Справа № 274/2511/14-ц
Провадження № 2/0274/1259/14
РІШЕННЯ

Іменем України

09.10.2014
м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Хуторної
І.Ю.,

з участю секретаря Соломянюк
Л.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердичеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
третя особи без самостійних вимог:
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що
відповідачка, яка являється його
дочкою, з 2010 року по теперішній час у
будинку не проживає, оскільки створила
нову сім'ю. Відповідачка не приймала
участі в утриманні будинку, не
сплачувала комунальні послуги. Вона не
проживає у будинку понад шість місяців,
а він зобов'язаний за неї сплачувати
комунальні послуги.

Посилаючись на положення статей 71,72, 107
Житлового Кодексу УРСР, статей 318, 325, 328
ЦК України позивач просив визнати
ОСОБА_3 такою, що втратила право на
користування житлом: будинком АДРЕСА_1.

Ухвалою суду, занесеною до журналу
судового засідання від 09.09.2014 року до
участі у справі в якості третьої особи
залучено ОСОБА_4.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав. Пояснив, що у 2009 році його
дочка ОСОБА_3 виїхала з будинку. Всім
почала казати, що він її вигнав. З того
часу він перестав з нею спілкуватися.
Він змушений за відповідачку
сплачувати комунальні послуги.

Представник позивача ОСОБА_2 позов
підтримав.

Відповідачка позов не визнала.
Пояснила, що позивач її батько. У 2009
році її мати поїхала на заробітки за
кордон. Через деякий час батько її та
брата вигнав з будинку. За нею
доглядала її тітка ОСОБА_3 та бабуся.
Так як батько у змінив замки, доступу до
будинку не було. До 2013 року вона жила у
тітки. Вона іншого житла не має. Зараз
вагітна. У 2013 році мати винайняла їй та
брату житло по АДРЕСА_2. У
Бердичівському міськрайсуді на
розгляді перебуває справа між її
батьками про поділ спільного майна
подружжя - будинку по АДРЕСА_1. У справі
призначено експертизу. Крім того, за
час коли мати була за кордоном її
батьком було подано позови до суду про
визнання будинку його особистою
власністю та позов про звільнення від
сплати аліментів. Рішеннями суду його
позови були задоволені. У 2013 році за
заявою матері ті рішення скасовані.

Третя особа без самостійних вимог
ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася,
про час і місце слухання справи
повідомлялася належним чином.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

За правилами частини третьої статті 10
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

Відповідно до частини першої статі 60
ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу

Пред'являючи позов про визнання
відповідачки такою, що втратила право
на користування житлом, підставами
позову ОСОБА_1 вказав відсутність
відповідачки у будинку над шість
місяців, несплату нею комунальних
послуг та витрат по утриманню будинку.

Правовими норми, що регулюють
правовідносини, позивач у позові
вказав статті 71, 72, 107 ЖК України та
статті 318, 325, 328 ЦК України.

Статтями 71 та 72 ЖК України
врегульовано правовідносини щодо
збереження жилого приміщення за
тимчасово відсутніми громадянами та
визнання їх такими, що втратили право
на користування будинком державного чи
громадського житлового фонду.

Статею 107 ЖК України регулюються
відносини щодо розірвання договору
найму житлового приміщення у разі
вибуття наймача або члена його сім'ї у
інше житлове приміщення ти іншу
місцевість.

Судом встановлено, що на підставі
договору купівлі продажу від 19.10.1998
року позивач є власником будинку у
АДРЕСА_1 ( а.с. 7).

Щодо поділу вказаного будинку між
позивачем та матір'ю відповідачки,
третьою особою - ОСОБА_4 існує спір. У
провадженні Бердичівського
міськрайсуду перебуває справа про
поділ майна подружжя ( а.с. 49,52, 63-64, 65).

Відповідно до довідки МК ВЖРЕП № 7
відповідачка зареєстрована, однак не
проживає у АДРЕСА_1 ( а.с. 73).

Таким чином з досліджений у судовому
засіданні доказів вбачається, що
відповідачка не є наймачем чи членом
сім'ї наймача житлового приміщення,
спірний будинок не перебуває у
власності державного чи громадського
житлового фонду.

Статтями 318 та 325 Цивільного кодексу
України, на які послався позивач у
позову, як на підставу своїх позовних
вимог, врегульовано питання хто є
суб'єктом права власності та право
фізичних осіб мати на праві власності
майно. Статтею 328 ЦК України
передбачено підстави набуття права
власності.

Відповідно до статті 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 11
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Розглянувши справу у межах позовних
вимог, на підставі поданих доказів, суд
вважає, що на відповідно до статей 71, 72,
або ж 107 ЖК відповідачка не може бути
визнана такою, що втратила право на
користування житлом, оскільки вона, як
зазначалося вище, не є наймачем
житлового будинку та будинок не
перебуває у державній чи громадській
власності.

Позивачем не заявлялися вимоги про
порушення, невизнання чи оспорювання
його прав як власника житла
відповідачкою. До початку розгляду
справи по суті не було подано заяву про
зміну підстав позову.

Таким чином у задоволенні позову слід
відмовити через безпідставність
позовних вимог.

Позивач не позбавлений можливості
звернутися до суду з позовом про
визнання відповідачки такою, що
втратила право на користування житлом
з інших підстав.

Іншим, наявним у матеріалах справи
доказах суд не дає оцінки, оскільки не
стосуються предмету спору ( не є
належними доказами).

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61 213-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житлом
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії даного
рішення.

Суддя -