РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Леньо С. І.

при секретарі
Станько Р.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідача, просить
ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона
є власником квартири АДРЕСА_1. Окрім неї
в квартирі зареєстрований відповідач,
який є її сином. З 2009 року останній не
проживає в квартирі та не приймає
участі в її утриманні. Оскільки термін,
протягом якого відповідач не проживає
у квартирі без поважних причин є
більшим від одного року, змушена
просити суд визнати його таким, що
втратив право на користування нею.

В судове засідання позивач не
з'явилась, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, скерувала до суду заяву про
підтримання позовних вимог, розгляд
справи у її відсутності та згоду на
ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився повторно, про дату час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, в тому числі через засоби
масової інформації, причин неявки суду
не повідомив. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
в сукупності зібрані в ній докази та
ухвалюючи рішення у відповідності до
вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить
до висновку, що позов підлягає до
задоволення виходячи з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є співвласником квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
свідоцтва про право власності на
квартиру (а.с.3). Іншим співвласником
квартири є громадянин ОСОБА_3.

Як вбачається з довідки з місця
проживання про склад сім'ї та прописку
від 07.07.2014р. (а.с.7), крім позивача в
квартирі зареєстрований також її син -
відповідач в справі ОСОБА_2.

Зміст права власності, відповідно до ч.
1 ст. 317 ЦК України, складає право
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд - ч. 1 ст.
319 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

За правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

З долученого до матеріалів справи акту
ЛКП «№ 500» від 02.07.2014р. вбачається, що
відповідач в квартирі не проживає з 2009
року. Відповідно, участі в утриманні
цієї квартири не приймає.

Беручи до уваги наведені вище
обставини, оскільки протилежного в
судовому засіданні не встановлено, суд
приходить до висновку, що вимога про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
ґрунтується на законі та підлягає до
задоволення, оскільки обов'язкові для
цього підстави, які визначені ч. 2 ст. 405
ЦК України, а саме відсутність члена
сім'ї власника без поважних причин
понад один рік встановлені та доведені
зібраними в справі доказами.

З наведених вище підстав, суд
задовольняє позов в повному обсязі, про
що ухвалюється рішення.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК
України, оскільки позивач звільнений
від сплати судового збору на підставі
п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір», з відповідача в дохід держави
слід стягнути судовий збір в розмірі
243,60 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 10, 60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,
ст. ст. 3, 15, 16, 317, 319, 321, 346, 383, 386, 391, 405 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60
грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Личаківський районний суд м. Львова
шляхом подачі апеляційної скарги в
порядку та строки, передбачені ст.ст. 294,
296 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте
Личаківським районним судом м. Львова
за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя:
Леньо С. І.