Дата документу 06.10.2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 жовтня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.

при секретарі - Макаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
треті особи ОСОБА_3, орган опіки та
піклування Мелітопольської міської
ради Запорізької області про усунення
перешкод у користуванні квартирою та
встановлення порядку користування
квартирою та зустрічний позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_3, орган
опіки та піклування Мелітопольської
міської ради Запорізької області про
визнання порядку користування
квартирою,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовною заявою в якій просить
зобов'язати відповідачку ОСОБА_2
усунути перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 шляхом передачі йому
ключів від вхідних дверей вищевказаної
квартири та надавши йому доступу до
всіх житлових та нежитлових приміщень
даної квартири шляхом зняття
самовільно облаштованих замків на
дверях до цих приміщень, а також
стягнути судовий збір в розмірі 234,88
грн.

12.03.2014 р. позивач ОСОБА_1 уточнив позовні
вимоги та просить зобов'язати ОСОБА_2
усунути йому перешкоди у здійсненні
права спільної часткової власності у
квартирі АДРЕСА_1 шляхом надання йому
доступу до вказаної квартири;
встановити порядок користування
житловою квартирою АДРЕСА_1, загальною
площею 49,5 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м.
між ним, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, виділивши у
користування ОСОБА_2 житлову кімнату
площею 12,6 кв.м. та комору площею 1,4 кв.м.,
а йому та ОСОБА_3 виділивши у
користування житлову кімнату площею 17,1
кв.м. з балконом 2,2 кв.м., залишивши у
спільному користуванні допоміжні
приміщення: коридор площею 6,9 кв.м.,
ванну кімнату площею 1,9 кв.м., туалет
площею 0,8 кв.м., кухню загальною площею
6,6 кв.м.; розділити особовий рахунок та
рахунки з договорів щодо надання
комунальних послуг до встановленого
порядку користування квартирою та
стягнути з відповідачки на його
користь сплачений ним судовий збір в
розмірі 234,88 грн. Також просить стягнути
на користь відповідачки матеріальну
компенсацію у розмірі 2025 грн. з нього та
ОСОБА_3 за зменшення її частки.

07.02.2014 р. відповідачка ОСОБА_2 подала
зустрічну позовну заяву, в якій просить
встановити порядок користування
житловою квартирою АДРЕСА_1 між нею,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 наступним чином:
виділивши у користування ОСОБА_2
кімнату 2-а, загальною площею 17,1 кв.м., а
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 кімнату 1-а загальною
площею 12,6 кв.м., залишивши у спільному
користуванні побутові нежитлові
приміщення (кухня, ванна, туалет,
коридор, вхідні двері, комора). Також
просить стягнути з неї на користь
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 матеріальну
компенсацію за збільшення її частки у
розмір 2025 грн. у рівних долях кожному.

В судовому засіданні законний
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на
задоволенні позову наполягає,
зустрічний позов не визнає та пояснив,
що 12.11.2001 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали
свідоцтво про право власності на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Квартира
складається з двох житлових кімнат
житловою площею: перша кімната - 12,6
кв.м., друга кімната - 17,1 кв.м. До складу
квартири входять допоміжні приміщення:
кухня площею 6,6 кв.м., коридор площею 6,9
кв.м., ванна площею 1,9 кв.м., туалет
площею 0,8 кв.м., комора площею 1,4 кв.м.,
балкон площею 2,2 кв.м. Квартира
обладнана водопроводом, каналізацією,
газопостачанням, електроосвітленням,
центральним опаленням (радіаторами).
17.11.2001 р. ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 зі
своєї частки ? частку вищевказаної
квартири, а 11.07.2007 р. ОСОБА_5 подарував
належні йому ? частки вищевказаної
квартири своїй рідній доньці від
другого шлюбу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4, її єдиним спадкоємцем є
ОСОБА_3, який проживав на момент смерті
разом з нею та після її смерті
успадкував ? частку квартири АДРЕСА_1.
Оскільки шлюб між ним та ОСОБА_6
розірваний з 2003 р., то на даний час
позивач проживає окремо від нього
разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_2.
Після розлучення батьків позивач
постійно відвідував своїх батька та
бабусю влітку, проживаючи на цей час
разом з ними у вищевказаній квартирі,
маючи вільний доступ до усіх житлових
та нежитлових приміщень та
користуючись ними, як співвласник
квартири. З 22.02.2013 р. ОСОБА_2
зареєструвалась у даній квартирі та
намагалась самовільно перекрити
прохід до житлової кімнати площею 17,1
кв.м. та балкону, обґрунтовуючи свої дії
тим, що вона є власником більшої частки
у праві власності на квартиру і тому
має право облаштовувати своє житло на
власний розсуд. З жовтня 2013 р. ОСОБА_2
перекрила позивачу доступ до квартири,
самовільно змінивши замки на вхідних
дверях, незважаючи на те, що в квартирі
знаходяться його речі. Не маючи наміру
проживати у квартирі, ОСОБА_2
самовільно надала право користування
вказаною квартирою невідомим йому
особам. Оскільки він та син є родичами
одного полу, не мають іншого житла на
відмінну від відповідачки, яка
постійно проживає зі своїми батьками у
с. Садове Мелітопольського району, тому
справедливо буде такий порядок
користування спірною квартирою, коли у
спільне користування йому та позивачу
буде надана житлова кімната площею 17,1
кв.м. з балконом площею 2,2 кв.м., а у
користування відповідачки кімнату
площею 12,6 кв.м. з коморою площею 1,4 кв.м.,
з відшкодуванням їй матеріальної
компенсації за користування часткою
квартири, яка належить їй на праві
власності.

Відповідачка та її представник в
судовому засіданні позов ОСОБА_1 не
визнали, на задоволені свого позову
наполягає та пояснили, що спірна
житлова квартира є двокімнатною. Площа
кімнат складає 12,6 кв.м. та 17,1 кв.м.
Встановити ідеальний порядок
користування відповідно до часток
кожного неможливо. Оскільки їй на праві
власності належить більша частка
житлової квартири, то вона має намір по
встановленню порядку користування
житловою квартирою шляхом виділення їй
у користування більшої кімнату
розміром 17,1 кв.м. з відшкодуванням з неї
матеріальної компенсації за
користування часткою квартири, яка
належить на праві власності іншим
співвласникам. Вважають, що такий
порядок користування спірною
квартирою буде справедливим, оскільки
а ні ОСОБА_1, а ні ОСОБА_3 не
використовують дану квартиру у якості
житла і мешкають у других регіонах,
крім того спільне використання однієї
ізольованої кімнати між батьком та
сином можливо, тому що вони є родичами і
одного полу. Не заперечують проти того,
що замки на вхідних дверях змінені.

Законний представник позивача ОСОБА_3 в
судовому засіданні на задоволенні
позову ОСОБА_1 наполягає, зустрічний
позов ОСОБА_2 не визнає.

Від третьої особи органу опіки та
піклування Мелітопольської міської
ради Запорізької області надійшла
заява з проханням слухати справу у її
відсутність та прийняти рішення по
матеріалам справи.

Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, відповідачки та
її представника, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов ОСОБА_1 слід
задовольнити частково, а зустрічний
позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3,
його батьком вказаний ОСОБА_5, матір'ю
ОСОБА_4, що підтверджується копією
свідоцтва про народження /а.с. 21/.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3,
його батьком вказаний ОСОБА_3, матір'ю
ОСОБА_6, що підтверджується копією
свідоцтва про народження /а.с. 7/. 25.11.2003
р. шлюб між батьками позивача був
розірваний, що підтверджується копією
свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с. 12/.

Згідно свідоцтва про право
власності на житло від 12.11.2001 р. /а.с. 13/
квартира АДРЕСА_1 належала на праві
спільної часткової власності в рівних
долях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Загальна площа
квартири становить 48,3 кв.м.

17.11.2001 р. ОСОБА_4 подарувала, а
ОСОБА_1 прийняв в дар ? частину
двокімнатної упорядкованої квартири
АДРЕСА_1, жилою площею 29,7 мІ, загальною
площею 48,3 мІ /а.с. 16/.

11.07.2007 р. ОСОБА_5 подарував, а
ОСОБА_2 прийняла в дар ? частину
двокімнатної упорядкованої квартири
АДРЕСА_1, жилою площею 29,7 мІ, загальною
площею 48,3 мІ /а.с. 64-65/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся
позивача ОСОБА_4, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть /а.с. 20/.

Згідно повідомлення
Мелітопольської державної
нотаріальної контори від 09.01.2014 р. /а.с.
30/ спадкова справа після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилась.

Відповідно до копії довідки ТОВ
«Житломасив» від 10.09.2013 р. /а.с. 22/ ОСОБА_4,
1936 року народження з 01.10.1976 р. і до дня
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею
зареєстровані: ОСОБА_3, 1965 року
народження та з 22.02.2013 р. ОСОБА_2, 1991 року
народження.

10.12.2013 р. рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду
визнано за ОСОБА_3 право власності на ?
частку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 у
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, рішення набрало законної
сили 23.12.2013 р. /а.с. 69-70/.

Відповідно до копії витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності від 17.03.2014 р. /а.с. 142/ право
власності на ? частку квартири АДРЕСА_1
зареєстровано за ОСОБА_3

В обґрунтування вимог про усунення
перешкод у користуванні спірною
квартирою позивач посилається на те, що
відповідачка чинить йому перешкоди у
користуванні квартирою, змінивши на
дверях замки, він не має доступу в
квартиру, там знаходяться його речі.

За правилами, встановленими ч.ч.1,2 ст.
358 ЦК України право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонам на праві спільної часткової
власності належить квартира АДРЕСА_1:
ОСОБА_1-1/4 частина, ОСОБА_3-1/4 частина і
ОСОБА_2-1/2 частина.

За даними технічного паспорту
зазначена квартира загальною площею 49,5
кв.м, житловою площею 29,7 кв.м,
складається із двох ізольованих кімнат
площею 12,6 кв.м. і 17,1 кв.м. (а.с.18-19).

Отже на ? частини позивача і 3
особи ОСОБА_3 припадає по 7,4 кв.м.
квартири, а на ? частину відповідачки -
14,8 кв. м.

Відповідно до п. 14 Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 р.
«Про судову практику по справам про
захист прав приватної власності» № 20
квартира, яка є спільною сумісною або
спільною частковою власністю, на
вимогу учасника цієї власності
підлягає розподілу в натурі, коли
можливо виділити сторонам ізольовані
житлові і інші приміщення з
самостійними виходами, які можуть
використовуватись як окремі квартири,
або які можна перепланувати в такі
квартири. У протилежному випадку може
бути встановлено порядок користування
приміщеннями квартири, якщо про це
заявлено позов.

За клопотанням представника
позивача судом була призначена
судово-будівельна експертиза.

Згідно висновку
судово-будівельної експертизи № 1957 від
23.06.2014 р. /а.с. 120-135/ площі жилих кімнат (17,1
мІ, 12,6 мІ), їх розташування не
дозволяють розробити варіанти порядку
користування квартирою АДРЕСА_1 згідно
з ідеальними долями власників.
Запропоновані 2 варіанти порядку
користування квартирою з відступом від
ідеальних долей співвласників і
розрахунком грошової компенсації.

Сторони згодні з запропонованим
експертом порядком користування
квартирою з відступом від ідеальних
долей з виплатою грошової компенсації,
однак обидві сторони просять виділити
собі в користування більшу кімнату (17,1
кв. м.).

Отже, суд не може прийняти до
уваги запропонований порядок
користування квартирою та вважає за
неможливе визначити такий порядок
користування квартирою, при якому
значно уражаються права сторін. Також
діючим законодавством не передбачена
виплата грошової компенсації при
встановленні порядку користування
квартирою.

Судом встановлено, що
відповідачкою створені позивачу
перешкоди у користуванні квартирою
шляхом самовільного встановлення
дверей з врізаним замком.

З урахуванням викладеного,
позивач має право проживати у спірній
квартирі, а тому його вимоги про
усунення перешкод у користуванні нею з
боку відповідачки підлягають
задоволенню.

Таким чином, на підставі
викладеного суд вважає, що позивачу
ОСОБА_1 слід усунути перешкоди у
користуванні спірною квартирою,
вселивши його в квартиру, а в позові про
встановлення порядку користування
квартирою слід відмовити. В
зустрічному позові ОСОБА_2 про визнання
порядку користування квартирою слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 212 ЦПК
України, ст.ст. 356, 358, 391 ЦК України, ст. 150
ЖК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи ОСОБА_3, орган опіки та піклування
Мелітопольської міської ради
Запорізької області про усунення
перешкод у користуванні квартирою та
встановлення порядку користування
квартирою задовольнити частково.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи ОСОБА_3, орган опіки та піклування
Мелітопольської міської ради
Запорізької області про встановлення
порядку користування квартирою
відмовити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути
перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні ним
права користування квартирою, вселивши
його в квартиру АДРЕСА_1.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
треті особи ОСОБА_3, орган опіки та
піклування Мелітопольської міської
ради Запорізької області про визнання
порядку користування квартирою
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений ним судовий збір в розмірі
234,88 грн.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: