АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/958/13-ц
Номер провадження 22-ц/786/3264/14
Головуючий у 1-й інстанції Грузман Т. В.
Доповідач Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Мартєва С.Ю.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1, представника відповідача -
Юхимовича В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до Товариства з
додатковою відповідальністю
«Оржицький завод «Райдуга», з участю
третьої особи - відділу
Держземагенства в Оржицькому районі
Полтавської області, про визнання
додаткової угоди недійсною,

за апеляційною скаргою
Товариства з додатковою
відповідальністю «Оржицький завод
Райдуга» на рішення Оржицького
районного суду Полтавської області від
08 вересня 2014 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Оржицького районного суду
Полтавської області від 21 жовтня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсною додаткову угоду,
укладену між ОСОБА_3 та Товариством з
додатковою відповідальністю
«Оржицький завод «Райдуга»
зареєстровану у відділі Держкомзему у
Оржицькому районі, про що в державному
реєстрі земель вчинено запис від 02
жовтня 2012 року №04220.

Стягнуто з товариства з додатковою
відповідальністю «Оржицький завод
«Райдуга» на користь ОСОБА_3 судові
витрати у розмірі 114 грн. 70 коп. та
витрати на проведення
судово-почеркознавчої експертизи у
розмірі 3690 грн. Всього стягнуто 3804 грн.
70 коп.

З рішенням суду не погодилося ТДВ
«Оржицький завод «Райдуга» та подало
на нього апеляційну скаргу, у якій
вказує на незаконність та
необґрунтованість рішення, вважає його
таким, що ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
внаслідок чого просить скасувати, та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про визнання
додаткової угоди недійсною відмовити.

Доводи апеляційної скарги апелянт
вмотивовує тим, що позивач не звертався
26 березня 2013 року до відповідача з
заявою про не бажання укласти новий
договір. Також вказує на те, що позивач
отримував орендну плату за
користування землею за 2013 та 2014 роки,
чим виявив згоду на продовження
договірних правовідносин з ТДВ
«Оржицький завод «Райдуга».

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та заслухавши доповідь
судді-доповідача приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення за наступних
обставин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Так, матеріалами справи
підтверджується, що ОСОБА_3 являється
власником земельної частки ( паю )
площею 4,13 га на території Чутівської
сільської ради Оржицького району
Полтавської області, що
підтверджується Державним актом про
право власності на земельну ділянку
серія ПЛ № 058775.

05 жовтня 2007 року між сторонами укладено
угоду, згідно умов якої відповідач
орендував земельну ділянку, належну
позивачу.

Також встановлено, що у жовтні 2012 року
було укладено додаткову угоду про
оренду земельної частки ( паю ), яка
зареєстрована у відділі Держкомзему
Оржицького району за № 04220 від 02
жовтня 2012 року.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд
першої інстанції правомірно виходив з
наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною / сторонами /. Відповідно
до частини першої ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

В силу норм частини першої ст. 210 ЦК
України та частини першої статті 20
Закону України «Про оренду землі»,
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації і виходячи із
змісту статтей 210, 640 ЦК України та ст. 18
Закону України «Про оренду землі»,
є укладеним з моменту його державної
реєстрації. Укладений договір
визнається недійсним на підставі ст. 215
ЦК України при недодержанні сторонами
вимог, встановлених частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203
ЦК України.

Відповідно до частини другої ст. 792 ЦК
України відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.
Відповідно до статті 13 Закону України
«Про оренду землі», договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 236 ЦК України - нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення. Частиною 1 ст. 216 ЦК України
передбачено, що недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Матеріалами справи, а саме: висновком
судово-почеркознавчої експертизи № 3453
від 13 травня 2014 року підтверджено, що
підписи від імені ОСОБА_3 у низці
документів, серед яких і додаткова
угода без дати , зареєстрована у
відділу Держкомзему в Оржицькому
районі про що в державному реєстрі
земель вчинено запис від 02 жовтня 2012
року за № 04220, в графі
«Орендодавець», під рукописним текстом
( ОСОБА_3 паспорт НОМЕР_3, виданий 30
листопада 1999р. Оржицьким РВУ МВС іден.
Номер НОМЕР_2» виконані не ОСОБА_3, а
іншою особою.

При цьому, місцевий суд вірно взяв до
уваги роз'яснення п. 17 Постанови
Пленуму Верховного Суду України
№5 від 12.06.2009 року «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства, що регулюють
провадження у справі до судового
розгляду» , згідно яких висновок
експертизи може бути доказом у справі
лише в тому разі, коли експертиза була
проведена на підставі ухвали суду
відповідними судово-експертними
установами.

Окрім того, судом встановлено, що
ОСОБА_3 26 березня 2013 року звертався до
відповідача з заявою про небажання
укладати новий договір оренди землі та
про повернення належної йому земельної
ділянки. Вказана заява була залишена
товариством без належного реагування.

Встановлені обставини підтверджуються
також і показами свідків ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, допитаних в суді першої
інстанції.

З урахуванням викладеного, місцевий
суд дійшов правомірного та
обґрунтованого висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
щодо визнання недійсною додатковою
угоди недійсною.

Так, судом першої інстанції вірно
встановлено коло спірних
правовідносин та застосовано норми
цивільного законодавства для їх
вирішення.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків районного
суду та не підтверджують належними
доказами їх неправомірність, оскільки
судом при ухваленні рішення взяті до
уваги всі обставини справи та надано їм
належну правову оцінку.

Доводи апелянта з приводу того, що суд
при ухваленні рішення ґрунтувався на
припущеннях щодо наявності звернення
позивача про не бажання укласти новий
договір оренди не заслуговують на
увагу, оскільки виходять з показів
позивача, допитаного в якості свідка,
та не спростовують встановленого
експертизою факту відсутності підпису
останнього у оспорюваній угоді.

Посилання ТДВ «Оржицький завод
«Райдуга» на фактичне визнання
позивачем договірних відносин
внаслідок отримання ним орендної плати
також не доводить правомірності
укладення згідно норм чинного
законодавства додаткової угоди між
сторонами.

Враховуючи викладене, колегія суддів
не знаходь підстав для зміни чи
скасування рішення Оржицького
районного суду Полтавської області від
08 вересня 2014 року та підстав для
задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. 303 ч.1 , ст. 307 ч. 1 п. 1, 308 ч. 1,
314 ч. 1 п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів
, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Товариства з
додатковою відповідальністю
«Оржицький завод Райдуга» - відхилити.

Рішення Оржицького районного суду
Полтавської області 08 вересня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий суддя : /підпис/
О.Ю. Кузнєцова

Судді: /підпис/
С.А. Гальонкін
/підпис/
С.Ю. Мартєв

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області
О.Ю. Кузнєцова