Провадження № 2/756/4721/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року
Оболонський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді-
Камбулова Д.Г.

при секретарі:
Ковган О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інтер-Поліс» до ОСОБА_1, третя
особа ОСОБА_2, про визнання недійсним
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Інтер-Поліс» звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2,
про визнання недійсним договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, обґрунтовуючи свій позов
наступним.

09 жовтня 2013 року, близько 12 год., біля
будинку № 3 по вул. Грушевського у м.
Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобілів «Chevrolet
Lacetti», державний номер НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_1, та «Mercedes-Benz»,
державний номер НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_2

Вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП
підтверджена Постановою Печерського
районного суду м. Києва від 08 листопада
2013 року.

Крім того, постановою інспектора ДАІ
від 09 жовтня 2013 року ОСОБА_1 було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, якою було
встановлено відсутність у ОСОБА_1 09.10.2013
року полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою,
в якій повідомив про настання
дорожньо-транспортної пригоди за
участю забезпеченого транспортного
засобу - автомобіля «Chevrolet Lacetti»,
державний номер НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1, який є страхувальником ПАТ СК
«Інтер-Поліс» відповідно до полісу №
АВ/3651231 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Разом з тим, позивач вказує на те, що
страховий платіж за вказаним полісом
вчасно не було сплачено та звіт про
оформлений поліс до страховика не було
надано. Згідно інформації, наявної у
позивача, страховий платіж за вказаний
поліс не надходив, звіт про оформлення
полісу страховим агентом страхової
компанії не надано.

Позивач вважає, що у зв'язку з несплатою
відповідачем страхового платежу,
укладений між сторонами договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів має бути визнаний недійсним
відповідно до ст.ст. 983, 988 ЦК України.

З врахуванням вимог ст.ст.8, 16, 18 Закону
України «Про страхування», ст.ст. 202, 203,
215, 216, 983, 988 ЦК України позивач просить
суд визнати недійсним укладений між
приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Інтер-Поліс» та
ОСОБА_1 договір страхування у виді
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/3651231, та стягнути з
відповідача судові витрати у розмірі
243, 60 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав заявлений позов у
повному обсязі з підстав, зазначених у
позовній заяві, просив його
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав.
Представник відповідача, в судовому
засіданні показав суду, що 04 жовтня 2013
року між позивачем та відповідачем
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. На підтвердження
факту укладення даного договору
відповідачу було видано поліс №
АВ/3651231, де страховиком зазначений
позивач, страхувальником - відповідач,
забезпеченим транспортним засобом є
автомобіль «Chevrolet Lacetti», державний
номер НОМЕР_1. Страховий платіж був
сплачений відповідачем у розмірі 443, 23
грн. у день укладення договору, про що
свідчить корінець квитанції до
прибуткового касового ордеру виданий
уповноваженою страховиком особою.
Строк дії договору - з 05.10.2013 року по
04.10.2014 року. З огляду на зазначене
відповідач вважає, що підстав для
визнання вказаного договору недійсним
немає. Відповідач виконав умови
договору вчасно сплативши на користь
позивача страховий платіж, у зв'язку з
чим просить суд відмовити у
задоволенні позову у зв'язку з його
недоведеністю.

Представник третьої особи проти
задоволення позову заперечив. Вважає,
що відповідач надав суду докази, які
свідчать про безпідставність позовних
вимог позивача, у зв'язку з чим просить
суд відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 3, ст. 6, ст. 227, ст.ст.
627-629 Цивільного кодексу України, в
Україні гарантується право свободи
договору. Сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог діючого
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти) визначені на
розсуд сторін і погоджені ними та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що між сторонами -
приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Інтер-Поліс» як
страховиком, та ОСОБА_1 як
страхувальником, 04 жовтня 2013 року було
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, що
підтверджується наданою суду копією
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/3651231. Відповідно до
наданої суду копії полісу забезпеченим
транспортним засобом є автомобіль
«Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_1.
Вказаний поліс містить підписи
страхувальника, підпис уповноваженої
особи страховика та печатку
страховика.

Згідно з ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Обгрунтовуючи свій позов позивач
зазначив, що всуперечень умовам
договору відоповідач не вчасно не
сплатив страховий платіж на користь
позивача. Звіт про сплату страхового
платежу за вказаним полісом було
подано агентом страховика тільки 18
жовтня 2013 року, що на думку
представника позивача є підставою для
визнання такого договору недійсним.

Разом з тим, представником відповідача
у судовому засіданні було надано
письмовий доказ, а саме копію квитанції
до прибуткового касового ордеру від 04
жовтня 2013 року, якою підтверджено, що 04
жовтня 2013 року було прийнято від ОСОБА_1
страховий платіж ОСЦПВ АВ/3651231 у
розмірі 443, 23 грн. Вказана квитанція
підписана у графі касир та скріплена
печаткою позивача.

Суд вважає, що відповідач надав суду
належний та допустимий доказ, який
свідчить про виконання відповідачем
умов спірного договору в частині
своєчасності внесення відповідачем
страхового платежу.

Посилання представника позивача на те,
що агентом страховика тільки 18 жовтня
2013 року було підготовлено звіт про
оплату страхового платежу, на думку
суду не є підставою вважати, що
відповідач порушив умови договору щодо
своєчасності сплати страхового
платежу, оскільки агент позивача
укладаючи договір діяв в інтересах та
від імені самого позивача, та
відповідач не має нести
відповідальність за дії агента
позивача в частині своєчасності
внесення страхового платежу на рахунок
позивача. Посилання представника
позивача на наявність постанови
інспектора ДАІ від 09 жовтня 2013 року,
якою ОСОБА_1 було визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126
КУпАП, якою було встановлено
відсутність у ОСОБА_1 09.10.2013 року полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, також не свідчить про
порушення відповідачем умов договору,
а лише свідчить про факт відсутності у
транспортному засобі відповідача на
час настання дорожньо-транспортної
пригоди зазначеного вище полісу.

Крім того, відповідно до
централізованої бази даних МТСБУ поліс
серії АВ № 3651231 станом на 09.10.2013 року,
тобто на день вчинення відповідачем
ДТП обліковується як діючий.

Відповідно до частини другої статті 998
ЦК наслідки недійсності договору
страхування визначаються відповідно
до положень про недійсність
правочинів, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень діючого
законодавства, невиконання або
неналежне виконання угоди не може бути
підставою для визнання угоди
недійсною.

Судом встановлено, що укладений між
сторонами договір відповідає вимогам
ст.203 ЦК України, так як його зміст не
суперечить положенням Цивільного
кодексу України, а також іншим актам
цивільного законодавства, зокрема
Законам України «Про страхування»,
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», сторони правочину мали
необхідний обсяг цивільної
дієздатності, волевиявлення
учасників правочину були вільними і
відповідали їх внутрішній волі,
договір було укладено у формі
встановленої законом, правочин був
спрямований на реальне настання
наслідків, що обумовлено договором.

З огляду на наведене, суд приймає
рішення про відмову у задоволенні
позову приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інтер-Поліс» до ОСОБА_1, третя особа
ОСОБА_2, про визнання недійсним
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.4, 10, 11, 15, 60, 62, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 202, 203, 215, 216, 983, 998 ЦК
України, Законами України «Про
страхування», «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В :

у задоволенні позову приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інтер-Поліс» до ОСОБА_1, третя
особа ОСОБА_2, про визнання недійсним
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.Г. Камбулов