АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6422/2014
Головуючий в 1-й інстанції - Малинников
Доповідач-Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем
України

08 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 15 жовтня 2012
року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: КП
«Керуюча дирекція «ЖЕК
«Покровська»,Шевченківське РУГУ МВС
України у м. Києві,Комунальне
підприємство «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти
нерухомого майна», приватний нотаріус
Попільнянського нотаріального округу
ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського
нотаріального округу ОСОБА_8 про
визнання недійсними довіреності від
06.03.2008 року,договору купівлі-продажу
квартири від 24.03.2008 року, витребування
квартири із чужого незаконного
володіння та усунення перешкод у
користуванні квартирою,-

в с т а н
о в и л а:

У червні 2008 року позивач пред»явила
вказаний позов до відповідачів та
зазначала, що перебуваючи у шлюбі з
ОСОБА_4, 11.09.1996 року придбала квартиру
АДРЕСА_1 загальною площею 53,40 кв. м та
жилою площею 28,00 кв. м та зареєструвала
її на своє ім.»я.

27.05.2008 року між ними шлюб було
розірвано. В червні 2008 року з довідки КП
«Керуюча дирекція «ЖЕК «Покровська» їй
стало відомо про те, що власником її
квартири є ОСОБА_6 на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного 21.05.2008 року
з ОСОБА_5,який в свою чергу придбав
спірну квартиру за договором
купівлі-продажу від 24.03.2008 року, що був
укладений з її бувшим чоловіком ОСОБА_9
від її імені, на підставі довіреності
від 06.03.2008 року,зареєстрованою у книзі
довіреностей під №90,на номерному
бланку ВКІ № 139513,посвідченою приватним
нотаріусом Попільнянського
нотаріального округу ОСОБА_7,якою
ніби-то вона уповноважувала ОСОБА_4
користуватися та розпоряджатися
спірною квартирою,яка їй належить на
праві власності.

Посилаючись на те,що вказана
довіреність була підроблена,позивач
просила визнати її недійсною,а
відповідно і визнати недійсним договір
купівлі-продажу спірної
квартири,укладений між ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 та витребувати квартиру з
чужого незаконного володіння ОСОБА_6, а
також зобов»язати останнього не чинити
перешкод у здійсненні права власності
на спірну квартиру та не перешкоджати
вселенню.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 15 жовтня 2012 року позов
задоволено частково.

Вирішено визнати недійсною
довіреність від 06.03.2008 року,посвідчену
та зареєстровану під № 90 приватним
нотаріусом Попільнянського
нотаріального округу ОСОБА_7, згідно з
якою ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_4
користуватися та розпоряджатися
квартирою АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3
на праві власності, визнати недійсним
договір купівлі-продажу спірної
квартири від 24.03.2008 року, укладеного
ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 на підставі
довіреності від 06.03.2008 року та ОСОБА_5,
вчинений приватним нотаріусом
Київського нотаріального округу
ОСОБА_8,усунути перешкоди з боку ОСОБА_6
у користуванні спірною квартирою
ОСОБА_11

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
25 лютого 2014 року задоволено частково
апеляційна скарга представника ОСОБА_6
ОСОБА_12 та задоволена апеляційна
скарга ОСОБА_3 Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 15 жовтня 2012
року скасовано в частині витребування
майна з чужого незаконного володіння і
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким витребувано у ОСОБА_6 та передано у
власність ОСОБА_11 квартиру АДРЕСА_1.
Виключено з мотивувальної частини
рішення суду першої інстанції висновки
про те,що «ОСОБА_3 проживає в квартирі
АДРЕСА_1 поданий час». В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
16 квітня 2014 року поновлено ОСОБА_2 строк
на апеляційне оскарження рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 15 жовтня 2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити .
Зазначає, що при вирішенні даного спору
судом допущено неповне з»ясування
обставин справи. Зокрема ухвалою
Деснянського районного суду м. Києва
від 16.12.2008 року затверджено мирову
угоду між ним та ОСОБА_6 на стадії
виконання судового рішення. За умовами
мирової угоди ОСОБА_6 за рахунок боргу
перед ним у розмірі 1561825 грн. передав
йому право власності на квартиру
АДРЕСА_1. Зазначена ухвала набрала
законної сили і таким чином на час
ухвалення рішення судом першої
інстанції в даній справі спірна
квартира перебувала у його власності.

В зв»язку з зазначеним оскаржуване ним
рішення про його права та обов»язки без
залучення його до участі в справі
неможна вважати законним та
обґрунтованим.

Крім того , суд зробив висновок щодо
недійсності довіреності від імені
ОСОБА_3, якою уповноважувався ОСОБА_4
розпоряджатися спірною квартирою, на
неналежних доказах, пославшись на
постанову про порушення кримінальної
справи проти ОСОБА_4за фактом
заволодіння шахрайськім шляхом
спірною квартирою, оскільки обставини
викладені в цій постанові відповідно
до ст.61 ЦПК України не звільняються від
доказування.

Не є безспірним доказом на думку
апелянта висновок експертизи,яким
встановлена підробка підпису ОСОБА_3 на
спірній довіреності, так як предметом
експертного дослідження були
електрофотокопії довіреності,при
цьому не перевірено вчинення ОСОБА_3
підпису в реєстрі нотаріальних дій.

Вислухавши доповідь судді,пояснення
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, обставини справи,
колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.328 ЦК України ,
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України визначено,
що якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

При цьому обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування ( ч. 2 ст. 59 ЦПК
України).

Як вбачається з матеріалів справи, на
підтвердження правомірного набуття
права власності на квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_2 надав ухвалу Деснянського
районного суду м. Києва від 16.12.2008 року ,
якою затверджено мирову угоду між ним
та ОСОБА_6 на стадії виконання судового
рішення, відповідно до якої ОСОБА_6 за
рахунок боргу перед ОСОБА_2 у розмірі
1561825 грн. передав йому право власності
на квартиру АДРЕСА_1.

Проте , колегія суддів вважає, що
вказана ухвала суду не є належним
доказом набуття ОСОБА_2 права власності
на спірну квартиру, оскільки будь-яких
доказів того, що останнім вказане
право власності зареєстроване
державою, не надав, в зв»язку з чим
відсутні правові підстави вважати, що у
ОСОБА_2 виникло право власності на
квартиру АДРЕСА_1 у відповідності до ст.
331 ЦК України.

Крім того, відповідно до ухвали
апеляційного суду м. Києва від 02.10.2014
року ухвала Деснянського районного
суду м. Києва від 16.12.2008 року скасована ,
а у задоволенні подання державного
виконавця про затвердження мирової
угоди між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , на підставі
якої останній передав апелянту право
власності на квартиру АДРЕСА_1,
відмовлено.

Таким чином рішеннями Шевченківського
районного суду м. Києва від 15 жовтня 2012
року та апеляційного суду м. Києва від
25 лютого 2014 року питання про права та
обов»язки ОСОБА_2 вирішено не було , в
зв»язку з чим доводи апеляційної
скарги безпідставні.

Керуючись ст.ст.304,307,308, 313-315,319 ЦПК
України,колегія суддів,-

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити

Рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 15 жовтня 2012
року та рішення апеляційного суду м.
Києва від 25 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -
Судді -