Провадження №2/761/5493/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Шевченківський районний суд м. Києва в
головуючого судді
позивача -
третьої особи -
представника третьої особи -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_14,
ОСОБА_6 про припинення житлового
У червні 2014р. позивач звернулася
до Шевченківського районного суду м.
Києва з позовною заявою, в якій
поставлено питання про визнання
відповідача таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
вона, ОСОБА_1 (далі - позивач) разом з
ОСОБА_2 (далі третя особа 1), ОСОБА_6 (далі
третя особа 3) є співвласниками
квартири АДРЕСА_1. Вказує, що 05.06.1997 між
ОСОБА_4 (далі - відповідач) та ОСОБА_7
було укладено шлюб. У зв'язку з тим, що у
відповідача власного житла не було, за
письмовою згодою дружини відповідача,
останнього було зареєстровано у
спірній квартирі, де вони всі разом й
проживали. Однак, в силу життєвих
обставин, шлюб між подружжям 20.07.2012, за
рішенням суду, було розірвано. Позивач
зазначає, що з 2012 року відповідач не
проживає у вказаній квартирі та ніяких
стосунків з третьою особою 1 не
підтримує. За таких обставин, позивач
посилаючись на те, що, оскільки,
відповідач у спірній квартирі не
проживає понад рік, шлюб між подружжям
було розірвано, а реєстрація
відповідача перешкоджає їй
користуватися та розпоряджатися її
власністю, у зв'язку з чим просила
позбавити відповідача права
користування вказаним житловим
приміщенням.

В судовому засіданні позивач, третя
особа ОСОБА_7 та її представник позов
підтримали в повному обсязі, з підстав
викладених в ньому, просили
задовольнити, проти заочного розгляду
справи не заперечували.

Відповідач, у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
розгляду оповіщався у встановленому
законом порядку за місцем своєї
реєстрації, про поважність причин
неявки суд не повідомляв та не просив
розглядати справу у його відсутність,
заперечення проти позову не подавав.

Третя особа ОСОБА_14 в судове засідання
не з'явився, про час і місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
подав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності, в якій просив
вирішити спір відповідно до закону.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явився, про час і місце судового
розгляду повідомлявся належним чином,
подав суду заяву про розгляд справи за
його відсутності, в якій позов повністю
підтримав, просив задовольнити. При
цьому пояснював, що відповідач у
спірній квартирі не проживає з травня
по червень 2012 та самостійно її покинув.

Оскільки сторона позивача не
заперечувала проти проведення
заочного розгляду справи, відповідно
до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
третьої особи 1 та її представника,
дослідивши наявні матеріали справи,
повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази у їх сукупності, які мають
юридичне значення для розгляду справи,
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позову виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.ст.60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_1, разом з
ОСОБА_2, ОСОБА_6 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 01.04.1993, виданим Управлінням
справами Академії наук України (а.с.15)
та свідоцтвом про право на спадщину від
15.01.2008, виданого державним нотаріусом
Третьої Київської державної
нотаріальної контори ОСОБА_8 (а.с.16).

Згідно довідки форми №3 Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
контора «Покровська» за Вих. №1424 від
20.11.2012 та довідки форми №3 ТОВ
«Кийградсервіс» за Вих. № 1680 від 27.08.2014.,
власником особового рахунку квартири
АДРЕСА_1 є позивач, співвласником
квартири є дочка власника - ОСОБА_2 Крім
того, у вказаній квартирі
зареєстровані: з 05.09.1995- ОСОБА_14 - онук
позивача та з 17.07.1997 - ОСОБА_4 - колишній
чоловік дочки (зять) власника (а.с.20).

З пояснень позивача та третьої особи 1 у
судовому засіданні встановлено, що з
05.06.1997 ОСОБА_2 перебувала з відповідачем
у зареєстрованому шлюбі. Оскільки,
власного житла у відповідача не було,
останній став проживати у спірній
квартирі, а згодом, був там
зареєстрований. Однак, з суто особистих
причин, подружнє життя не склалося,
внаслідок чого, шлюб між відповідачем
та третьою особою 1 було розірвано, що
підтверджується рішенням
Шевченківського районного суду м.Києва
від 20.07.2012 у справі №2610/4811/2012 (а.с.25-26).
При цьому, ОСОБА_2 зазначала, що у травні
2012 року відповідач добровільно залишив
ключі та самостійно виїхав з квартири
на дачу. На сьогоднішній день, вона з
відповідачем няких стосунків не
підтримує. Однак, вона не забороняє
йому заходити в квартиру, оскільки
відповідач інколи заходить, щоб
побачитися з дитиною. Вказані
обставини, також, підтверджуються
рішенням Шевченківського районного
суду м.Києва від 30.09.2013 (а.с.22-24).

Факт не проживання відповідача у
спірній квартирі, підтверджується
актом від 20.05.2014, складеним сусідами
позивача, які мешкають у квартирах
АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 відповідно, підписи яких
засвідчені начальником дільниці
«Покровська» - ОСОБА_12 та майстром ж/д
ОСОБА_13 (а.с.21).

Так, відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України),
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав (ч.3 ст.319 ЦК
України).

Частиною 1 ст.383 ЦК України передбачено,
що власник житлового будинку, квартири
має право використовувати помешкання
для власного проживання, проживання
членів своєї сім'ї, інших осіб і не має
права використовувати його для
промислового виробництва.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.405 ЦК
України, члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Отже, з перелічених норм закону
вбачається, що саме власнику квартири
належить право користування та
розпорядження своєю квартирою, а також
поряд з ним мають право користування
цією квартирою і члени його сім'ї.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

За таких обставин, оскільки на даний
час позивач та треті особи 1,3 є єдиними
власниками квартири АДРЕСА_1, а
зареєстрований в цій квартирі
відповідач не проживає у вказаній
квартирі, понад строк, який
встановлений законодавством, а також,
враховуючи ті обставини, що реєстрація
відповідача перешкоджає позивачу та
третім особам 1,3 як власникам квартири,
в повній мірі користуватися належними
їм правами власників в зазначеній
квартирі та розпоряджатися своєю
власністю, суд дійшов висновку, що
позов про визнання відповідача, таким,
що втратив право користування
квартирою АДРЕСА_1, підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 57-60, 169, 179, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 223,
224, 228, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням: квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через Шевченківський
районний суд м. Києва шляхом подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку. У
цьому разі строк на апеляційне
оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя