АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого -
судді Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
судді Голосіївського районного суду м.
Києва від 18 липня 2014р. про відмову у
відкритті провадження по цивільній
справі за скаргою ОСОБА_1 на дії
начальника відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
ВасилевськогоАндрія Миколайовича,
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві П’янківськоїГалини
Петрівни, заінтересована особа: ОСОБА_4,

встановила:

у квітні 2014р. ОСОБА_1 у порядку ст.ст.
383-387 ЦПК України звернулася до суду із
вказаною скаргою, посилаючись на те, що
вона є стягувачем у виконавчому
провадженні про стягнення із
засудженого ОСОБА_4 на її користь
матеріальної та моральної шкоди,
завданих смертю її чоловіка.

Ухвалою судді від 18 липня 2014р. у
відкритті провадження відмовлено, так
як скарга не підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства.

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1 просить ухвалу судді скасувати,
передати справу до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження.

Апелянт посилається на те, що
суддя за власною ініціативою вирішила,
що дана скарга подана у порядку
цивільного судочинства, хоча мала
можливість розглядати дану скаргу у
порядку адміністративного
судочинства.

Також апелянт вважає, що суддя не
мала право повторно розглядати дану
скаргу після скасування попередньої
ухвали, постановленої цією ж суддею,
Апеляційним судом м. Києва.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення апелянта, яка
підтримала апеляційну скаргу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відмовляючи у відкритті
провадження за скаргою ОСОБА_1, суддя
виходив з того, що дана скарга не
підлягає розгляду у порядку цивільного
судочинства, а повинна розглядатися у
порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком судді першої
інстанції, так як він ґрунтується на
нормах процесуального права.

Звертаючись до суд із скаргою на
дії державних виконавців, ОСОБА_1
зазначила, що подає скаргу у порядку
статей 383-387 ЦПК України.

Відповідно до статті 383 ЦПК України
право на оскарження рішення, дії або
бездіяль-

№ апеляційного провадження: №
22-ц/796/12497/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Плахотнюк К.Г.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.ності державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК,
мають сторони виконавчого

- 2 -

провадження, якщо вважають, що порушено
їх права чи свободи.

Таким чином, у порядку цивільного
судочинства розглядаються скарги на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця під час виконання
рішення суду, яке було ухвалено
відповідно до норм ЦПК України.

З тексту скарги ОСОБА_1 та наданих суду
документів вбачається, що на виконанні
у Відділі державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві перебував виконавчий
лист, виданий Голосіївським районним
судом м. Києва на підставі вироку суду
від 30 березня 2012р.

Отже, судове рішення, яке виконувалося
державною виконавчою службою, було
прийнято на підставі норм КПК України.

У п. 8 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 7 лютого 2014р. «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» роз'яснено, що оскільки судове
рішення щодо цивільного позову у
кримінальному провадженні ухвалюється
не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно
можуть бути застосовані при його
розгляді, а його примусове виконання
здійснює державна виконавча служба, то
оскарження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби при виконанні
вироків, що стосуються вирішення
цивільних позовів у кримінальному
провадженні, відповідно до статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України підлягають розгляду за
правилами адміністративного
судочинства.

Доводи апелянта про те, що суддя на
власний розсуд вирішила, що дана скарга
нею подана у порядку цивільного
судочинства, не відповідає матеріалам
справи, оскільки у поданій скарзі
ОСОБА_1 зазначила, що вона подана у
порядку ст. 383-387 ЦПК України.

Необґрунтовані твердження апелянта
про те, що суддя за власною ініціативою
могла розглянути скаргу у порядку
адміністративного судочинства,
оскільки відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Крім того, відповідно до ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства дана
скарга не підсудна місцевому
загальному суду, як адміністративному,
а підсудна окружному
адміністративному суду.

Посилання апелянта на те, що суддя
Плахотнюк К.Г. не мала право повторно
брати участь у розгляді справи, не
ґрунтуються на положеннях статті 21 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦПК України
суддя, який брав участь у вирішенні
справи в суді першої інстанції, не може
брати участі у новому розгляді її судом
першої інстанції після скасування
попереднього рішення або ухвали про
закриття провадження в справі.

З матеріалів справи вбачається, що
суддя Плахотнюк К.Г. не приймала участі
у розгляді скарги ОСОБА_1, а ухвалою від
14 квітня 2014р. відмовила у відкритті
провадження за даною скаргою.

Ухвала судді була скасована ухвалою
колегії суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва 9 липня 2014р. і питання
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Отже, розгляд скарги ОСОБА_1 не
проводився суддею Плахотнюк К.Г., тому
постановлення нею ухвали 18 липня 2014р.
не є повторним розглядом скарги.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо заява не підлягає розгляду
в судах у порядку цивільного
судочинства.

Суддею правильно застосовані норми
процесуального права при
постановленні ухвали про відмову у
відкритті провадження, тому колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування ухвали та задоволення
апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

- 3 -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
ухвалу судді Голосіївського районного
суду м. Києва від 18 липня 2014р. залишити
без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: