НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 вересня 2014 рокуСправа № 322/677/14-ц

Новомиколаївський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Сірій
Т.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом: Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПриватБанк»

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості.

09 вересня 2014 року до
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області надійшов
вищезазначений цивільний позов, в
якому позивач просить суд: стягнути з
відповідача на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість у розмірі
42 170,53 грн. за кредитним договором №
ZPXRRX02620054 від 21.01.2007.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне.

Відповідно до укладеного договору №
ZPXRRX02620054 від 21.01.2007 відповідач отримав
кредит у розмірі 2 088,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві. Відповідно до умов
договору погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, позичальник
повинен надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості за Кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, за відсотками, комісією, а
також інші витрати згідно Умов.

Відповідач належним чином не виконував
своїх зобов'язань за кредитним
договором, внаслідок чого станом на
02.07.2014 він має заборгованість у розмірі
48 807,58 грн., яка складається з
наступного: 2 088,00 грн. - заборгованість
за кредитом; 12 512,24 грн. - заборгованість
по процентах за користування кредитом;
34 207,34 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором. Від
цієї суми віднімається сума, у розмірі 9
121,36 грн., що була стягнута з відповідача
судовим наказом Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від
05.03.2009. Тобто, різниця становить 39 686,22
грн., до якої додаються штрафи
відповідно до пункту 5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина), 1 984,31 грн. -
штраф (процентна складова), у зв'язку з
чим загальна сума заборгованості
складає 42 170,53 грн.

Виходячи з наведеного, посилаючись на
ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України позивач
просив задовольнити його вимоги.

26.09.2014 судом отримано заяву
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності, в якій
також зазначено, що позивач підтримує
заявлені вимоги в повному обсязі та не
заперечує проти заочного розгляду
справи. У судове засідання представник
позивача не прибув.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення,
згідно з яким судову повістку
відповідач отримав 19.09.2014, у судове
засідання не прибув, не повідомив суд
про причини неявки, а також не надіслав
до суду будь-яких заяв та заперечень
проти позову.

Враховуючи неявку в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК
України та з огляду на відсутність
заперечень позивача проти заочного
розгляду справи, суд дійшов висновку
про можливість ухвалення заочного
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

У зв'язку з неявкою в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 29.09.2014 судом
було проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та
з'ясувавши обставини цивільної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

встановив:

21.01.2007 відповідач отримав кредит в сумі
2 088,00 грн. на строк 12 місяців, з 21.01.2007 по
20.01.2008 включно, з умовами сплати за
користування кредитом відсотків у
розмірі 1,0 % на місяць на суму залишку
заборгованості по кредиту, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 51,16 грн., що
підтверджується заявою позичальника
від 21.01.2007 № ZPXRRX02620054.

Вказана заява, разом з Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі -
Умови) і Тарифами складає між сторонами
кредитно-заставний договір.

Відповідно до умов
вищезазначеної заяви погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, за який приймається період з 21
по 26 число кожного місяця позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 236,84 грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат, згідно з
Умовами.

Згідно з п. 4.2 Умов, при порушенні
позичальником зобов'язань із погашення
кредиту, позичальник сплачує банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 15,17% в місяць, розрахованих від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кредитом.

Пунктом 5.1 Умов передбачено, що
при порушенні позичальником будь-якого
із зобов'язань, передбачених Заявою та
п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 гривні за кожний
день прострочення платежу.

Пунктом 5.3 Умов визначено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500 грн. + 5% від суми
заборгованості.

Судовим наказом Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від
05.03.2009 по справі № 2-Н-25/09 з відповідача
на користь позивача було стягнуто
заборгованість за кредитним договором
від 21.01.2007 № ZPXRRX02620054 в розмірі 9 121,36 грн.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення позову, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти, як це
передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобов'язання
міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України,
відповідно до якої зобов'язання - це
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Зобов'язання перестає діяти в разі його
припинення з підстав, передбачених
договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК
України).

Підстави припинення зобов'язань
зазначені в ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК
України та не передбачають можливість
припинення зобов'язання у зв'язку з
ухваленням судом рішення про
задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав
припинення зобов'язання, передбачених
договором або законом, зобов'язання
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599 ЦК
України). Належним виконанням
зобов'язання є виконання, прийняте
кредитором, у результаті якого
припиняються права та обов'язки сторін
зобов'язання.

Саме по собі ухвалення рішення про
задоволення вимог кредитора, виконання
якого фактично не здійснено, не
припиняє зобов'язальних правовідносин
сторін договору й не звільняє боржника
від відповідальності за невиконання
ним грошового зобов'язання та не
позбавляє кредитора права на отримання
процентів, передбачених договором.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк. Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Відповідач належним чином не виконував
взяті на себе зобов'язання за договором
від 21.01.2007 № ZPXRRX02620054, внаслідок чого у
нього станом на 02.07.2014 виникла
заборгованість: за кредитом - 2088,00 грн.;
за процентами за користування кредитом
- 12 512,24 грн.; пеня - 34 207,34 грн.; штрафи - 500,00
грн. (фіксована частина), що
підтверджується доданим до позовної
заяви розрахунком заборгованості.

Щодо штрафу у розмірі 5 % від суми
заборгованості, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 546 ЦК України
встановлено, що виконання зобов'язання,
може забезпечуватися неустойкою.

За визначенням частини першої статті 549
ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання, а
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Отже, як штраф, так і пеня обчислюються
у процентному відношенні до суми
грошового зобов'язання.

Проте, як вбачається з доданого до
позовної заяви розрахунку, позивач,
всупереч наведеним нормам ЦК України,
визначаючи розмір штрафу у вигляді 5%
від суми заборгованості, включив до
загальної суми заборгованості
відповідача суму пені, тобто нарахував
неустойку на неустойку.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про те, що розмір штрафу у 5 %
від суми заборгованості, передбаченого
п. 5.3 Умов, має дорівнювати: 2088,00 грн.
(заборгованість за кредитом) + 12 512,24 грн.
(заборгованість за відсотками) = 14 600,24
грн.*5% = 730,01 грн. Загальна сума штрафів,
передбачених цим пунктом Умов
становить: 500,00 грн. + 730,01 = 1230,01 грн.

З урахуванням суми, що була
стягнута з відповідача судовим наказом
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 05.03.2009 по
справі № 2-Н-25/09, розмір заборгованості
відповідача становить: 2088,00грн.+12
512,24грн.+34 207,34грн. +1230,01 = 50 037,59 грн. - 9 121,36
грн. = 40 916,23 грн.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідач на пропозицію
суду, викладену в ухвалі про відкриття
провадження у даній справі, не надав
суду заперечень проти позову та
будь-яких доказів.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню на суму - 40 916,23
грн.

Відповідно до частини першої статті 88
ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено судове рішення, суд присуджує
з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

До позовної заяви додано платіжне
доручення від 11.07.2014, яким
підтверджується сплата позивачем
судового збору у розмірі 421,71 грн., отже,
враховуючи часткове задоволення
позову на суму 40 916,23 грн., що становить
97,03 % від заявленої позивачем суми,
розмір судових витрат, що підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача, становить: 421,71 грн. х 97,03 % = 409,19
грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 294, 296 ЦПК
України, суд

вирішив:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк»
(ідентифікаційний код 14360570)
заборгованість за кредитним договором
№ ZPXRRX02620054 від 21 січня 2007 року в розмірі
40 916,23 грн. (сорок тисяч дев'ятсот
шістнадцять гривень 23 коп.).

3. В задоволенні решти вимог -
відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк»
(ідентифікаційний код 14360570) судовий
збір в сумі 409,19 грн. (чотириста дев'ять
гривень 19 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Новомиколаївський районний суд
Запорізької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя С.С.
Гасанбеков