Справа № 455/497/13
Головуючий у 1 інстанції: Ніточко
Провадження № 22-ц/783/1046/14
Доповідач в 2-й інстанції: Крайник
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючої: Крайник Н.П.,

суддів: Курій Н.М., Мельничук О.Я.

з участю секретаря: Данилик І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
управління освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації Львівської області на
рішення Старосамбірського районного
суду Львівської області від 19
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 (правонаступник ОСОБА_3) до
управління освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації (правонаступник відділ
освіти Старосамбірської
райдержадміністрації) з участю третьої
особи Яворського Мар»яна
Володимировича - начальника Управління
освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації Львівської області про
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Старосамбірського
районного суду Львівської області від
19 листопада 2013 року позов задоволено
частково.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на
посаді інженера-будівельника
інженерно-господарської групи
Управління освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації Львівської області.

Стягнуто з Управління освіти,
молоді та спорту Старосамбірської
районної державної адміністрації
Львівської області в користь позивача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу у розмірі 11960 грн. 13 коп. за
мінусом з цієї суми прибуткового
податку та інших обов'язкових платежів
і виплаченої вихідної допомоги в сумі
1483 грн. 86 коп. та моральну шкоду в
розмірі 1000 грн. В решті позовних вимог
відмовлено. Рішення в частині
поновлення позивача на роботі та в
частині стягнення заробітної плати в
межах місячного платежу звернуто до
негайного виконання.

Рішення суду оскаржило
управління освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації Львівської області. В
апеляційній скарзі зазначає, що 03.01.2013
року відповідно до положень ст. 49-2
КЗпПУ ОСОБА_2 був попереджений про
майбутнє вивільнення на підставі п.1
ст.40 КЗпПУ України. На день звільнення в
управлінні освіти була одна вакантна
посада спеціаліста по роботі з кадрами,
але не було вакантних місць за
професією чи спеціальністю позивача.
Посада спеціаліста по роботі з кадрами
не була запропонована ОСОБА_2, оскільки
він, як фахівець, не відповідав
кваліфікаційним вимогам для
призначення на цю посаду, зокрема у
нього не було навичок роботи із
комп»ютерною та офісною технікою,
досвіду роботи з документами,
оформлення наказів з кадрової
діяльності. Крім того, на думку
апелянта, позивач не надав суду ніяких
доказів на підтвердження факту
заподіяння йому моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру та не обґрунтував розмір
моральної шкоди.

Просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні його позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з наступних мотивів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1, ч. 2 ст.40
КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи організації,
скорочення чисельності або штату
працівників. Звільнення з підстав,
зазначених у цьому пункті
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу.

Судом встановлено, що позивач з
15.06.1992 року працював інспектором з
капітального будівництва і комерції
відділу освіти, а з 13.01.2013 року був
переведений на посаду
інженера-будівельника
інженерно-господарської групи з
обслуговування закладів освіти району
та з ним було укладено безстроковий
трудовий договір (а.с.8-11). На підставі
розпоряджень голови Старосамбірської
районної державної адміністрації від
31.10.2012 року та від 14.12.2013 року (а.с.36-38)
відділ освіти та відділ у справах
сім»ї, молоді та спорту реорганізовано
шляхом злиття в управління освіти,
молоді та спорту. Наказом відповідача
від 13.03.2013 року № 74-к позивача звільнено
з посади інженера-будівельника
інженерно-господарської групи з
обслуговування закладів освіти району
управління освіти, молоді та спорту
райдержадміністрації з 13 березня 2013
року у зв»язку зі скороченням штату
інженерно-господарської групи з
обслуговування закладів освіти району
управління освіти, з виплатою вихідної
допомоги в розмірі середнього
місячного заробітку. Підставою для
звільнення з роботи позивача у наказі
№ 74-к від 13.03.2013 року зазначено наказ
від 03.01.2013 року №1 «Про внесення змін до
штатного розпису
інженерно-господарської групи з
обслуговування закладів освіти району
відділу освіти Старосамбірської
райдержадміністрації», яким
затверджено новий штатний розпис
інженерно-господарської групи з
обслуговування закладів освіти району,
а саме: юрисконсульт-1 штатна одиниця;
спеціаліст по роботі з кадрами 1 шт.од.;
комірник 1 шт.од.; секретар-діловод 1
шт.од.; водій - 1 шт. од.; технічний
працівник 1 шт. од., скорочені посади, а
саме: керівник групи 1 шт.од.;
енергоменеджера 1 шт.од.;
інженера-будівельника 2 шт.од.;
різноробочого 1 шт. од. При порівнянні
штатних розписів до і після звільнення
ОСОБА_2 (а.с. 23, 24, 6-7, 68, 117-118), вбачається,
що при реорганізації мало місце
скорочення посади, яку займав позивач,
кількість штатних одиниць
інженерно-господарської групи з
обслуговування закладів освіти району
відповідача зменшилася з 10-ти (до
реорганізації) на 6 (після
реорганізації), тобто було скорочено 5
посад і введено одну спеціаліст по
роботі з кадрами.

Згідно попередження та акту №3 (а.с.69,
70) від 03.01.2013 року ОСОБА_2 було
повідомлено про майбутнє вивільнення
із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП
України у зв»язку з скороченням
чисельності працівників, однак,
позивач відмовився отримати
попередження про вивільнення, копію
наказу від 03.01.2013 року та засвідчити
своїм підписом отримання даних
документів. В попередженні також
повідомлено позивача про те, що
вакантних посад у структурних
підрозділах відділу освіти немає.

Згідно довідок (а.с.129, 135) наявних у
матеріалах справи, на день звільнення
в управлінні освіти була вакантна
посада спеціаліста по роботі з кадрами,
але не було вакантних місць за
професією чи спеціальністю ОСОБА_2

Отже, суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку, що в порушення
вимог ч.2 ст.40 КЗпП України відповідач,
маючи можливість перевести ОСОБА_2 на
іншу роботу(спеціаліста по роботі з
кадрами), на яку позивач був згідний
та яку міг виконувати, маючи вищу
освіту та також великий досвід роботи
на посаді начальника групи по
централізованому господарському
обслуговуванню загальноосвітніх шкіл
відділу освіти Старосамбірського
райвиконкому та заступника
завідуючого Старосамбірського райВНО
з питань будівництва(1989-1992роки) /а.с.10,11/,
таку йому не запропонував. Судом
встановлено, що після звільнення
ОСОБА_2, на посаду спеціаліста по
роботі з кадрами, яка була вакантною,
було прийнято іншого працівника.

Судом встановлено, що позивача було
звільнено з роботи з порушенням
порядку вивільнення, передбаченого ч.2
ст.49-2 КЗпП України, що є безумовною
підставою його поновлення на роботі з
виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Обчислюючи розмір середньомісячної
заробітної плати за вимушений прогул,
суд першої інстанції вірно керувався
п.8 Порядку обчислення середньої
заробітної плати, затвердженого
постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100, згідно
якого середньоденна заробітна плата
визначається діленням заробітної
плати за фактично відпрацьовані
протягом двох місяців робочі
/календарні/ дні на кількість
відпрацьованих робочих днів та з
урахуванням розміру його одноденного
заробітку - 70 гривень 77 коп. розрахував
середній заробіток за 169 днів
вимушеного прогулу, що на день
постановлення рішення (19.11.2013 року)
становить 11960 грн. 13 коп. (без
вирахування суми прибуткового податку
та інших обовязкових платежів,
виплаченої вихідної допомоги в сумі 1483
гривні 86 копійок), які і підлягають
стягненню з відповідача в користь
позивача.

Судом також підставно стягнуто з
відповідача в користь позивача 1000
грн.моральної шкоди, оскільки така
передбачена статтею 237-1 КЗпП України та
позивачем доведено, що незаконним
звільненням з роботи було порушено
його законні права, що призвело до
моральних страждань, втрати нормальних
життєвих зв'язків, що вимагали від
нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Як встановлено в суді апеляційної
інстанції 05.12.2013 р. позивач помер.
Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 06.02.2014 р. провадження у
справі було зупинено до залучення до
участі у справі правонаступника
позивача, оскільки правовідносини щодо
стягнення в користь позивача суми
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу передбачають
правонаступництво та правонаступником
ОСОБА_2 до участі в справі було
залучено ОСОБА_3.

У зв»язку з наведеним, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення Старосамбірського районного
суду Львівської області від 19
листопада 2013 року в частині стягнення з
управління освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації (правонаступник відділ
освіти Старосамбірської
райдержадміністрації) в користь
ОСОБА_2 середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у розмірі 11960 грн. 13
коп. за мінусом з цієї суми
прибуткового податку та інших
обов'язкових платежів і виплаченої
вихідної допомоги в сумі 1483 грн. 86 коп.
слід залишити без змін.

Рішення Старосамбірського
районного суду Львівської області від
19 листопада 2013 року в частині стягнення
з управління освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації (правонаступник відділ
освіти Старосамбірської
райдержадміністрації) в користь ОСОБА_2
1000 грн. моральної шкоди та поновлення
на роботі скасувати та провадження у
справі в цій частині закрити.

Керуючись ст. ст. 205,307, 314, 315,317,319
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління
освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації (правонаступник відділ
освіти Старосамбірської
райдержадміністрації) відхилити.

Рішення Старосамбірського
районного суду Львівської області від
19 листопада 2013 року в частині стягнення
з управління освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації (правонаступник відділ
освіти Старосамбірської
райдержадміністрації) в користь ОСОБА_2
1000 грн. моральної шкоди та поновлення
на роботі скасувати та провадження у
справі в цій частині закрити.

Рішення Старосамбірського
районного суду Львівської області від
19 листопада 2013 року в частині стягнення
з управління освіти, молоді та спорту
Старосамбірської районної державної
адміністрації (правонаступник відділ
освіти Старосамбірської
райдержадміністрації) в користь ОСОБА_2
середнього заробітку за час
вимушеного прогулу у розмірі 11960 грн. 13
коп. за мінусом з цієї суми
прибуткового податку та інших
обов'язкових платежів і виплаченої
вихідної допомоги в сумі 1483 грн. 86 коп.
залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Крайник Н.П.

Судді:
Курій Н.М.

Мельничук О.Я.