У х в а л а

іменем україни

18 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Берег-Ріелтсервіс»
до ОСОБА_4 про розірвання договору
купівлі-продажу; за об'єднаним позовом
ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Олмі-РС», третя
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Берег-Ріелтсервіс»,
про визнання незаконними дій,
зобов'язання передати у власність
нерухоме майно, визнання права
власності та відшкодування моральної
шкоди,

за касаційною скаргою
ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_5,
на рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 14 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
7 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ТОВ
«Берег-Ріелтсервіс» звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_4 про розірвання
договору купівлі-продажу.

Посилалося на те, що
між сторонами 29 січня 2008 року був
укладений договір купівлі-продажу
майнових прав при будівництві житла.
Відповідно до умов договору ОСОБА_4
повинна була здійснити останній платіж
не пізніше 1 серпня 2008 року, однак
остання порушила умови договору, кошти
в розмірі 22 941 доларів США не внесла,
тому позивач просив розірвати договір.

ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ТОВ «Олмі-РС» про
визнання незаконними дій, зобов'язання
передати у власність нерухоме майно,
визнання права власності та
відшкодування моральної шкоди.

Посилалась на те, що 29
січня 2008 року між нею та ТОВ
«Берег-Ріелтсервіс» був укладений
договір купівлі-продажу майнових прав
при будівництві житла № 45. Згідно умов
договору ТОВ «Берег-Ріелтсервіс»
зобов'язалось передати у власність
ОСОБА_4 майнові права на нерухоме майно
- окрему 1-кімнатну квартиру в житловому
будинку, розташованому за адресою:
АДРЕСА_1

ОСОБА_4 зобов'язалась сплатити грошові
кошти в розмірі 331 007 грн

30 коп. Договором № 45 був встановлений
строк виконання зобов'язання з боку ТОВ
«Берег-Ріелтсервіс» - 2 квартал 2010 року.
При укладанні договору № 45 ТОВ
«Берег-Ріелтсервіс» діяв на підставі
договору купівлі-продажу майнових прав
при будівництві житла № 22/1 від 8 січня
2008 року, укладеного між ТОВ
«Берег-Ріелтсервіс» та ТОВ «Олмі-РС»,
за яким останній зобов'язався передати
майнові права на спірне нерухоме майно.
ТОВ «Олмі-РС» порушило умови договору,
у встановленому законом порядку не
виготовило та не отримало документи
необхідні для подальшого будівництва,
а тому ОСОБА_4 не проводила подальші
платежі.

Ухвалою Приморського
районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2013
року об'єднано в одне провадження
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Берег-Ріелтсервіс» до ОСОБА_4 про
розірвання договору купівлі-продажу та
справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Олмі-РС», третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Берег-Ріелтсервіс», про визнання
незаконними дій, зобов'язання передати
у власність нерухоме майно, визнання
права власності та відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 14 березня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено. Позовні вимоги ТОВ
«Берег-Ріелтсервіс» задоволено.
Розірвано договір купівлі-продажу
майнових прав при будівництві житла №
45 від 29 січня 2008 року, укладений між ТОВ
«Берег-Ріелтсервіс» та ОСОБА_4 Стягнуто
з ТОВ «Берег-Ріелтсервіс» на користь
ОСОБА_4 215 155 грн.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 7 травня 2014 року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 14 березня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані
судові рішення попередніх інстанцій та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_4 задовольнити, мотивуючи
свої вимоги неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що між сторонами договору ТОВ
«Берег-Ріелтсервіс» та

ОСОБА_4 виникли зобов'язальні
правовідносини на підставі договору №
45, за яким ОСОБА_4 частково виконала
свої обов'язки по сплаті грошових
коштів, а права та обов'язки за
договором № 22/1 виникли лише для його
сторін, а саме: ТОВ «Берег-Ріелтсервіс»
та ТОВ «Олмі-РС», тому а ні з договору №
45, а ні з договору № 22/1 не виникають
зобов'язання ОСОБА_4 та ТОВ «Олмі-РС»
один до одного.

Задовольняючи позовні
вимоги ТОВ «Берег-Ріелтсервіс» суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ОСОБА_4 порушені
умови договору щодо сплати останнього
платежу, а тому договір вважається
розірваний.

Стаття 655 ЦК України закріплює
законодавче визначення договору
купівлі-продажу, згідно з яким це
договір, за яким одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За загальним правилом (частина перша
статті 692 ЦК України) оплата товару за
договором купівлі-продажу
здійснюється після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець
повинен виконати свій обов'язок щодо
оплати одразу в повному обсязі, тобто
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару.

Однак сторони можуть відійти від цього
положення, застосувавши розстрочення
платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

У випадку, якщо договором
купівлі-продажу передбачена оплата
товару через певний час після його
передачі покупцю, покупець повинен
провести оплату в строк, передбачений
договором.

Якщо покупець не виконує свого
обов'язку щодо оплати переданого йому
товару в установлений договором
купівлі-продажу строк, продавець
набуває право вимоги такої оплати та
сплати процентів за користування
чужими грошовими коштами (ч. 3 ст. 692 ЦК
України), або розірвання договору з
підстав, передбачених статтею 651 ЦК
України.

Однією з підстав розірвання договору є
істотне порушення стороною цього
договору.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору
(абзац другий частини другої статті 651
ЦК України).

Оцінка порушення договору, як
істотного, здійснюється судом
відповідно до критеріїв, що
встановлені вказаною нормою. Оціночне
поняття істотності порушення договору
законодавець розкриває за допомогою
іншого оціночного поняття - «значної
міри» позбавлення сторони того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору. Це (друге) оціночне поняття
значно звужує сферу огляду суду.
Істотність порушення визначається
виключно за об'єктивними обставинами,
що склалися у сторони, яка вимагає
розірвання договору. В такому випадку
вина (як суб'єктивний чинник) сторони,
що припустилася порушення договору, не
має будь-якого значення і для оцінки
порушення як істотного, і для
виникнення права вимагати розірвання
договору на підставі частини другої
статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення
договору закон визнає розмір завданої
порушенням шкоди, який не дозволяє
потерпілій стороні отримати очікуване
при укладенні договору. При цьому
йдеться не лише про грошовий вираз
завданої шкоди, прямі збитки, а й
випадки, коли потерпіла сторона не
зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування
зазначеного положення закону має
співвідношення шкоди з тим, що могла
очікувати від виконання договору
сторона.

Відповідно до п. 7.6 Договору № 45 сторони
погодили, що у випадку затримки
надходження на рахунок ТОВ
«Берег-Ріелтсервіс» будь якого з
наступних платежів, передбачених
Додатком № 1 та Договору № 45 повністю
або частково на строк, який перевищує 7
банківських днів, Договір вважається
розірваним. Письмове повідомлення у
даному випадку є не обов'язковим.

Згідно з п. 7.8 зазначеного договору, у
разі розірвання договору за
ініціативою ТОВ «Берег-Ріелтсервіс» у
результаті дії , передбачених

п. п. 7.5 та 7.6 ТОВ «Берег-Ріелтсервіс»
повертає ОСОБА_4 отримані у якості
Паєнакопичування грошові кошти з
відрахуванням сум, встановлених п. 7.4
Договору.

Таким чином, перевіривши матеріали
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від

14 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від

7 травня 2014 року, оскільки судові
рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення
судами норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану
представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 14 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 7 травня

2014 року в справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Берег-Ріелтсервіс» до ОСОБА_4 про
розірвання договору купівлі-продажу;
за об'єднаним позовом ОСОБА_4 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Олмі-РС», третя
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Берег-Ріелтсервіс»,
про визнання незаконними дій,
зобов'язання передати у власність
нерухоме майно, визнання права
власності та відшкодування моральної
шкоди, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:
О.І.
Євтушенко

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко