АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/3052/2014
інстанції: Постол В.С.
Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 15 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г. Радченка
С.В.При секретарі: З участю
адвоката:Сікорі О.В. ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Генічеського
районного суду Херсонської області від
17 вересня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа:
Партизанська селищна рада
Генічеського району Херсонської
області, про встановлення факту
спільного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа:
Партизанська селищна рада
Генічеського району Херсонської
області, про встановлення факту
спільного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_6 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати ОСОБА_8, якій належав
житловий будинок у АДРЕСА_1. За один рік
до смерті матері вона проживала і в
подальшому продовжує проживати у
зазначеному будинку. Спадкоємцями
після смерті матері. крім неї, є ще її
брат - ОСОБА_7 Зазначала, що з заявою про
прийняття спадщини у встановлений
законом термін ні вона, ні ОСОБА_7 до
нотаріальної контори не зверталися. У
зв'язку з тим, що встановлення факту
спільного проживання з ОСОБА_8 на час
відкриття спадщини має істотне
значення для подальшого оформлення нею
спадщини та отримання свідоцтва про
право на спадщину за законом, ОСОБА_6
просила суд встановити юридичний факт
того, що вона постійно проживала зі
спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття
спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1.

У травні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_6 про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини. В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_7
зазначав, що спадкоємцями першої черги
після смерті ОСОБА_8 є він та його
сестра ОСОБА_6 Зазначаючи, що ніхто
своєчасно не звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини, а про складений ОСОБА_8 за її
життя заповіт на житловий будинок на
його ім'я дізнався в період, коли вже
строк для подання заяви до
нотаріальної контори було пропущено,
ОСОБА_7 просив суд визначити для нього
додатковий строк тривалістю один
місяць, починаючи з дня набрання
рішенням суду законної сили, для
подання до нотаріальної контори заяви
про прийняття спадщини, яка відкрилась
після смерті ОСОБА_8

Ухвалою Генічеського районного суду
Херсонської області від 11 червня 2014
року цивільну справу за позовом ОСОБА_7
до ОСОБА_6 про визначення додаткового
строку для подання заяви про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
об'єднано в одне провадження зі справою
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя
особа: Партизанська селищна рада
Генічеського району Херсонської
області, про встановлення факту
спільного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

Ухвалою Генічеського районного суду
Херсонської області від 17 вересня 2014
року позовну заяву ОСОБА_7 за його
клопотанням залишено без розгляду.

Рішенням Генічеського районного суду
Херсонської області від 17 вересня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, а також на неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, просить
рішення скасувати і ухвалити нове
рішення, яким її позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

В письмових запереченнях представник
ОСОБА_7, посилаючись на безпідставність
доводів апеляційної скарги та
законність рішення, просить скаргу
відхилити, а рішення суду залишити без
змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності, встановлений ст.257 ЦК України,
про застосування якого було заявлено
відповідачем по справі.

Проте такого висновку суд дійшов з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що відповідно до
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для
скасування рішення і ухвалення по
справі нового судового рішення.

За положеннями ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Тобто суд розглядає спори у разі, якщо
особа (фізична чи юридична), яка
порушила, не визнає або оспорює право
позивача.

Звертаючись до суду в порядку
позовного провадження ОСОБА_6
зазначала, що нотаріусом їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
необхідністю надати документи, які б
підтверджували факт спільного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, а інших
спадкоємців після смерті ОСОБА_8 на
даний час немає. Просила суд розглянути
позовну заяву керуючись ч.2 ст.256 ЦК
України, тобто в порядку окремого
провадження.

За положеннями ст.ст. 256-259 ЦПК України
суд вправі в окремому провадженні
встановити факт, який має юридичне
значення, якщо його встановлення не
пов'язане з обґрунтуванням вимог щодо
спору про матеріальне право.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п.2 Постанови «Про судову
практику у справах про спадкування» № 7
від 30 травня 2008 року, справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб.

Якщо виникнення права на спадкування
залежить від доведення певних фактів,
особа може звернутися в суд із заявою
про встановлення цих фактів, яка, у разі
відсутності спору, розглядається за
правилами окремого провадження.
Зокрема, у такому порядку суди повинні
розглядати заяви про встановлення
родинних відносин із спадкодавцем,
проживання з ним однією сім'єю,
постійного проживання разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, прийняття спадщини, яка
відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п.1,3 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року №5 «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» у порядку
окремого провадження розглядаються
справи про встановлення фактів, якщо
встановлення факту не пов'язується з
наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів заяви,
ОСОБА_6 зазначала про відсутність спору
про право на спадщину між спадкоємцями
та наявність підстав для розгляду
справи в порядку окремого провадження,
оскільки на час відкриття спадщини
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 вона
постійно проживала зі спадкодавцем, а
ОСОБА_7, який також є спадкоємцем за
заповітом не прийняв спадщину у
встановлений законом строк

Факт спільного проживання ОСОБА_6 зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
підтверджується довідкою
Партизанської селищної ради
Генічеського району Херсонської
області від 08 жовтня 2013 року (справа
№653/1069/14-ц, а.с.20), а також відповідними
показами допитаних в суді першої
інстанції свідками.

ОСОБА_7 під час розгляду справи
заперечував проти задоволення вимог
ОСОБА_6 Зазначав, що він також є
спадкоємцем першої черги після смерті
ОСОБА_8, посилаючись при цьому на
складений 25 листопада 1998 року
останньою заповіт, відповідно до якого
житловий будинок з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_8
заповіла саме йому (справа №653/1506/14-ц,
а.с.6).

Однак матеріали справи не містять
жодних відомостей щодо звернення
ОСОБА_7 до нотаріуса з відповідною
заявою про прийняття спадщини у
встановлений законом строк, що
передбачено ст.ст.1268-1270 ЦК України.
Тобто ОСОБА_7 являється таким, що не
прийняв спадщину. Зазначений факт
сторонами під час розгляду справи не
заперечувався.

З викладеного вбачається, що
встановлення факту спільного
проживання ОСОБА_6 зі спадкодавцем
ОСОБА_8, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, на час
відкриття спадщини не може вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб -
в даному випадку спадкоємця - ОСОБА_7

Отже, враховуючи, що спір про право на
спадщину між ОСОБА_6 та іншими
спадкоємцями після смерті ОСОБА_8,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутній, заява
про встановлення судом факту спільного
проживання із спадкодавцем підлягає
розгляду судом в порядку окремого
провадження.

На підставі наведеного, зважаючи на
відсутність у справі відомостей про
наявність інших осіб, на спадкові права
яких може вплинути встановлення факту
спільного проживання, а також - про
наявність спору між ними та заявницею,
колегія суддів приходить до висновку
про скасування рішення суду та
постановлення по справі нового рішення
про задоволення заяви ОСОБА_6 про
встановлення факту спільного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 256, 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Генічеського районного суду
Херсонської області від 17 вересня 2014
року скасувати, ухвалити нове рішення.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_6 разом зі спадкодавцем ОСОБА_8
на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1
за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді