АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 606/2873/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Малярчук В.В. Провадження №
22-ц/789/949/14 Доповідач - Бахметова
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бахметової В.Х.

суддів - Ткач О. І.,

при секретарі - Майка Р.Ю.

з участю - представників сторін

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" на рішення Теребовлянського
районного суду від 16 червня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
приватного акціонерного товариства
"Страхова група "ТАС", треті особи -
приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "АХА Страхування",
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися в суд із вищезазначеним
позовом, посилаючись на те, що 05.02.2012
року близько 14 години на автодорозі
Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече між
селами Плебанівка та Мшанець
Теребовлянського району
Тернопільської області відбулась
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої відбулось зіткнення
автомобілів "KIA Soul" та "Opel Movano", в
результаті якої пасажири автомобіля "KIA
Soul" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні
ушкодження.

ОСОБА_1 понесла витрати на
придбання ліків на загальну суму 828 грн.
90 коп., а позивач ОСОБА_2 - на загальну
суму 655 грн. 37 коп. Крім того, позивач
ОСОБА_2 в зв'язку з перебуванням на
лікуванні та тимчасовою втратою
працездатності не мав можливості
здійснювати підприємницьку
діяльність, внаслідок чого втратив
дохід у розмірі 23 112 грн. 13 коп.

Також внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
заподіяно моральну шкоду в розмірі по
5000 грн. кожному, яка виразилась в
моральних стражданнях, фізичному болі,
порушенні звичного ритму життя,
позбавлені можливості на тривалий час
у вільному спілкуванні з рідними,
близькими особами.

Оскільки цивільно - правова
відповідальність водіїв траспортних
засобів, за участю яких сталась
дорожньо - траспортна пригода, була
застрахована тому просили стягнути
вищезазначені суми із стаховиків.

В червні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
подали заяву про зміну позовних вимог
та просили суд залишити позов в частині
заявлених вимог до ПАТ "Страхова
компанія "АХА" Страхування" без
розгляду.

Рішенням Теребовлянського
районного суду від 16.06.2014 року позов
задоволено:

стягнуто з ПАТ "Страхова група "ТАС" в
користь ОСОБА_1 828 грн. 90 коп.
матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної
шкоди;

стягнуто з ПАТ "Страхова група "ТАС" в
користь ОСОБА_2 23 767 грн. 50 коп.
матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної
шкоди;

стягнуто із ПАТ "Страхова група "ТАС"
судовий збір в сумі 452 грн. 27 коп. за
позов про відшкодування матеріальної
шкоди та 214 грн. 60 коп. за позовом про
відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ПАТ
"Страхова група "ТАС" просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог в частині
відшкодування матеріальної шкоди
відмовити в повному обсязі та
відмовити у відшкодуванні моральної
шкоди, розмір якої перевищує 1275 грн.,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

Апелянт зазначає, що
відшкодуванню страховиком підлягає
лише половина обґрунтованих та
документально підтверджених медичним
закладом витрат на лікування, половина
не отриманих доходів внаслідок
непрацездатності особи та моральна
шкода в межах 5% ліміту, визначеного у
п.9.3 ст. 9 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" в редакції,
чинній на момент настання страхового
випадку.

В судовому засіданні представник
ПАТ "Страхова група "ТАС" апеляційну
скаргу підтримав, зіславшись на
обставини викладені в ній.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
ОСОБА_5 не погоджується з доводами
апеляційної скарги, вважає, що рішення
суду першої інстанції є законним,
відповідає матеріалам справи.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Так, згідно з ч.1 ст. 6 "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" від 01.07.2004 року №1961-IV (надалі -
Закон №1961-IV) страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Судом першої інстанції
встановлено, що 05 лютого 2012 року
відбулася дорожньо-транспортна
пригода за участю невстановленого
автомобіля "Nissan", автомобіля "КІA Soul",
д.н.р. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля "Opel Movano", д.н.р. НОМЕР_3, під
керуванням ОСОБА_4

Внаслідок вищевказаної
дорожньо-транспортної пригоди пасажир
автомобіля "KIA Soul", д.н.р. НОМЕР_2, ОСОБА_1
отримала тілесні ушкодження: забій
головного мозку, травму живота у
вигляді розриву селезінки і гематоми
лівої половини передньої черевної
стінки, яка супроводжувалась
внутрішньочеревною кровотечею і
середнього ступеня крововтратою,
забійна рана правої завушної ділянки
та підшкірна гематома лівої кісти, що
підтверджується випискою із медичної
картки стаціонарного хворого (а.с.13-14).

Пасажир автомобіля "KIA Soul", д.н.р.
НОМЕР_2, ОСОБА_2 внаслідок ДТП отримав
тілесні ушкодження у вигляді
відкритого уламкового перелому
середньої третини діафізу правої
великогомілкової кістки зі зміщенням
фрагментів, закритий перелом с/з правої
м/гомілкової кістки зі зміщенням
фрагментів клас АО 42 А1 та забій шийного
відділу хребта. ОСОБА_2 знаходився на
стаціонарному та амбулаторному
лікуванні, що підтверджується
довідкою, виданою КЗТОР
"Тернопільською університетською
лікарнею" та листками непрацездатності
(а.с. 27-28).

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_4 під час
експлуатації автомобіля "Opel Movano", д.н.р.
НОМЕР_3, застрахована ПАТ "Страхова
група "ТАС" за Полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АА/4494983 від
11.07.2011 року. Зазначеним полісом
встановлено страхову суму (ліміт
відповідальності) на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну життю і
здоров'ю - 100 000 грн., за шкоду, заподіяну
майну - 50 000 грн. (а.с.42, т.1).

Відповідно до полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/1790015 від 10.12.2011 року,
виданого Вінницькою дирекцією АТ "СК
"АХА Страхування", ОСОБА_1 застрахувала
свою цивільно-правову
відповідальність за шкоду третім
особам, яка настає під час
дорожньо-транспортної пригоди за
участю забезпеченого транспортного
засобу-автомобіля марки "KIA Soul", д.н.з.
НОМЕР_1. Вказаним полісом встановлено
страхову суму (ліміт відповідальності)
на одного потерпілого за шкоду,
заподіяну життю і здоров'ю - 100 000 грн., за
шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн.(а.с.41
т.1).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до вірного висновку про те, що
страхова компанія повинна
відшкодувати шкоду, завдану
застрахованою особою, оскільки
обов'язок страховика з відшкодування
шкоди є похідним від обов'язку
заподіювача.

Однак, колегія суддів не
погоджується із сумою моральної та
матеріальної шкоди, яку стягнув суд
першої інстанції на користь позивачів.

Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону №1961-IV в
редакції від 09.01.2012 року при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 22.3 ст.22 Закону №1961-IV в
редакції від 09.01.2012 року потерпілому
відшкодовується також моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 частини другої
статті 23 Цивільного кодексу України.
Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі
відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України. При цьому
страховик відшкодовує не більше ніж 5
відсотків ліміту, визначеного у пункті
9.3 статті 9 цього Закону.

Так, згідно п.9.3 ст.9 Закону №1961-IV в
редакції від 09.01.2012 року (чинній на
момент настання страхового випадку)
обов'язковий ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну життю та
здоров'ю потерпілих, становить 51000
гривень на одного потерпілого.

Таким чином, враховуючи те, що на
момент настання страхового випадку,
05.02.2012 року, обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну життю та здоров'ю потерпілих
згідно Закону становив 51000 гривень на
одного потерпілого, тому рішення суду в
частині стягнення в користь позивачів
моральної шкоди слід змінити,
стягнувши моральну шкоду в межах 5%
вищевказаного ліміту, тобто по 2550
гривень в користь кожного з позивачів.

Згідно ч.17 ст.9 Закону України "Про
страхування" від 07.03.1996 року №85/96-ВР
страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого завдав страхувальник.

Статтею 25 Закону №1961-IV
передбачено, що у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності потерпілим
відшкодовуються не отримані доходи за
підтверджений відповідним закладом
охорони здоров'я час втрати
працездатності. Для особи, яка
забезпечує себе роботою самостійно, -
не отримані доходи, які обчислюються як
різниця між доходом за попередній (до
дорожньо-транспортної пригоди)
календарний рік та доходом, отриманим у
тому календарному році, коли особа була
тимчасово непрацездатною.

З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця серії
НОМЕР_4 (а.с.36, т.1).

В матеріалах справи відсутні
докази про доходи підприємця за
календарний 2012 рік. В довідці
Борщівської МДПІ Тернопільської
обласної державної податкової служби
від 11.06.2012 року №1966 наведено
поквартальні доходи за 2011 рік та за 1-2
квартал 2012 року. (а.с.37, 216, т.1).

Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна
сторона зобов'язана довести ті вимоги,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не надав
суду інших доказів на підтвердження
отриманого ним доходу у тому
календарному році, коли він був
тимчасово непрацездатним, тобто за 2012
року, тому не вбачається можливим
обчислити не отримані ним доходи в
порядку ст. 25 Закону №1961-IV.

З огляду на вищевикладене,
рішення суду першої інстанції в
частині стягнення в користь ОСОБА_2 не
отриманого доходу за час втрати
працездатності в сумі 23112,13 грн. слід
скасувати.

Посилання апелянта на те, що
вимоги позивачів в частині
відшкодування витрат на лікування не
підлягають до задоволення у зв'язку з
тим, що вони не підтверджені належними
доказами, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки вказані витрати є
обґрунтованими, документально
підтверджені медичним закладом в
порядку вимог ст. 24 Закону №1961-IV в
редакції від 09.01.2012 року.

У відповідності з вимогами частин
3 та 5 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог. Якщо суд
апеляційної інстанції або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

Враховуючи вищевикладене,
колегія суддів вважає, що слід змінити
рішення в частині стягнення судового
збору в дохід держави з ПАТ "Страхова
група "ТАС" зменшивши її з 666 грн. 87 коп.
до 487 грн. 20 коп.

Згідно ч.1, 2 ст. 380 ЦПК України
питання про поворот виконання вирішує
суд апеляційної чи касаційної
інстанції, якщо, скасувавши рішення,
він закриває провадження у справі,
залишає позов без розгляду, відмовляє в
позові повністю або задовольняє
позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання
скасовано і справу повернено на новий
розгляд, а при новому розгляді справи в
позові відмовлено або позовні вимоги
задоволено в меншому розмірі, або
провадження у справі закрито чи заяву
залишено без розгляду, суд, ухвалюючи
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим
рішенням.

Так, рішенням Теребовлянського
районного суду від 18.04.2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 13.06.2013 року позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ПАТ "Страхова компанія "АХА
Страхування", ПАТ "Страхова група "ТАС"
задоволено та стягнуто із відповідачів
солідарно: на користь ОСОБА_1 829 грн.90
коп. майнової шкоди та 5000 грн. моральної
шкоди; на користь ОСОБА_2 23 767 грн. 50 коп.
майнової шкоди та 5000 грн. моральної
шкоди.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06.11.2013 року
рішення Теребовлянського районного
суду від 18.04.2013 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської
області від 13.06.2013 року скасовано та
направлено справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається,
що 09.09.2013 року ПАТ "Страхова група "ТАС" з
метою виконання вищевказаного рішення
Теребовлянського районного суду від
18.04.2013 року перерахувало ОСОБА_1 кошти в
сумі 5829,90 грн. (платіжне доручення №109504,
а.с. 36, т.2), та ОСОБА_2 кошти в сумі 28767,50
грн. (платіжне доручення №109370, а.с. 37,
т.2).

Враховуючи те, що колегія суддів
задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в меншому розмірі, тому колегія
суддів вважає за можливе зобов'язати
позивачів повернути ПАТ "Страхова
група "ТАС" безпідставно стягнені з
нього кошти за скасованим рішенням.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 380, 88 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Страхова
група "ТАС" - задовольнити частково.

Змінити рішення Теребовлянського
районного суду від 16 червня 2014 року в
частині стягнення моральної шкоди з
ПАТ "Страхова група "ТАС" в користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зменшивши суму
компенсації з 5000 (п'яти тисяч) грн. до 2550
(дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. в
користь кожного;

скасувати рішення цього ж суду в
частині стягнення матеріальної шкоди в
користь ОСОБА_2 і ухвалити в цій частині
нове рішення:

відмовити ОСОБА_2 в стягненні 23112
грн.13 коп. не отриманих доходів;

задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_2 та стягнути з ПАТ "Страхова
група "ТАС" 655 ( шістсот п'ятдесят п'ять)
грн. 37 коп. пов'язаних витрат за
лікування;

змінити рішення в частині
стягнення судового збору в дохід
держави з ПАТ "Страхова група "ТАС"
зменшивши з 666 (шістсот шістдесяти
шести) грн. 87 коп. до 487 (чотириста
вісімдесяти семи) грн. 20 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Допустити поворот виконання
рішення Теребовлянського районного
суду від 18 квітня 2013 року, зобов'язавши
ОСОБА_1 повернути ПАТ "Страхова група
"ТАС" 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят)
гривень.

Допустити поворот виконання
рішення Теребовлянського районного
суду від 18 квітня 2013 року, зобов'язавши
ОСОБА_2 повернути ПАТ "Страхова група
"ТАС" 25662 ( двадцять п'ять тисяч шістсот
шістдесят дві ) гривні 13 коп.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і з того дня може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області В.Х. Бахметова