Справа №545/801/13-ц
№4с/545/16/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2014 р. Полтавський районний
суд Полтавської області в
складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі            Лабовкіній
Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава цивільну справу
за скаргою ОСОБА_1 на дії державного
виконавця, постанову про накладення
штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
скаргою на дії державного виконавця та
постанову про накладення штрафу,
посилаючись на те, що 26 вересня 2014 року
він отримав рекомендованим листом з
повідомленням про вручення постанову
про накладення на нього штрафу у
розмірі 340 грн., видану 17 вересня 2014 року
в.о. начальника відділу державної
виконавчої служби Полтавського
районного управління юстиції ОСОБА_2
При винесенні вказаної постави
порушено ст.6 Закону України «Про
виконавче провадження», згідно якого
державний виконавець зобов’язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб.

Крім того, зазначив, що
порушено п.1 ст.31 Закону України «Про
виконавче провадження», щодо
направлення державним виконавцем
копій постанов та інших документів
виконавчого провадження. Державний
виконавець Гавриленко М.М. не повідомив
його про відкриття виконавчого
провадження. Він взагалі не отримував
рекомендованого листа з повідомленням
про вручення постанови про відкриття
виконавчого провадження на своєю
адресою. Також, йому особисто не
вручено документ виконавчого
провадження під розписку, не
роз’яснено його права згідно з
вимогами Закону. До того ж, він з 09
вересня 2014 року по 25 вересня 2014 року за
сімейними обставинами знаходився за
межами Полтавської області та не міг
дізнатися про відкриття виконавчого
провадження та вчинити певні дії з
виконання рішення суд.

Враховуючи вказане, просив
скасувати постанову про накладення
штрафу та надати відстрочку виконання
виконавчого провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу
підтримав та надав пояснення
аналогічні, викладеним у скарзі та
додатково пояснив, що він не був
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження, поштових
повідомлень він особисто та члени його
сім’ї не отримували. Зазначив, що на
рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 20 серпня 2014 року ним подана
касаційна скарга, і ухвалою Вищого
спеціалізованого суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 вересня 2014 року виконання
рішення Апеляційного суду Полтавської
області від 20 серпня 2014 року зупинено
до закінчення касаційного розгляду, а
тому просив питання щодо відстрочку
виконавчого провадження не розглядати.

Головний державний виконавець
Гавриленко М.М., дії якого оскаржуються,
вважав скаргу безпідставною, оскільки
ним особисто вжито заходів щодо
повідомлення боржника про відкриття
виконавчого провадження та про
необхідність вчинити дії стосовно
виконання рішення суду.

Стягувач ОСОБА_3 до суду направив заяву
про розгляд справи без його участі.

Суд заслухавши осіб, які беруть участь
у справі, дослідивши надані докази,
приходить до наступного.

Судом встановлено, що Полтавським
районним судом Полтавської області 27
серпня 2014 року видано виконавчий лист
№545/801/13-ц по виконанню рішення
Апеляційного суду Полтавської області
від 20 серпня 2014 року про зобов’язання
ОСОБА_1 за власний рахунок відновити
стан земельної ділянки до попереднього
стану шляхом звільнення проїзду,
розташованого по пров.Жовтневому в
с.Абазівка Полтавського району між
Житловими будинками №№2 та 4 від
паркану.

Постановою від 03 вересня 2014 року
головним державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Полтавського районного управління
юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче
провадження з виконання вказаного
виконавчого листа.

Частиною 5 ст.124 Конституції України
закріплено, що судові рішення є
обов’язковими до виконання на всій
території України.

Згідно ст.ст.11, 30 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов’язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень, до
завершення виконавчого провадження,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 13 частини 3 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
закріплено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право, зокрема,
накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 30 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов’язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення майнового характеру протягом
шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк.

Відповідно до частини першої статті 89
Закону України «Про виконавче
провадження» у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення,
що зобов’язує боржника виконати
певні дії, та рішення про поновлення на
роботі державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу
- від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Постановою від 17 вересня 2014 року в.о.
начальника відділу державної
виконавчої служби Полтавського
районного управління юстиції ОСОБА_2 за
невиконання рішення про зобов’язання
боржника вчинити певні дії на ОСОБА_1
накладено штраф у розмірі 340 грн.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України
«Про виконавче провадження», боржник є
стороною виконавчого провадження.

Частиною першою ст.12 вказаного Закону,
закріплені права і обов’язки сторін та
інших учасників виконавчого
провадження, зокрема, зазначено, що
сторони виконавчого провадження мають
право ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, головним державним
виконавцем ВДВС Полтавського
районного управління юстиції ОСОБА_2 на
адресу боржника ОСОБА_1 направлялась
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження від 03 вересня
2014 року з виконання виконавчого листа
№545/801/13-ц від 27 серпня 2014 року, проте
доказів на підтвердження того, що вони
вручені ОСОБА_1 матеріали справи не
містять.

Таким чином встановлений семиденний
строк для виконання у добровільному
порядку рішення суду боржнику не був
відомий.

До того ж, боржником надані суду
проїзні документи, які свідчать про
відсутність ОСОБА_1 за місцем свого
проживання з 09 вересня по 25 вересня 2014
року, а тому боржник фактично був
позбавлений можливості виконати
рішення суду у встановлений державним
виконавцем в семиденний строк, тобто до
10 вересня 2014 року.

Головним державним виконавцем при
накладенні штрафу на боржника ОСОБА_1
не взято до уваги, що штраф на боржника
накладається лише в разі невиконання
рішення суду без поважних причин, як
установлено ч.1 ст.89 Закону України «Про
виконавче провадження».

З огляду на викладене, суд доходить
висновку про наявність законних
підстав для задоволення скарги в
частині скасування постанови про
накладення штрафу від 17 вересня 2014
року.

Що стосується вимог щодо надання
відстрочки виконання виконавчого
провадження, суд не знаходить підстав
для задоволення скарги в цій частині у
в зв’язку з безпідставністю вимог та
заявою скаржника.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
скаргу ОСОБА_1 такою, що підлягає до
часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.383, 386, 387 ЦКК України, ст.8, 12, 89
Закону України «Про виконавче
провадження», суд,–

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця, постанову про накладення
штрафу задовольнити частково.

Скасувати постанову в.о. начальника
відділу державної виконавчої служби
Полтавського районного управління
юстиції ОСОБА_2 від 17 вересня 2014 року
про накладення штрафу на ОСОБА_1 у
розмірі 340 грн. за не виконання рішення
суду.

В задоволенні решти вимог скаржника
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський райсуд протягом
п’яти днів з дня її проголошення, а у
разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя Полтавського районного суду

Л.В.Шелудяков