АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 754/3536/14-ц
Головуючий у 1-ій інстанції - Буша Н.Д.
Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді
Музичко С.Г.

суддів
Кравець В.А., Семенюк Т.А.
при секретарі
Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк» «Надра» - Федоренка Сергія
Вікторовича на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 19 червня 2014
року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк» «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 19 червня 2014
року позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено частково:
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ
«Надра» суму заборгованості у розмірі
116444,10 грн., та витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1164,44 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ПАТ «КБ «Надра» -
ФедоренкоС.В. подав апеляційну скаргу,
в якій просить змінити рішення
Деснянського районного суду міста
Києва від 19.06.2014 року , в частині
зменшення пені за прострочення сплати
кредиту: позов задовольнити повністю,
стягнути на користь з ОСОБА_3 на користь
ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за
кредитом· в сумі 76812,17 грн.,
заборгованість по сплаті відсотків в
сумі 20736,89 грн., пеню за прострочення
сплати кредиту в розмірі 6294,81 грн.,
штраф за порушення умов додаткової
угоди у сумі 14201,96 грн. та судові
витрати.

В судовому засіданні апеляційного суду
представник позивача Хмиров Е.О.
підтримав апеляційну скаргу в повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в ній. Відповідач в судове
засідання апеляційного суду не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив, у зв'язку з чим та відповідно
до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів
вирішила за можливе розглянути справу
за його відсутності.(а.с.68)

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених в суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а оскаржуване рішення -
залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи частково заявлені
позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач взятих на
себе зобов'язань за Кредитним
договором належним чином не виконував,
не здійснював щомісячне погашення
кредиту, не сплачував відсотки у
розмірах та в строки, визначені
договором, внаслідок чого виникла
заборгованість.

Висновок суду відповідає обставинам
справи та ґрунтується на вимогах
закону

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054
ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що
06.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра»
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра» та ОСОБА_3. укладено кредитний
договір № 67/П27/2008-840, відповідно до
якого позивач надав, а відповідач
прийняв у тимчасове платне
користування кредит в сумі 17 768 доларів
США на придбання транспортного засобу,
із сплатою за користування кредитом
13,40% річних зі строком повернення
кредиту не пізніше 05.02.2015 року.

В порушення умов договору відповідачі
заборгованість по кредиту та відсотки
за користування кредитом не
сплачували, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, що станом на 25.11.2013 року
у складає 14768,65 доларів США, що
еквівалентно 118045,84 грн.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Частиною 3 ст.551 ЦК України визначено, що
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Сплата неустойки є правовим наслідком
у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1
ст. 611 ЦК України).

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» передбачено,
що положення частини третьої статті 551
ЦК України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою статті 625 ЦК, які мають
іншу правову природу.

Пунктом 5,1 договору встановлено
відповідальність за порушення
зобов'язання, зокрема у разі
прострочення сплати мінімальних
платежів, нараховується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки, що діяла
на час виникнення заборгованості, за
кожен день прострочення. (а.с.9)

У відповідності до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Таким чином, пеня підлягає стягненню з
відповідача на користь позивача.

В апеляційній скарзі представник
позивача Федоренко С.В. вказує на
помилкове застосування судом строку
позовної давності, посилаючись на,
прострочення строку сплати необхідних
платежів, та враховуючи що відповідач
не звертався із заявою про зменшення
розміру неустойки.

Між тим, суд дійшов вірного висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог про
стягнення пені в межах річного строку
на підставі ч.1, п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України,
що регулює правовідносини щодо
застосування строку спеціальної
позовної давності, зважаючи на
невиконання відповідачем умов
договору, а доводи апелянта в частині
стягнення пені є безпідставні не
обумовлені договором та не ґрунтуються
на законі.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні та наявними в матеріалах
справи доказами, і, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, ухвалив
законне і обґрунтоване рішення,
підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк» «Надра» - Федоренка
Сергія Вікторовича відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 19 червня 2014 року рішення
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді