У х в а л а

іменем україни

23 липня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Ситнік О.М.,

суддів:
Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,

Іваненко Ю.Г.,
Касьяна О.П.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» про припинення
поруки,

за касаційною скаргою представника
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» - Гесні Наталії Томашівни на
рішення апеляційного суду Запорізької
області від 25 березня 2014 року та

за касаційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 20 листопада 2013
року, рішення апеляційного суду
Запорізької області від 25 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» звернулось до суду з
зазначеним позовом, в обґрунтування
якого зазначало що 06 серпня 2007 року ЗАТ
«ОТП Банк», правонаступником якого є
ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем
ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір №CL 200/1316/2007. Відповідно до умов
кредитного договору банк надав йому
кредит у сумі 22 149, 30 доларів
США для купівлі автомобіля під
плаваючу процентну ставку, яка
складалася з фіксованого відсотку 12,49 %
та FIDR (% ставка по строковим депозитам
фізичних осіб у валюті, тотожній валюті
кредиту, що розміщені в банку на строк
366 днів з виплатою % після закінчення
строку дії депозитного договору). Строк
дії договору до 06 серпня 2013року. Для
забезпечення виконання договору
кредиту з ОСОБА_4 та ПАТ «ОТП Банк» було
укладено договір поруки № SR -200/1316/2007,
відповідно до якого ОСОБА_4
зобов'язалася відповідати перед банком
у повному обсязі за повне та своєчасне
виконання ОСОБА_3 боргових зобов'язань
по кредитному договору №CL 200/1316/2007 в
солідарному порядку.

Свої зобов'язання за кредитним
договором ОСОБА_3 не виконав, у зв'язку з
чим станом на 19 червня 2013 року
заборгованість перед банком склала 628
438,67 грн. у зв'язку цим банк звернувся до
суду з позовом про стягнення
заборгованості в солідарному порядку.

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з зустрічним позовом до ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» про припинення
поруки, обґрунтовуючи вимоги тим, що в
договорі не встановлено строку
припинення поруки, кредиток протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явив до неї вимоги як до
поручителя, а відтак договір
вважається слід визнати припиненим.

Рішенням Енергодарського міського
суду Запорізької області
від 20 листопада 2013 року позов
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_4 на
користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
заборгованість за кредитним договором
№CL - 200/1316/2007 від 6 серпня 2007 року в сумі
628438 гривень 67 копійок та судовий збір в
сумі 3441 гривні, а всього на суму 631879
гривень 67 копійок.

В задоволенні зустрічного позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 25 березня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині стягнення
заборгованості за кредитним договором
та ухвалено в цій частині нове рішення
про відмову у задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» просить
скасувати рішення апеляційного суду та
ухвалити нове, яким залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свою вимогу порушенням
апеляційним судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_6 просить скасувати рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
і ухвалити нове рішення про
задоволення зустрічного позову,
мотивуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Перевіривши наведені у касаційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» підлягає
задоволенню, а касаційна скарга
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості, суд першої
інстанції виходив з того, що
зобов'язання мають виконуватись
належним чином згідно з положенням ст.
1054 ЦК України.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних
вимог, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, керувався положеннями
ч. 4 ст. 559 ЦК України, якою визначено
підстави припинення поруки.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
заборгованості та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд
апеляційної інстанції виходив з
недоведеності позивачем суми
заборгованості, яка виникла у ОСОБА_3

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду
апеляційної інстанції в частині
вирішення позову ПАТ «ОТП Факторинг
Україна» не відповідає.

Судами встановлено, що 06 серпня 2007 року
між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№ CL 200/1316/2007 (а/с 4). Відповідно до умов
кредитного договору банк надав ОСОБА_3
кредит в сумі 22 149, 30 доларів США для
купівлі автомобіля під плаваючу
процентну ставку, яка складалася з
фіксованого відсотку 12,49 % та FIDR (%
ставка по строковим депозитам фізичних
осіб у валюті , тотожній валюті кредиту,
що розміщені в банку на строк 366 днів з
виплатою % після закінчення строку дії
депозитного договору) строком до 06
серпня 2013 року. ОСОБА_3 зобов'язався
повертати відповідну частку кредиту та
% щомісячно у строк, згідно графіка
платежів. Для забезпечення договору
кредиту з ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк»
уклав договір поруки № SR-200/1316/2007 з
ОСОБА_4, відповідно до якого остання
зобов'язалася відповідати перед банком
у повному обсязі за повне та своєчасне
виконання боргових зобов'язань ОСОБА_3
по кредитному договору №CL 200/1316/20 (а/с 8).
Крім того, 26 лютого 2009 року та 06
листопада 2009 року між ПАТ «ОТП Банк»
та ОСОБА_3 були укладені додаткові
договори до кредитного договору №CL
200/1316/2007 щодо реструктуризації боргу,
наданий транш в сумі 216,58 дол. США для
погашення заборгованості по відсоткам
(а/с 96-99). Відповідач не виконував
належним чином своїх зобов'язань за
кредитним договором, у зв'язку з чим
виникла заборгованість.Матеріалами
справи встановлено, що станом на 19
червня 2013 року сума виниклої
заборгованості склала 14 187,57 доларів
США, що за курсом НБУ станом на 19 червня
2013 року склала113 401,25 грн сума
заборгованості за тілом кредиту; 3 545,65
доларів США, що в еквіваленті складає 28
340,38 грн - сума заборгованості за
процентами та 486697,05 грн - пеня за
прострочення виконання зобов'язання
(а/с 9,108). Відповідно до ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст. 629 ЦК України). Згідно з ч.2 ст. 533 ЦК
України, поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. З огляду наведеного, колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що вимога
банку про стягнення у солідарному
порядку з відповідачів заборгованості
за кредитним договором підлягає
задоволенню, а зустрічні вимоги про
визнання договору поруки припиненим є
безпідставними та знайшли свого
обґрунтування матеріалами справи.
Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
заборгованості, апеляційний суд
припустився помилки у застосуванні
матеріального та процесуального
закону, не звернув увагу на
вищевикладене, у зв`язку з чим рішення
суду апеляційної інстанції в підлягає
скасуванню із направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції Керуючись ст. ст. 333, 336, 339, 345
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у х в а л и л а : Касаційну скаргу
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6
задовольнити частково. Касаційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» задовольнити частково.
Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 25 березня 2014 року
скасувати, матеріали справи повернути
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції. Ухвала оскарженню не
підлягає. Головуючий

О.М. Ситнік

Судді:

Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

О.П. Касьян

Ю.Г. Іваненко