Справа № 307/470/14-ц
Провадження № 2/307/493/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2014 року
м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської
області в особі головуючого судді
Бобрушко В.І., при секретарі Баник А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Тячів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
залишення на вихованні дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2, третьої особи - органу опіки та
піклування Тячівської районної
державної адміністрації про
розірвання шлюбу та залишення на
вихованні дітей. В позовній заяві
зазначила, що шлюб між нею та
відповідачем зареєстровано 22 грудня 2001
року. Від даного шлюбу в них народилося
двоє неповнолітніх дітей, а саме :
донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Біля чотирьох
років після одруження вони з
відповідачем та дітьми проживали у с.
Липовеньке, Голованівського району,
Кіровоградської області у будинку
матері відповідача. ОСОБА_2 постійно
пиячив, ображав її та дітей, затівав
сварки і скандали, займався
рукоприкладством щодо неї та дітей, не
надава відповідної матеріальної
допомоги сім»ї, а тому з цих та інших
причин їх подружнє життя не складалось.
Відповідач не мав постійного місця
роботи, а якщо і працював, то заробітну
плату витрачав на спиртні напої. При
таких обставинах їй нестерпно було
проживати з ним, а тому вона залишила
його та переїхала з дітьми проживати до
її батьків у с. Вільхівці-Лази,
Тячівського району. Вже більше восьми
років вони не живуть подружнім життям
та не ведуть ніякого спільного
господарства. За цей період діти
знаходяться на її утриманні та
вихованні. Вони навчаються у
Вільховецько-Лазівській ЗОШ І-ІІІ
ступенів, що стверджується довідками
виконкому Вільховецько-Лазівської
сільської ради та вищевказаної школи.
Зустрічатися з дітьми вона не
перешкоджала та не заперечувала, щоб
він з ними спілкувався. Коли відповідач
приїжджав до них у с. Вільхівці-Лази, то
дарував дітям незначні подарунки. Два
роки тому назад, у період літніх
канікул, по проханню матері
відповідача, вона дозволила дітям на
короткий період часу виїхати у
с.Липовеньке. На той час відповідач там
не проживав, а знаходився на заробітках
в Росії. Повернувшись додому, діти
жалілись, що дід та баба - батьки
відповідача, знущалися над ними,
займалися щодо них рукоприкладством.
Діти були змарнілими, не доглянутими.
Їх привіз додому дядько відповідача.
Виходячи з наведених обставин, вона
дійшла висновку та глибокого
переконання, що налагодити будь-які
подружні відносини між нею та
відповідачем не можливо. Позивачка
зазначила, що діти і надалі повинні
залишитися проживати з нею, так як
знаходяться на її утриманні та
вихованні уже більше восьми років та
навчаються у школі по місцю її
проживання.

Просить шлюб між нею та ОСОБА_2, який
зареєстровано 22 грудня 2001 року у
виконавчому комітеті Липовеньківської
сільської ради, Голованівського
району, Кіровоградської області,
актовий запис №7, розірвати та
визначити місце проживання
неповнолітніх дітей : доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, по місцю її проживання.

Позивачка в судовому засіданні позов
підтримала, посилаючись на викладені в
позовній заяві обставини та додатково
пояснила, що в грудні 2013 року
відповідач самовільно забрав від неї
дітей. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, так як надіслав заяву про
розгяд справи в його відсутності, а
тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України
розглянув справу у його відсутності на
підставі наявних в справі доказів.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Тячівської
районної державної адміністрації
Гнатюк Н.В. в судовому засіданні не
заперечила щодо задоволення позову.

Дослідивши всі обставини справи, суд
дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено,
що позивачка ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_2 тривалий час разом не
проживають і не підтримують сімейних
стосунків. Позивачка в судовому
засіданні настоює на розірванні шлюбу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
шлюб між сторонами існує тільки
формально, подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу є
неможливим, а тому шлюб між сторонами
слід розірвати.

Також в судовому засіданні
встановлено, що позивачка з
відповідачем від даного шлюбу мають
двох неповнолітніх дітей, а саме :
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на
утриманні матері ОСОБА_1, що
стверджується довідкою виконкому
Вільховецько-Лазівської сільської
ради від 10.01.2014 року за №33.

Відповідно до довідок дирекції
Вільховецько-Лазівської ЗОШ І-ІІ
ступенів донька позивачки ОСОБА_3
навчається у 5-В класі школи, а син
позивачки ОСОБА_4 - у 4-му класі школи.

В протоколі судового засідання
Голованівського районного суду
Кіровоградської області від 5 травня 2014
року на виконання ухвали Тячівського
районного суду Закарпатської області
від 16 квітня 2014 року щодо доручення на
вчинення дій в даній цивільній справі
зазначено, що під час судового
засідання відповідач ОСОБА_2 позовні
вимоги щодо розірвання шлюбу визнає і
на примирення не згоден, однак
заперечує позовні вимоги позивачки
щодо визначення місця проживання
неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
позивачкою, так як як діти на даний час
проживають з ним.

Згідно до висновку органу опіки і
піклування Тячівської районної
державної адміністрації від 01.07.2014 року
за №92, який, обстеживши умови
проживання дітей, встановив, що
позивачкою ОСОБА_1 створено належні
умови для проживання, виховання та
повноцінного розвитку дітей ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, по місцю проживання
позивачка характеризується позитивно.
Також встановлено, що в грудні 2013 року
батько дітей - відповідач ОСОБА_2, не
поставивши до відома матір, не
вирішивши питання згідно
законодавства, самовільно змінив місце
проживання дітей, які на даний час
проживають в с. Липовеньке,
Голованівського району,
Кіровоградської області та
добровільно відмовляється віддати
дітей їх матері ОСОБА_1

Також вказаним висновком в інтересах
дітей дано згоду на залишення на
виховання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з
матір'ю, ОСОБА_1

За таких обставин, беручи до уваги
ставлення батьків до своїх
батьківських обов'язків факт
проживання дітей з матір'ю після
припинення сімейних відносин сторін,
позивачкою створені всі умови для
належного проживання і виховання
дітей, вік та стан здоров'я дітей. суд
вважає, що позовні вимоги в частині
визначення місця проживання
неповнолітніх дітей слід також
задовольнити і визначити їх місце
проживання з позивачкою ОСОБА_1

Заперечення відповідача проти
позовних вимог щодо визначення місця
проживання неповнолітніх дітей з
позивачкою ОСОБА_1 та його доводи, що
діти повинні проживати саме з ним, суд
вважає безпідставними, оскільки
належними та допустимими доказами не
стверджені.

Позовних вимог щодо поділу спільного
майна сторін не заявлено.

Судові витрати в частині сплати
судового збору покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215
ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112, 160, 161 СК
України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
зареєстровано 22 грудня 2001 року у
виконавчому комітеті Липовеньківської
сільської ради, Голованівського
району, Кіровоградської області,
актовий запис №7, розірвати.

Визначити місце проживання
неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Липовеньке,
Голованівського району,
Кіровоградської області, України та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.
Липовеньке, Голованівського району,
Кіровоградської області, України з їх
матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою
с. Вільхівці-Лази, Тячівського району
Закарпатської області України, по
місцю її проживання.

Позовних вимог щодо поділу спільного
майна сторін не заявлено.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Закарпатської
області через Тячівський районний суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий

В.І.Бобрушко