якою передбачено, що право
власності на землю набувається та
реалізується на підставі Конституції,
цього Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

Порядок набуття громадянами права
власності на земельні ділянки із
земель державної або комунальної
власності визначено ст.ст. 116,118 ЗК
України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з тих
обставин, що спірна земельна ділянка
вибула з володіння власника - держави в
особі Дніпропетровської районної
адміністрації та була передана у
власність ОСОБА_4 з порушенням приписів
ст. 116, 118, 121 ЗК України.

Такі висновки суду відповідають
встановленим судом обставинам та
нормам матеріального та
процесуального права.

За вироком Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 лютого 2014 року, який
набрав законної сили, у кримінальній
справі відносно голови
Дніпропетровської
райдержадміністрації ОСОБА_7 за ч.2 ст.364
КК України, заступника начальника
відділу Держкомзему у
Дніпропетровському районі ОСОБА_8 та
громадянина ОСОБА_9 за ч.5 ст.27, ч.2 ст. 364
КК України, зазначені особи визнані
винними у незаконному виведенні з
державної власності, шляхом
зловживання службовим становищем,
земельних ділянок
сільськогосподарського призначення на
території Горьківської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області за межами
населеного пункту загальною площею 168
га (у тому числі і земельної ділянки
площею 2,000 га, переданої у власність
ОСОБА_4 (на підставі Державного акту на
земельну ділянку від 19 вересня 2008 року).

Зазначена обставина відповідно до ч.4
ст. 61 ЦПК України не підлягає
доказуванню.

Оскільки Державний акт на спірну
земельну ділянку було видано з
порушенням встановленого
законодавством порядку, суд дійшов
вірного висновку щодо його скасування.

Встановивши обставини, що ОСОБА_4
незаконно отримав право власності на
спірну земельну ділянку, суд
відповідно до положень ст.228 ЦК України
та п.18 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» правильно
визнав цей договір недійсним.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що факт злочинних дій ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 не доведений, а тому позов
прокурора не обґрунтований, не
заслуговує на увагу, оскільки в
матеріалах справи є чинний вирок
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 28 лютого
2014 року відносно ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, за яким вказані особи визнані
винними у вчиненні злочинів.

Ст. 330 ЦК України встановлено, що якщо
майно відчужене особою, яка не мала на
це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до ст.388 ЦК України майно не
може бути витребуване у нього.

Доводи апелянта про те, що вона є
добросовісним набувачем та на момент
укладання договору купівлі-продажу
земельної ділянки не знала і не могла
знати про порушення порядку передачі у
приватну власність земельних ділянок в
процесі приватизації, не спростовують
висновків суду, що майно вибуло з
володіння власника не з його волі, а
внаслідок винних дій посадових осіб, що
встановлено вироком суду.

У той же час, рішення суду в частині
солідарного стягнення з відповідачів
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 судових витрат не
відповідає нормам процесуального
права, оскільки солідарне стягнення
судових витрат процесуальним законом
не передбачено, у зв'язку з чим рішення
суду підлягає скасуванню в цій частині
з ухваленням нового, про стягнення з
відповідачів судових витрат на користь
держави у рівних частинах.

В іншій частині рішення суду винесено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для його
зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 12 червня 2013 року в частині
солідарного стягнення з ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 судового збору скасувати та у
цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір по 57,35 грн. з
кожного.

В іншій частині Заочне рішення
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 12 червня
2013 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: