Ухвала

іменем україни

08 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Парінової І.К.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України», третя особа: приватне
акціонерне товариство «Аеросвіт» про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, за касаційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії
України» на рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 16 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 06 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулися до суду з позовом до
приватного акціонерного товариства
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» (далі - ПрАТ Авіакомпанія
«МАУ»), обґрунтовуючи вимоги тим, що
вони придбали у відповідача електроні
пасажирські квитки на рейс PS 775 літака
сполученням Київ - Тель-Авів на 02 січня
2013 року та на зворотний рейс PS 9574
Тель-Авів - Київ на 09 січня 2013
року, вартість квитків становила 945,70
дол. США. 02 січня 2013 року рейс PS 775 було
затримано більше ніж на 5 годин, що
підтверджується довідкою відповідача
від 02 січня 2013 року. 09 січня 2013
року рейс PS 9574 було скасовано. У пункт
призначення - Київ (Бориспіль) вони
повернулися 11 січня 2013 року, замість
запланованого 09 січня 2013 року.
Зазначили, що нормами ст. 105 ПК України
та п. 17.3.1 Правил повітряних перевезень
пасажирів та багажу ПрАТ «Авіакомпанія
«МАУ» встановлена компенсація для
пасажирів у разі скасування рейсу.
Також ч. 5 ст. 105 ПК України та 17.3.5 Правил
передбачено у разі скасування рейсу
авіаперевізником та продовження
пасажиром подорожі іншим рейсом
(рейсами) або за іншим маршрутом
пасажирам має бути безплатно
запропоновано та забезпечено:
харчування та прохолодні напої
відповідно до часу очікування нового
рейсу; місця в готелі у разі, якщо
пасажири змушені чекати на
відправлення впродовж однієї або
більше ночей чи якщо час додаткового
очікування відправлення більший, ніж
передбачалося; наземний трансфер за
маршрутом аеропорт-готель-аеропорт;
два телефонні дзвінки або телекс,
факс-повідомлення, або повідомлення
електронною поштою, якщо для цього є
технічні умови аеропорту. Відповідачем
жодних дій щодо надання готелю та
харчування здійснено не було. У зв'язку
із скасуванням авіарейсу PS 9574 вони
понесли витрати у розмірі 2 572,05 грн, з
яких: таксі з аеропорту до готелю 09
січня 2013 року - 153,30 шекеля, що
еквівалентно 327,73 грн; проживання у
готелі - 283,08 дол. США, що
еквівалентно 1 902,26 грн, таксі з готелю
до аеропорту 11 січня 2013 року - 160 шекеля,
що еквівалентно 342,06 грн. Також позивачі
вказали, що внаслідок скасування рейсу
зазнали моральної шкоди, як вони
оцінили у 10 000 грн кожному. Посилаючись
на викладене, просили стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_3 майнові
збитки щодо оплати готелю та послуги
трансферу, компенсацію у розмірі 400
євро, що еквівалентно 4 268,92 грн та
моральну шкоду; на користь ОСОБА_4
компенсацію - 400 євро, що еквівалентно 4
268,92 грн та моральну шкоду. Крім того,
просили стягнути шкоду, заподіяну
внаслідок затримки рейсу 02 січня
2013 року кожному по 4 150 спеціальних прав
запозичення за офіційним курсом НБУ,
станом на дату прийняття рішення.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 06
травня 2014 року, позов задоволено
частково. Стягнуто з
ПрАТ Авіакомпанія «МАУ» грошові кошти
у розмірі 6 999,82 грн на користь ОСОБА_3 та
4 388,79 грн на користь ОСОБА_4 В іншій
частині позову відмовлено. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ Авіакомпанія
«МАУ» просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду в частині
задоволення позову, мотивуючи свої
вимоги порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, і ухвалити в цій частині нове
рішення про відмову в позові.

Судові рішення в частині відмови в
задоволенні позову не оскаржуються,
тому в цій частині в порядку ч. 1 ст. 335
ЦПК України не переглядаються.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує, зокрема, такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані
судові рішення повністю не
відповідають.

Судами встановлено, що 30 грудня 2012 року
позивачі придбали у ПрАТ «Авіакомпанія
«МАУ» електроні пасажирські квитки на
рейс Р8 775 літака сполученням Київ -
Тель-Авів на 02 січня 2013 року, та на
зворотний рейс Р8 9574 Тель-Авів - Київ на
09 січня 2013 року, що підтверджується
копією електронних квитків.

Згідно довідки відповідача від 02 січня
2013 року літак рейсу Р8 775 було затримано
з 09:50 до 15:00 місцевого часу. Рейс Р8 9574 на
09 січня 2013 року було скасовано, у пункт
призначення Київ (Бориспіль) позивачі
повернулися 11 січня 2013 року.

У зв'язку із скасуванням рейсу позивачі
понесли витрати на: таксі з аеропорту
до готелю - 153,30 шекеля, що за курсом НБУ
на січень 2013 року становить 327,73 грн;
проживання у готелі на період з 09 січня
2013 року до 11 січня 2013 року - 283,08 дол. США,
що за курсом НБУ на 09 січня 2013
року становить 1 902,26 грн; витрати на
таксі з готелю до аеропорту 11
січня 2013 року - 160 шекеля, що за курсом
НБУ на січень 2013 року становить 342,06 грн.
Разом витрати на проживання та
трансфер становлять 2
572,05 грн, що підтверджується копіями
квитанцій та чеків.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
доведеності позовних вимог, факту
наявності майнової шкоди та її
розмірів, та керуючись положеннями ст.
ст. 910, 1166 ЦК України, Повітряного
кодексу України, Монреальської
конвенції 1999 року та Правил повітряних
перевезень пасажирів і багажу, дійшов
висновку про часткове задоволення
позову. При цьому суди зазначили, що
належним відповідачем у справі є ПрАТ
«Авіакомпанія «МАУ».

Проте повністю погодитися з такими
висновками судів не можна з огляду на
таке.

Відповідно до ст. 910 ЦК України за
договором перевезення пасажира одна
сторона (перевізник) зобов'язується
перевезти другу сторону (пасажира) до
пункту призначення, а у разі здавання
багажу - також доставити багаж до
пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
багажу, а пасажир зобов'язується
сплатити встановлену плату за проїзд, а
у разі здавання багажу - також за його
провезення. Укладення договору
перевезення пасажира та багажу
підтверджується видачею відповідно
квитка та багажної квитанції, форми
яких встановлюються відповідно до
транспортних кодексів (статутів).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п. 3.1.2 Правил повітряних
перевезень пасажирів та багажу ПрАТ
«Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії
України» (далі - Правила), які прийняті
на підставі Повітряного кодексу
України від 19 травня 2011 року за № 3393-VI
та авіаційними правилами України щодо
правил повітряних перевезень,
обслуговування пасажирів та багажу і
вантажів авіакомпанією, суб'єктами з
наземного обслуговування, а також
галузевих стандартів та нормативів
якості такого обслуговування, ці
Правила застосовуються до пасажира,
який подорожує рейсом (рейсами)
авіакомпанії згідно з пасажирським
квитком. Визначення авіакомпанії у
квитку, як перевізника на такому рейсі,
є підтвердженням існування договору
перевезення на такому рейсі між
авіакомпанією і пасажиром, який
зазначений у квитку.

Відповідно до ч. 1 п. 17.3.1 Правил у разі
скасування рейсу авіакомпанія
пропонує пасажирам обслуговування
відповідно до п. 17.2.2 цього розділу та
компенсацію відповідно до п. п. 17.2.5 та
17.2.6 цього розділу.

За змістом ч. 2 п. 17.2.5 Правил пасажир має
право на компенсацію, якщо його не
поінформовано про скасування рейсу:
щонайменше за два тижні до
запланованого часу відправлення рейсу;
або у період не більше ніж за два тижні
і не менше ніж за сім днів до
запланованого часу відправлення та
запропоновано зміну маршруту, що дасть
змогу вирушити з пункту відправлення
не пізніше ніж за дві години до
запланованого часу відправлення та
прибути у кінцевий пункт призначення
не пізніше ніж через чотири години
після запланованого часу прибуття; або
менше ніж за сім днів до запланованого
часу відправлення та запропоновано
зміну маршруту, що дасть змогу вирушити
з пункту відправлення не пізніше ніж за
годину до запланованого часу
відправлення та прибути у кінцевий
пункт призначення не пізніше ніж через
дві години після запланованого часу
прибуття.

Аналогічні норми закріплено у ст. 105
Повітряного кодексу України.

Також, п. 17.3.5. Правил встановлено, що у
разі скасування авіакомпанією рейсу та
продовження пасажиром подорожі іншим
рейсом (рейсами) або за іншим маршрутом
пасажирам має бути безплатно
запропоновано та забезпечено: 1)
харчування та прохолоджуючі напої
відповідно до часу очікування нового
рейсу; 2) місця в готелі у разі, якщо
пасажири змушені чекати на
відправлення впродовж однієї або
більше ночей чи якщо час додаткового
очікування відправлення більший, ніж
передбачалося; 3) наземний трансфер за
маршрутом аеропорт - готель - аеропорт;
4) два телефонні дзвінки або телекс-,
факс-повідомлення, або повідомлення
електронною поштою, якщо для цього є
технічні умови аеропорту.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанції про те, що позовні
вимоги про стягнення компенсації,
майнових збитків щодо оплати готелю та
послуг трансферу є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Разом з тим, стягуючи зазначені суми з
ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ», поза увагою
судів залишилося наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 ЦК України
загальні умови перевезення
визначаються цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Судами встановлено, що міжнародне
повітряне перевезення позивачів
здійснювалося на підставі Угоди про
спільне виконання рейсів (код-шерінг),
укладеної приватним акціонерним
товариством «Аеросвіт» (далі -
ПрАТ «Аеросвіт») з ПрАТ «Авіакомпанія
«МАУ» від 01 липня 2008 року № 33-066
(далі - Угода) (а.с. 35-49).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Угоди оперуючий
перевізник означає авіакомпанію, яка
фактично виконує рейс або доручає його
виконання на законних підставах третій
стороні - субпідряднику. Маркетинговий
перевізник означає авіакомпанію, яка
продає квитки під власним кодом на
рейси оперативного перевізника.

Також встановлено, що оперуючим
перевізником рейсу Р8 9574 (Тель-Авів -
Київ) було ПрАТ «Аеросвіт» (а.с. 47-48), яке
скасувало зазначений рейс з
комерційних причин.

У зв'язку з цим ПрАТ «Авіакомпанія
«МАУ» безкоштовно переоформила
авіаквитки позивачам на свій
найближчий рейс Р8 778 на 11 січня
2013 року.

Згідно з пп. А п. 11.2 ст. 11 Угоди за
винятком випадків грубої недбалості
або умисних неправомірних дій з боку
маркетингового перевізника, його
директорів, посадових осіб, агентів,
працівників та субпідрядників,
оперуючий перевізник несе повну
відповідальність за послуги з
повітряних перевезень, які надаються
на маршрутах, зокрема, щодо
відшкодування збитків, понесених
внаслідок затримки чи анулювання
рейсів при перевезенні пасажирів.

Крім того, за п. 11.6 ст. 11 Угоди
маркетинговий перевізник негайно
повідомляє оперуючого перевізника про
будь-яку претензію, пов'язану з
положеннями даної Угоди, пред'явлену
маркетинговому перевізнику, або
будь-який позов вчинений проти
маркетингового перевізника, який може
призвести до відшкодування збитків
оперуючого перевізника, згідно з цією
Угодою, і оперуючий перевізник бере на
себе повний контроль над веденням
захисту й урегулювання таких претензій
чи позовів.

У порушення ст. ст. 10, 60, 212 - 214, 315 ЦПК
України, вирішуючи спір, суд
апеляційної інстанції не врахував
вимоги чинного законодавства,
положення Угоди про спільне
використання кодів та Правил
повітряних перевезень пасажирів і
багажу, згідно з якими
відповідальність за неналежне
виконання послуг з авіаперевезень має
нести саме фактичний перевізник та не
перевірив належним чином доводи
апеляційної скарги про те, що
ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» є неналежним
відповідачем у справі, а також щодо
належного процесуального статусу ПрАТ
«Аеросвіт».

При цьому, не може залишатися в силі і
рішення суду першої інстанції, так як
поза його увагою залишилося те, що саме
суд першої інстанції має право й
зобов'язаний визначити суб'єктивний
склад спору залежно від характеру
правовідносин і норм матеріального
права, які підлягають застосуванню, що
передбачено п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України та
іншими нормами процесуального права,
які передбачають заміну неналежного
відповідача чи залучення
співвідповідачів (ст. 33 ЦПК України).

Отже, суди не встановили характер
спірних правовідносин та правову
норму, яка підлягає застосуванню до
них, не визначили склад осіб, які беруть
участь у справі, не з'ясували всі
обставини справи, не дослідили всі
докази та не надали їм оцінки, що
призвело до ухвалення рішення, яке не
ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення судом процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи, повністю не
встановлені, судові рішення не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
їх скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Авіакомпанія
«Міжнародні авіалінії України»
задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 грудня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 06 травня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В.С. Висоцька

В.М.
Колодійчук

І.К. Парінова

І.М. Фаловська