Справа № 344/8449/14-ц
Провадження № 2/344/3367/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

07 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Іванова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави та
стягнення витрат по оплаті судового
збору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави та стягнення витрат по
оплаті судового збору. Позовні вимоги
обґрунтовує тим, що згідно
кредитно-заставного договору №
IFIWAD40302227 від 01 жовтня 2010 року ОСОБА_1
отримав в позивача грошові кошти в сумі
50 076 грн. з терміном погашення до 30.09.2015
року зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 20,04 % на
рік та зобов'язався виконати кредитні
зобов'язання відповідно до умов
кредитного договору. Внаслідок
порушення графіку сплати коштів станом
на 30.05.2014 року за ОСОБА_1 наявна
заборгованість за кредитними
зобов'язаннями в розмірі 45 136 грн. 67 коп.
Положеннями кредитно-заставного
договору передбачено право
заставодержателя у випадку
невиконання боржником зобов'язань за
цим договором задовольнити
забезпечену вимогу шляхом звернення
стягнення на предмет застави.

Представник позивача в судове
засідання не з`явився, суду подав заяву
про розгляд справи у його відсутності,
просив позов задовольнити в повному
обсязі. Проти заочного розгляду справи
не заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Причину неявки суду не
повідомив. Письмових заяв від нього не
надходило.

З урахуванням думки представника
позивача та положень ст. 224 ЦПК України
суд ухвалив провести заочний розгляд
справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи,
судом встановлено, що між сторонами
виникли зобов'язальні правовідносини,
а також про належну обґрунтованість
позовних вимог у зв'язку з наступним.

Статтею 1054 Цивільного Кодексу України
визначено зміст кредитного договору.
За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Істотними
умовами кредиту є розмір кредиту та
строк повернення кредиту.

01 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «Приват
Банк» та ОСОБА_1 укладено
кредитно-заставний договір № IFIWAD40302227
(а.с. 10-14), за яким банк надав, а
позичальник отримав кредит в сумі 50 076
грн. та зобов'язався погасити кредит до
30.09.2015 року. Умовами п. 17.1.6. договору
встановлено розмір процентів за
користування кредитними коштами, який
становить 20,04% на рік.

Незважаючи на взяті на себе за
договором зобов'язання, відповідач
систематично порушував строки та
розмір погашення кредиту і сплати
процентів, що підтверджується
розрахунком заборгованості за
кредитно-заставним договором №
IFIWAD40302227 від 01 жовтня 2010 року (а.с. 6,7).

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлено строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

У відповідності до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу дії ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не виконав зобов'язання у
встановлений договором строк.

Статтею 611 ЦК України встановлено
правові наслідки порушення
зобов'язання, за змістом якої у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
неустойка.

За змістом ст. 1048 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідком порушення відповідачем
зобов'язання щодо повернення чергової
частини суми кредиту є право позивача
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту.

Позивачем станом на 30.05.2014 року
проведено розрахунок заборгованості
за кредитно-заставним договором №
IFIWAD40302227 від 01 жовтня 2010 року,
відповідно до якого нараховано всю
суму заборгованості позичальника
ОСОБА_1 перед банком за кредитними
зобов'язаннями в розмірі 45 136 грн. 67 коп.,
з яких: 32 280 грн. 18 коп. - заборгованість
за кредитом, 5 231 грн. 76 коп. -
заборгованість по відсотках, 1 357 грн. 07
коп. - заборгованість по комісії, 3 880
грн. 20 коп. - пеня, 250 грн. - штраф
(фіксована частина), 2 137 грн. 46 коп. -
штраф (процентна складова).

Будь-яких доказів на спростування
доводів позивача відповідачем не
надано суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України
виконання зобов'язання забезпечується,
якщо це встановлено договором або
законом. Види забезпечення виконання
зобов'язання визначені ч. 1 ст. 546 ЦК
України і такими є неустойка, порука,
гарантія, застава, притримання,
завдаток.

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань за кредитно-заставним
договором № IFIWAD40302227 від 01 жовтня 2010
року позичальник ОСОБА_1 згідно
договору передав в заставу банку
автомобіль марки ВАЗ, модель 211140, 2008
року випуску, кузов/шасі № НОМЕР_3,
державний номерний знак НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_1 (п.
п. 7,8 договору).

Статтею 589 ЦК України встановлено, що у
разі невиконання зобов'язання
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави,
він має право задоволити в повному
обсязі свої вимоги з урахуванням
сплати відсотків, неустойки, збитків та
іншого.

Аналогічні положення містяться у ч.1
ст.20 Закону України «Про заставу» та п
7.1 кредитно-заставного договору.

Відповідно до ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Враховуючи вищенаведене та положення
ст. 20 Закону України «Про заставу»
позивач набув права звернення
стягнення на предмет застави.

Статтею 591 ЦК України встановлено, що
реалізація предмета застави, на який
звернене стягнення, провадиться
шляхом його продажу з публічних торгів,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Порядок реалізації предмета
застави з публічних торгів
встановлюється законом.

Позивач у своїх позовних вимогах
просить звернути стягнення на предмет
застави шляхом надання позивачу права
на продаж предмета застави з правом
зняття з реєстраційного обліку в
органах ДАІ України. Приймаючи до
уваги, що даний порядок звернення
стягнення на рухоме майно, не
суперечить закону і найбільш повно
враховує інтереси відповідача, суд
дійшов висновку про те, що ця вимога
позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 16, 20 ЦК
України передбачено право особи
захистити своє порушене право шляхом
звернення до суду. При цьому право на
захист особа здійснює на свій розсуд. В
даному випадку позивач просить про
захист свого порушеного права шляхом
звернення стягнення заборгованості за
кредитним договором на предмет
застави.

Належним чином співставивши
досліджені обставини та визначивши
співмірність суми заборгованості за
кредитом та вартості майна,
перевіривши, чи не суперечить його
застосування загальному змісту та
призначенню права, яким урегульовано
зазначені зобов'язальні відносини щодо
права позивача на першочергове
задоволення вимог за рахунок предмета
застави, суд вважає встановленим
порушення права позивача на виконання
договірних зобов'язань, у зв'язку з чим
для відновлення зазначеного права
позивача слід позов задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Тому з
відповідача слід стягнути на користь
позивача понесені ним витрати по
оплаті судового збору.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 124 Конституції України, ст. 11, 15, 16, 525,
526, 530, 550-552, 589, 590, п. 3 ч. 2 ст. 592, 610-112, 625, 629,
1049-1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону
України «Про заставу», керуючись ст.ст.
88, 169, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет застави та
стягнення витрат по оплаті судового
збору задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, перед
публічним акціонерним товариством
«Приват Банк», місцезнаходження якого:
м. Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, за
кредитно-заставним договором №
IFIWAD40302227 від 01 жовтня 2010 року, в розмірі
45 136 грн. 67 коп. (сорок п'ять тисяч сто
тридцять шість гривень 67 копійок), з
яких: 32 280 грн. 18 коп. - заборгованість за
кредитом, 5 231 грн. 76 коп. -
заборгованість по відсотках, 1 357 грн. 07
коп. - заборгованість по комісії, 3 880
грн. 20 коп. - пеня, 250 грн. - штраф
(фіксована частина), 2 137 грн. 46 коп. -
штраф (процентна складова), звернути
стягнення на автомобіль марки ВАЗ,
модель 211140, 2008 року випуску, кузов/шасі
№ НОМЕР_3, державний номерний знак
НОМЕР_1, який належить на праві
власності ОСОБА_1, шляхом продажу
предмета застави публічним
акціонерним товариством комерційним
банком «Приват Банк» з укладення від
імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з надання повноважень
на отримання дубліката свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
замість втраченого, зі зняттям
вказаного автомобіля в органах ДАІ
України по свідоцтву про реєстрацію
транспортного засобу або його
дубліката для його подальшої
реалізації, а також надання публічному
акціонерному товариству комерційному
банку «Приват Банк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу та
зняття вказаного автомобіля з обліку в
органах ДАІ України.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 в
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", місцезнаходження якого: м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50 із зарахуванням на рахунок
0001, МФО 305299, - 451
грн. 36 коп. витрат по оплаті судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
Івано-Франківським міським судом за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів через
Івано-Франківський міський суд з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.М. Бабій