Провадження № 2/755/3285/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Галагана В.І.,

при секретарі
Дмитрієвій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства „Діамантбанк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство
„Діамантбанк" (далі - ПАТ
„Діамантбанк") звернулось до суду з
позовом про стягнення з відповідача
ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованості за договором кредиту,
мотивуючи свої вимоги тим, що 25 квітня
2007 року між Акціонерним банком
„Діамант", правонаступником якого є
ПАТ „Діамантбанк", та ОСОБА_1 укладено
Договір за кредитом овердрафт № 216С/К5,
згідно умов якого Банк відкрив
відповідачу відновлювальну кредитну
лінію з встановленням ліміту
кредитування у розмірі 25 000,00 грн. зі
сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 24% річних.

У зв'язку з недотриманням ОСОБА_1
зазначених умов кредитного договору,
станом на 21.03.2014 року загальна
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 10 323,99 грн., з яких: 4
402,99 грн. - залишок заборгованості за
кредитом; 5 321,35 грн. - відсотки за
користування кредитом за період з
06.02.2009 року по 20.03.2014 року; 599,65 грн. -
заборгованість по сплаті пені ,
нарахованої за період з 21.03.2013 року по
20.03.2014 року. Однак, станом на дату
подання даного позову до суду
відповідачем не виконано умови
кредитного договору, що є предметом
позовних вимог.

Представник позивача Масеся Б.О. в
судове засідання не з'явився, про день,
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, однак,
надав до суду заяву, відповідно до якої
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить провести розгляд
справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, однак надав до суду заяву,
відповідно до якої проти позову
заперечує в повному обсязі, просить
застосувати до вимог позивача
процесуальні наслідки пропуску строку
позовної давності та провести розгляд
справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини
першої статті 3 Цивільного кодексу
України загальними засадами
цивільного законодавства є: свобода
договору, свобода підприємницької
діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та
обов'язків визначені в статті 11
Цивільного кодексу України, зокрема з
договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Виконання
цивільних обов'язків забезпечується
засобами заохочення та
відповідальністю, які встановлені
договором або актом цивільного
законодавства.

Під кредитними правовідносинами
розуміють такі, що виникають з приводу
надання (передачі, використання)
грошових коштів на умовах повернення.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України „Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
(у редакції Закону України від 23.10.2013 р.),
фінансовий кредит - кошти, які
надаються у позику юридичній або
фізичній особі на визначений строк та
під процент.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про
банки та банківську діяльність" (у
редакції Закону України від 11.10.2013 р.),
банківський кредит - будь-яке
зобов'язання банку надати певну суму
грошей, будь-яка гарантія, будь-яке
зобов'язання придбати право вимоги
боргу, будь-яке продовження строку
погашення боргу, яке надано в обмін
на зобов'язання боржника щодо
повернення заборгованої суми, а також
на зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Сторонами кредитного договору є
кредитодавець - банк або інша кредитна
організація, яка надає кошти, а також
позичальник - особа, якій надаються
кошти.

Предметом договору кредитування є сума
грошових коштів (речей, визначених
родовими ознаками), яка передається
позичальникові на умовах повернення та
сплати процентів.

Кредитний договір укладається в
письмовій формі, недодержання якої
призводить до недійсності договору.
Він є оплатним, консенсуальним,
двостороннім.

Кредитний договір є різновидом
договору позички, тому до
правовідносин, що виникають на його
основі, застосовуються ті ж правила, що
діють для договорів позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Судом встановлено, що на підставі заяви
ОСОБА_1 25 квітня 2007 року між Акціонерним
банком „Діамант", правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
„Діамантбанк", та ОСОБА_1 укладено
Договір за кредитом овердрафт № 216С/К5,
згідно з п.п. 2.1., 2.2., 3.3.1. якого Банк
відкрив позичальнику відновлювальну
кредитну лінію та встановив кредитний
ліміт по банківській платіжній картці,
відповідно до якого Банк повинен
надавати кошти за першою вимогою
позичальника. Ліміт встановлено в
розмірі 25 000,00 грн.; при цьому ліміт
протягом строку дії Договору
зменшується в порядку, визначеному
Додатком № 1 до цього Договору. Сторони
домовились, що проценти дорівнюють 24%
річних. Позичальник зобов'язався
повернути (погасити) кредитодавцю
кредит, сплатити проценти згідно умов
цього договору.

Згідно п. 3.4.1. Договору, позичальник
зобов'язаний повернути кредит
кредитодавцеві у відповідності до
графіку, що наведений в Додатку № 2 до
цього Договору, який є його невід'ємною
частиною.

Відповідно до п. 5.1. Договору, в разі
порушення позичальником обов'язку
повернути кредитодавцеві кредит у
відповідності до умов цього договору,
позичальник зобов'язаний сплатити
кредитодавцеві пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період прострочення сплати, від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. (а.с. 6-9, 10, 11, 12)

Позивачем виконано зобов'язання згідно
умов Договору за кредитом овердрафт №
216С/К5 від 25.04.2007 року та встановлено
ліміт овердрафта у розмірі 25 000,00 грн.,
що підтверджено меморіальним ордером
№ 37638.1 від 25.04.2007 року. (а.с. 13)

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного
кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного
кодексу України)

Кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів на суму
кредиту у розмірах і в порядку, що
встановлені договором. Якщо договір не
містить умови про розмір процентів, він
визначається обліковою ставкою
банківського процента (ставкою
рефінансування), встановленою
Національним банком України. У разі
відсутності іншої угоди проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення суми кредиту.

Відповідно до частини першої статі 625
Цивільного кодексу України визначено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Як убачається з матеріалів справи,
відповідачем ОСОБА_1 порушено умови
зазначеного кредитного договору в
частині своєчасного повернення
кредиту та сплати відсотків за його
користування, у зв'язку з чим станом на
день проведення розрахунку
заборгованості - 21.03.2014 року загальна
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 10 323,99 грн., з яких: 4
402,99 грн. - залишок заборгованості за
кредитом; 5 321,35 грн. - відсотки за
користування кредитом за період з
06.02.2009 року по 20.03.2014 року; 599,65 грн. -
заборгованість по сплаті пені ,
нарахованої за період з 21.03.2013 року по
20.03.2014 року, що підтверджено наданими
позивачем розрахунками. (а.с. 17, 18, 19-23, 27,
28)

Позовна давність, за визначенням
статті 256 Цивільного кодексу України, -
це строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.
Отже, позовна давність є інститутом
цивільного права і може
застосовуватися виключно до вимог зі
спорів, що виникають у цивільних
відносинах, визначених у частині
першій статті 1 Цивільного кодексу
України.

Під цивільним процесуальним строком
слід розуміти встановлений законом або
судом період в часі, впродовж якого
може або повинна бути здійснена
відповідна процесуальна дія
відповідним суб'єктом цивільного
процесу.

Відповідно до положення статті 257
Цивільного кодексу України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась чи
повинна була довідатися про порушення
свого права або про особу яка його
порушила.

Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
(ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України)

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, ураховуючи, що
відповідачем до суду подано письмове
клопотання про застосування
загального строку позовної давності до
вимог позивача щодо стягнення
заборгованості по Договору за кредитом
овердрафт № 216С/К5 від 25.04.2007 року, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для відмови позивачу у задоволенні
позовних вимог про стягнення кредитної
заборгованості з відповідача, оскільки
заборгованість позивачем нараховано з
17.02.2009 року, в той час як позивач
звернувся до суду з даним позовом 15.04.2014
року, тобто поза межами загального
строку позовної давності, ураховуючи,
що строк дії спірного кредитного
договору згідно Додатку № 2 до Договору
встановлено до 22.04.2009 року, та позивачем
не заявлено клопотання про подовження
строку позовної давності, вказавши
причину поважності його пропуску.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства „Діамантбанк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором є безпідставним
та таким, що не підлягає до задоволення
в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
256, 257, 267, 525, 526, 530, 554, 611, 625, 629, 1054
Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 31,
58, 60, 88, 208-210, 212-215, 223, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

У позові Публічного акціонерного
товариства „Діамантбанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :