АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у І інстанції: Васалатій К.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року колегія судців судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого
Корчевного Г.В.,

Суддів
Лапчевської О.Ф., Оніщука М.І.,

при секретарі
Меєчко Д.П.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» -
Зеленецької Ірини Миколаївни на ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 24 липня 2014 року по цивільній справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_2
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом набуття власності на
нього в рахунок часткового погашення
заборгованості за кредитним
договором,-

УСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ПАТ «ПроКредит
Банк» звернулося до суду із позовною
заявою про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом набуття права
власності на нього в рахунок
часткового погашення заборгованості
за кредитним договором.

Ухвалою Оболонського районного суду
м. Києва від 24 липня 2014 року закрито
провадження по справі за позовом ПАТ
«ПроКредит Банк» про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
набуття права власності на нього в
рахунок часткового погашення
заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«ПроКредит Банк» - Зеленецька І.М.,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, неправильне
застосування норм процесуального
права, просить ухвалу суду першої
інстанції скасувати, справу направити
для продовження розгляду до
Оболонського районного суду м. Києва.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції послався на наявність
ухвали Апеляційного суду м. Києва від
12.02.2014р., якою було скасовано ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 20.12.2013р. та справу було направлено
на новий розгляд. Зазначену ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
було скасовано, оскільки при вирішенні
спору між AT «ПроКредит Банк» та ОСОБА_2
була незастосовною ст. 207 Цивільного
процесуального кодексу України, а
необхідно було застосувати ст. 205 ЦПК
України, в зв'язку із наявністю рішення
суду, яке набрало законної сили,
ухвалене з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Зазначає, що в рішенні Апеляційного
суду міста Києва від 16 серпня 2012 року
зазначено, що відповідно до п. 23
Постанови Пленуму вищого
спеціалізованого суду України № 5 від
30.03.2012 року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» солідарна
відповідальність боржника та
майновогопоручителя нормами ЦК
України не передбачена.

Тобто, предметом позову в зазначеному
вище рішенні суду є саме солідарне
стягнення заборгованості з боржників
Банку, в тому числі і звернення
стягнення на Предмет іпотеки.

Вказує, що в предметом позову по справі
№ 2/756/2754/14 є звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом реалізації його
на прилюдних торгах.

Зазначає, що підставою для звернення до
суду із даною позовною заявою є
невиконання зобов'язань за кредитними
договорами зі сплати відсотків за
фактичне користування кредитними
коштами та пені за період з 29.07.2011р. до
28.03.2014р., тобто від дати здійснення
розрахунку, на підставі якого ухвалені
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 28.04.2012р., та до дати звернення
до суду з позовною заявою, тому
підстава звернення до суду із даною
позовною заявою не є тотожною підставі
звернення з первісним позовом.

Вважає, що Банк звернувся до
Оболонського районного суду міста
Києва з позовом, який не є тотожним
рішенню Оболонського районного суду
міста Києва від 28 квітня 2012 року № 2-95/2012
та рішенню Апеляційного суду міста
Києва від 16 серпня 2012 року.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Судом першої інстанції встановлено,
що перед початком судового засідання
призначеного на 24.07.2014 р. від
відповідача надійшло клопотання про
закриття провадження по справі у
зв'язку з тим, що ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 12.02.2014 р. було
скасовано ухвалу Оболонського
районного суду м. Києва від 20.12.2013 р. та
справу було направлено на новий
розгляд. При цьому у даній ухвалі
апеляційної інстанції було вказано, що
суддею ОСОБА_4 помилково застосовано п.
4 ч. 1 ст. 207 ЦПК України при винесенні
ухвали суду, так як вбачається спір між
тими самими сторонами про той самий
предмет із тих самих підстав, як того
вимагає ст. 205 ЦПК України.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 205
ЦПК України суд постановляє ухвалу про
закриття провадження у справі, якщо
набрало законної сили рішення суду з
приводу спору між тими самими
сторонами про той самий предмет із тих
самих підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що у
суду є усі підстави для закриття
провадження по даній справі.

Колегія суддів з таким висновком суду
першої інстанції не погоджується з
огляду на таке.

Судом встановлено, що в жовтні 2013 року
позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про звернення стягнення на
предмет іпотеки в рахунок часткового
погашення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись в обґрунтування
своїх вимог на те, що 13 червня 2005 року
між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «АМК
ЛТД» укладена рамкова угода № 2404.

04 квітня 2008 року між тими самими
сторонами укладено договір № 1 про
внесення змін та доповнень до рамкової
угоди , якою були внесені зміни до
рамкової угоди № 2404 від 13 червня 2005
року. Відповідно до зазначеного
договору було встановлено наступні
ліміти кредитування: ліміт суми
кредитування - еквівалент 500 000 доларів
США, ліміт строку кредитування - 180
календарних місяців, максимальний
розмірі процентів - 40 % річних.
Відповідно до пункту 9.2.2. Рамкової
угоди № 2404 позичальник зобов'язаний
щоразу у день настання строків
погашення грошових зобов'язань
забезпечувати їх погашення,
здійснювати перевірку проведення
погашення та його належності.
Виконання зобов'язань ТОВ «АМК ЛТД» за
рамковою угодою № 2404 забезпечено
договором іпотеки, укладеним між ПАТ
«ПроКредит Банк» та ОСОБА_2

Просив суд в рахунок часткового
погашення заборгованості за Рамкової
угоди № 2404 та договором про надання
траншу звернути стягнення на нерухоме
майно , що перебуває в іпотеці ПАТ
«ПроКредит Банк», а саме на нерухоме
майно, квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_2, встановити початкову
ціну реалізації предмету іпотеки
відповідно до експертного висновку про
вартість майна, зобов'язати
відповідача передати АТ «ПроКредит
Банк» в господарське управління на
період до його реалізації нерухоме
майно, квартиру за адресою: АДРЕСА_1,
надати позивачу право від свого імені
укладати договори оренди, користування
приміщенням, подавати та отримувати
будь-які документи, виконувати всі інші
дія пов'язані з управлінням та
отриманням доходів в результаті
управління вищезазначеною квартирою,
надати позивачу право в рахунок
часткового погашення заборгованості
отримувати від орендарів платежі за
оренду зазначеної вище квартири, які
скерувати на погашення заборгованості
ТОВ «АМК ЛТД», зобов'язати ОСОБА_2
передати позивачу ключі від приміщень ,
інформацію, прилади необхідні для
забезпечення вільного доступу до
квартири, а також забезпечити вільний
вхід та доступ представникам позивача
до квартири, зобов'язати відповідача
передати ПАТ «ПроКредит Банк»
оригінали правовстановлюючих
документів, технічної документації
всіх договорів оренди та інші договори
на підставі яких у третіх осіб виникає
право користування квартирою.

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 6 листопада 2013 року відкрито
провадження по даній справі.

20 грудня 2013 року представник
відповідача звернувся до суду із
клопотанням про закриття провадження у
справі у зв'язку із тим, що дані вимоги
позовної заяви вже розглядали в іншому
суді.

Згідно з ч. 4 ст. 207 ЦПК України, суд
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без розгляду, якщо спір
між тими самими сторонами про той самий
предмет і з тих самих підстав
розглядається в іншому суді.

Залишаючи без розгляду позовну заяву
ПАТ «ПроКредит Банк», суд першої
інстанції виходив з положень ст. 207 ЦПК
України.

Суд апеляційної інстанції в ухвалі від
12.02.2014 р. у справі №22-ц/796/2702/2014 з таким
висновком суду не погодився, оскільки
як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 28 квітня 2012 року в рахунок
погашення заборгованості звернуто
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 на праві
приватної власності.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від
16 серпня 2012 року рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 28 квітня 2012
року в частині звернення
заборгованості на предмет іпотеки
скасовано та постановлено в цій
частині нове рішення, яким у позові
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» про звернення
стягнення на предмет іпотеки
відмолено. В решті рішення залишено без
змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 27 листопада 2012
року рішення Апеляційного суду м. Києва
від 16 серпня 2012 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про залишення
позовної заяви без розгляду, суд першої
інстанції не звернув увагу на те, що у
справі за позовом ПАТ «ПроКредит Банк»
до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про
стягнення заборгованості, звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення постановлено судове рішення.

Відповідно до п. 2 ст. 205 ЦПК України, суд
закриває провадження у справі, якщо
набрали законної сили рішення або
ухвала суду про закриття провадження у
справі у зв'язку з відмовою позивача
від позову або укладанням мирової
угоди сторін, ухвалені або
постановлені з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
12.02.2014 р. у справі №22-ц/796/2702/2014
встановлено також, що суд не звернув
увагу на те, що позивачем у позові
заявлені також і інші вимоги, зокрема, -
зобов'язати відповідача передати АТ
«ПроКредит Банк» в господарське
управління на період до його
реалізації нерухоме майно, квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, надати позивачу право
від свого імені укладати договори
оренди, користування приміщенням,
подавати та отримувати будь-які
документи, виконувати всі інші дії
пов'язані з управлінням та отриманням
доходів в результаті управління
вищезазначеною квартирою, надати
позивачу право в рахунок часткового
погашення заборгованості отримувати
від орендарів платежі за оренду
зазначеної вище квартири, які
скерувати на погашення заборгованості
ТОВ «АМК ЛТД», зобов'язати ОСОБА_2
передати позивачу ключі від приміщень,
інформацію, прилади необхідні для
забезпечення вільного доступу до
квартири, а також забезпечити вільний
вхід та доступ представникам позивача
до квартири, зобов'язати відповідача
передати ПАТ «ПроКредит Банк»
оригінали правовстановлюючих
документів, технічної документації
всіх договорів оренди та інші договори
на підставі яких у третіх осіб виникає
право користування квартирою.

Крім того, колегія суддів вважає
обґрунтованими доводи апеляційної
скарги, що оскільки підставою для
звернення до суду із даною позовною
заявою є невиконання зобов'язань за
кредитними договорами зі сплати
відсотків за фактичне користування
кредитними коштами та пені за період з
29.07.2011р. до 28.03.2014р., тобто від дати
здійснення розрахунку, на підставі
якого ухвалені рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 28.04.2012 р., та
до дати звернення до суду з позовною
заявою, тому підстава звернення до суду
із даною позовною заявою не є тотожною
підставі звернення з первісним
позовом.

Відтак, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що ПАТ
«ПроКредит Банк» звернулося до
Оболонського районного суду міста
Києва з позовом, який не є тотожним
рішенню Оболонського районного суду
міста Києва від 28 квітня 2012 року № 2-95/2012
та рішенню Апеляційного суду міста
Києва від 16 серпня 2012 року.

Враховуючи вищевказане, положення ст.
205 ЦПК України у даному випадку не може
бути застосовано.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» - Зеленецької Ірини
Миколаївни - задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 24 липня 2014 року скасувати.

Справу направити до Оболонського
районного суду м. Києва для продовження
розгляду.

Ухвала набирає чинності негайно,
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий:

Судді: