АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/4610/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/2392/14
Головуючий у 1-й інстанції Гудков С. В.
Доповідач Петренко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Петренка В.М.

Суддів: Лобова О.А., Обідіної О.І.

При секретарі: Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційними скаргами Управління
пенсійного фонду України в м.Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області та Обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства ,, Лубнитеплоенерго''

на рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 19.06.2014 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
Обласного комунального виробничого
підприємства теплового господарства (
ОКВПТГ ) ,, Лубнитеплоенерго'', третя
особа Управління Пенсійного фонду
України в м.Лубнах та Лубенському
районі про зобов'язання вчинити певні
дії

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОКВПТГ

,, Лубнитеплоенерго'' у якому вказав, що
2 лютого 1881 року був прийнятий на роботу
слюсарем котельного обладнання до
підприємства ,, Лубнитеплоенерго''.

1 червня 1986 року був призваний на
військові збори та направлений на
роботи пов'язані з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи,
які виконував до 3 вересня 1986 року.
Після виконання робіт повернувся на
попереднє місце роботи де йому було
нараховано та виплачено 2070 крб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилось 50
років, що надавало йому право на пенсію
як учаснику ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС на пільгових умовах і
він вийшов на пенсію, але продовжував
працювати на даному підприємстві до
05.03.2010 року, після чого був звільнений.

В даний час йому стало відомо, що
при нарахуванні заробітної плати за
час перебування на роботах по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в
період з 01.06.1986 року по 03.09.1986 року та
видачі довідки про його заробітну
плату для обчислення пенсії, яка була
подана до УПФ України в м.Лубнах та
Лубенському районі самим
підприємством не було враховано:

Постанова від 10.06.1986 року №207-7 Ради
міністрів УРСР та Українська
республіканська Рада профспілок;

Закон України ,,Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»'' п. ст.54 ЗУ №796-ХІІ;

Постанова від 07.05.1986 року №524-156 ЦК
КПРС Президії Верховної Ради СРСР Ради
міністрів СРСР всесоюзна центральна
рада професіональних спілок;

Розпорядження №1031 рс від 23.05.1986
року РМ СРСР ,,Про оплату праці
військовослужбовців - учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС'';

Розпорядження №964 рс від 17.05.1986 року
РМ СРСР ,,Про виділення Міненерго СРСР
додаткового фонду заробітної плати'';

Постанова №665-195 від 05.06.1986 року РМ
СРСР всесоюзна центральна рада
профспілок;

Постанова №168-5 від 08.05.1986 року РМ
УРСР ,,Про умови оплати праці та
матеріального забезпечення робітників
підприємств організацій зони ЧАЕС'';

Лист Держкомунпраці УРСР від
23.09.1986 року №136-с;

Лист №03-3/1652-018-213 від 13.04.2001 року
Міністерства праці та соціальної
політики України від 29.10.1992 року №09-3751;

Постанова №1210 від 23.11.2011 року
КМ України ,,Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи''.

Вказане підтверджується висновком
аудитора від 16.09.2013 року, який було
проведено згідно його замовлення на
аудиторську перевірку від 16.09.2013 року,
відповідно нарахованої заробітної
плати у період з 01.06.1986 року по 03.09.1986
року та підтверджено, що розрахунок і
виплата заробітної плати за час роботи
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
йому було проведено не вірно, при цьому
не були використані нормативні
документи з грифом «Таємно» та «Для
службового користування», які діяли на
той час.

В результаті перерахування
заробітної плати аудитором було
встановлено, що за час перебування на
роботах по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС йому було нараховано на
підприємстві лише 2070,02 крб. та не
донараховано 2769,49 крб., що в результаті
корегування заборгованості по не
донарахованій зарплаті в сучасній
діючій одинці складає 21566 гривень 21
копійка.

Враховуючи те, що
підприємством ОКВ ПТГ
«Лубнитеплоенерго» не вірно було
нараховано та виплачено йому заробітну
плату за час перебування на роботах по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
період з 01.06.1986 року по 03.09.1986 року, а
також не вірно було вказано заробітну
плату і в довідці, яка була надана до
УПФ України в м.Лубнах та Лубенському
районі у 2012 році, що послужило причиною
того, що в даний час він отримує пенсію,
яка не відповідає тому розміру, що він
повинен би отримувати як ліквідатор
наслідків аварії на ЧАЕС.

З приводу перерахунку
заробітної плати за час перебування на
роботах по ліквідації наслідків аварі
на ЧАЕС у період з 01.06.1986 року по 03.09.1986
року у відповідності до чинного
законодавства 04.10.2013 року він звернувся
до відповідача , на що 28.10.2013 року
отримав листа, яким його повідомили, що
для перерахунку заробітної плати немає
підстав.

Прохає суд, зобов'язати
відповідача видати йому довідку про
перераховану заробітну плату, згідно
Листа-замовлення на авдиторську
перевірку від 16 вересня 2013 року.

У подальшому позивач уточнив свої
вимоги та просив надати йому нову
довідку відповідної форми з визначеним
розміром заробітної плати відповідно
до висновку судової економічної
експертизи від 18.04.2014 р.

Рішенням Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 19 червня 2014 року позов
задоволено.

Зобов'язано ОКВПТГ ,,
Лубнитеплоенерго'' видати ОСОБА_1
довідку про перераховану заробітну
плату, згідно висновку
судово-економічної експертизи від
18.04.2014 року, яка була проведена
експертом Полтавського відділення
ХНДІ ім. проф. Бокаріуса, за час
перебування на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС в період з
01.06.1986 року по 03.09.1986 року для подачі її
до УПФУ в м.Лубнах та Лубенському
районі.

Стягнуто з ОКВПТГ ,,
Лубнитеплоенерго'' на користь ОСОБА_1
4896 гривень витрат за проведення
висновку судової економічної
експертизи.

Стягнуто з ОКВПТГ ,,
Лубнитеплоенерго'' на користь держави
229 гривень 40 копійок судового збору.

В апеляційних скаргах
Управління пенсійного фонду України в
м.Лубнах та Лубенському районі
Полтавської області та ОКВПТГ ,,
Лубнитеплоенерго'', посилаючись на
порушення судом норм процесуального і
матеріального права, просять
скасувати рішення суду першої
інстанції, та ухвалити нове про
відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог
апеляційних скарг зазначили, що суд
при вирішенні питання по суті не в
повному обсязі з'ясував обставини, що
мають значення для справи, суд при
винесенні оскаржуваного рішення
вважав встановленими обставинами, що
були недоведені під час розгляду
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, та
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до
наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в
задоволені позові відмовити; 6) як
розподілити між сторонами судові
витрати; 7) чи є підстави допустити
негайне виконання судового рішення; 8)
чи є підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що судом не у
повному обсязі дотримано вказані
вимоги закону.

Задовольняючи позов, суд виходив
з того, що при нарахуванні заробітної
плати ОСОБА_1 за час перебування на
роботах по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 01.06.1986р. по 03.09.1986 року вимоги не
всіх передбачених законодавством
нормативних актів було дотримано.

Такі висновки суду першої
інстанції не відповідають вимогам
закону та обставинам справи.

Згідно зі ст. 54 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розмір середньомісячної
заробітної плати для обчислення пенсії
за роботу в зоні відчуження у 1986-1990
роках не може перевищувати 3,0 тис.
карбованців.

Відповідно до ст.49 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний видати працівникові на
його вимогу довідку про роботу на
даному підприємстві, установі,
організації з зазначенням
спеціальності, кваліфікації, посади,
часу роботи і розміру заробітної плати.

Судом першої інстанції, з
дотриманням норм цивільного
процесуального законодавства
встановлено, що позивач ОСОБА_1 02 лютого
1981 року був прийнятий на роботу
слюсарем котельного обладнання до
підприємства ,, Лубнитеплоенерго''.

Встановлено, що 01 червня 1986 року
він був призваний на військові збори та
направлений на роботи для виконання
робіт по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, які виконував до 03 версня 1986
року.

Після виконання робіт на ЧАЕС він
повернувся на попереднє місце роботи,
де йому було виплачено заробітну плату
в розмірі 2070,02 крб., що підтверджується
довідкою №1-17/1246 від 20.07.2004 року за
роботи по участі в ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Порядок оплати
військовозобов'язаних, призваних на
військові збори за час знаходження на
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
той період регулювався спеціальними
нормативно-правовими актами: Законом
СРСР „ Про військовий обов'язок",
Постановою ЦК КПСС, Президії ВР СРСР,
Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 7
травня 1986 року № 524-156 „Про умови
оплати праці та матеріального
забезпечення працівників
підприємств та організацій зони
Чорнобильської атомної
електростанції", Постановою РМ УРСР,
Української РРПС від 10.06.1986 року №
207-7 „ Про умови оплати праці та
матеріального забезпечення
працівників підприємств, організацій
та установ, зайнятих на роботах,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
запобіганням забрудненню
навколишнього середовища", Постановою
Держкомітету СРСР з праці і
соціальних питань та Секретаріату
ВЦРПС від 7 травня 1986 року №153/10-43,
Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986
року №964-рс, Розпорядженням РС СРСР
від 23 травня 1986 року, згідно яких за
цими особами за місцем роботи
зберігався середній заробіток,
належало до сплати 100% тарифної ставки,
кратність та премія у розмірі до 60% у
порядку встановленому на підприємстві,
установі, організації.

Розпорядженням Ради Міністрів
СРСР ,, Про виділення Міненерго СРСР
додаткового фонду заробітної плати №
964рс від 17 травня 1986 року з метою
прискорення робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
дозволено керівникам міністерств і
відомств, які приймають участь у
ліквідації аварії, за погодженням з
головою державної комісії проводити у
виняткових випадках оплату праці
працівників, зайнятих на вказаних
роботах в 111 зоні опасності в
п'ятикратному розмірі у порівнянні з
встановленими діючим законодавством
нормами, по 11 зоні - в чотирьох кратному
розмірі і в 1 зоні - в трьохкратному
розмірі.

Розпорядженням Ради Міністрів
СРСР ,, Про порядок оплати праці і
виплати одноразового заохочення по
місцю постійної роботи '' №1031 рс від 23
травня 1986 р. підвищення оплати праці,
передбачені розпорядженням Ради
Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року N 964 (
v0964400-86 ). поширено на
військовослужбовців, призваних на
збори і безпосередньо зайнятих на
ліквідації аварії на Чорнобильській
атомній електростанції.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 р.№1210 ,, Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи ''
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, яким
визначено, що пенсії призваних на
військові збори військовозобов'язаних,
які брали участь в ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
та працювали у зоні відчуження в 1986-1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часі у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня ( незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалість робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленої у відповідні
періоди за зонами небезпеки: у 111 зоні-5,
11-4, 1-3) . При цьому в усіх випадках
заробітна плата для розрахунку пенсії
не повинна бути нижчою від фактично
одержаної суми у зазначений період. В
усіх випадках розмір середньомісячної
заробітної плати для обчислення пенсії
за роботу в зоні відчуження у 1986-1990
роках не може перевищувати 3 тис.
карбованців. ( п.7, 8).

Таким чином, колегія судів
дійшла до висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних вимог
позивача.

Позивачеві свого часу
відповідачем оскільки, як було
встановлено судом зазначені в цьому
Порядку виплати були нараховані та
виплачені позивачеві, про що йому було
видано відповідну довідку
встановленого зразка, куди увійшла
заробітна плата за роботу в зоні
відчуження в 1986 році, для пред'явлення
до пенсійних органів для нарахування
та виплати пенсії як інвалід 2 групи,
інвалідність якого пов'язана з
виконанням обов'язків військової
служби по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС.

Вказана довідка позивачем не
оскаржувалась, а отже він фактично
погодився з нею. На підставі цієї
довідки він тривалий час отримує
пенсію, з нарахованим розміром
погоджувався. Не були предметом
окремого оскарження і дії відповідача,
який у свій час видав цю довідку.

Відповідно до Закону України ,,
Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність України '' первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

ОКВПТГ ,, Лубнитеплоенерго'' у
своєму заперечуюченні на позовні
вимоги ОСОБА_4 вказало, що на
підприємстві первинні документи не
збереглися , так як закінчився строк їх
зберігання.

Як вбачається із висновку судової
економічної експертизи він не
ґрунтується на первинних документах,
які беззаперечно підтверджували б
доводи позивача про невірність
нарахування та виплату заробітної
плати. Із висновку вбачається, що він
носить рекомендаційний характер.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів не може прийняти експертний
висновок як доказ невірності
застосування відповідачем
законодавства при нарахуванні та
виплаті в 1986 році ОСОБА_1 заробітної
плати за час перебування на роботах по
ліквідації наслідків аварії в зоні
ЧАЕС.

Керуючисьст.ст.303 ч.3, ст.307,п.п.3,4 ч.1ст.
309, 316, 319ЦПК країни колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Управління
пенсійного фонду України в м.Лубнах та
Лубенському районі Полтавської
області та Обласного комунального
виробничого підприємства теплового
господарства ,, Лубнитеплоенерго''-
задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 19 червня
2014 року скасувати та ухвалити по справі
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя

В. М. Петренко

Судді:

О.А.Лобов

О.І.Обідіна

З оригіналом згідно

Суддя
В.М.Петренко