Справа № 523/7843/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2014 р.
Суворовський районний суд міста Одеси
в складі

головуючого судді Сувертак
І.В.

при секретарі Мамренко
Г.Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в залі суду № 24 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
витребування майна та усунення
перешкод у користуванні майном ,

Установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про витребування
майна - нежитлової будівлі магазину
автозапчастин з пунктом заміни мастил,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрованої на праві власності за
ОСОБА_2 та усунення перешкод у
користуванні зазначеним майном.

Свої вимоги мотивує тим, що
його рідний брат ОСОБА_4 був одним із
співзасновників ТОВ ПІІ
«Автолюкс-Центр» (ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА»), створеного в 2001
році. В якості свого внеску до
статутного капіталу ТОВ ПІІ
«Автолюкс-Центр» (ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА»), ОСОБА_4 вніс
грошові кошти та майнові кошти
(інвестицію) у вигляді збірно-розбірних
конструкцій станцій технічного
обслуговування та обладнання для них, з
яких були побудовані нежитлова будівля
магазин по реалізації автомобільних
аксесуарів та мастил, розташована за
адресою: АДРЕСА_2 та нежитлова будівля
магазин автозапчастин з пунктом заміни
автомастил, розташована за адресою:
АДРЕСА_1. На підставі заяви про вихід з
ТОВ ПІІ «Автолюкс-Центр» (ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА») від 16.09.2011 року
ОСОБА_4 заявив про свій намір вийти зі
складу учасників товариства та просив
повернути майно в натурі, внесеного у
якості інвестиції. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
помер.

Позивач, як рідний брат
покійного ОСОБА_4, отримав 24.12.2013 р.
свідоцтво про право на спадщину за
законом р/н 5-1567 на спадкове майно у
вигляді частки в статутному фонді ТОВ
ПІІ «Автолюкс-Центр».

Позивач вважає, що вин має
право на судовий захист майнових прав
на нежитлову будівлю магазину
автозапчастин з пунктом заміни мастил,
тому просить задовольнити вимоги .

Представник позивача подав
до суду заяву про розгляд справи за
відсутністю

позивача , позов підтримує.

Представник відповідача
ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні
вимоги не визнали, свої заперечення
підтримує просить відмовити в
задоволенні позову.

Заслухав пояснення
представника відповідача, з.ясував
обставини справи, дослідив та
проаналізував матеріали справи, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позову.

Судом встановлено, що
ОСОБА_4 був одним із співзасновників
ТОВ ПІІ «Автолюкс-Центр» (ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА»), створеного в 2001
році. В якості свого внеску до
статутного капіталу ТОВ ПІІ
«Автолюкс-Центр» (ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА»), ОСОБА_4 вніс
грошові кошти та майнові кошти
(інвестицію) у вигляді збірно-розбірних
конструкцій станцій технічного
обслуговування та обладнання для них, з
яких були побудовані нежитлова будівля
магазин по реалізації автомобільних
аксесуарів та мастил, розташована за
адресою: АДРЕСА_2 та нежитлова будівля
магазин автозапчастин з пунктом заміни
автомастил, розташована за адресою:
АДРЕСА_1. 16 листопада 2011 року звернувся
з заявою про вихід про вихід з ТОВ ПІІ
«Автолюкс-Центр» (ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА») зі складу
учасників товариства та просив
повернути майно в натурі, внесеного у
якості інвестиції. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4
помер. Позивач, брат покійного ОСОБА_4 ,
отримав 24.12.2013 р. свідоцтво про право на
спадщину за законом р/н 5-1567 на спадкове
майно у вигляді частки в статутному
фонді ТОВ ПІІ «Автолюкс-Центр».

Відповідно до ч.І ст.12
Закону України «Про господарські
товариства» товариство є власником
майна, переданого йому учасниками у
власність як вклад до статутного
капіталу, іншого майна, набутого на
підставах, не заборонених законом.

Таким чином, усе майно,
передане колишнім засновником ОСОБА_4
до статутного капіталу ТОВ ПІІ
«Автолюкс-Центр» (ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА»), є власністю
зазначеного товариства.

Відповідно до ч.І ст.54
Закону України «Про господарські
товариства» при виході учасника з
товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується
вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному
капіталі. Виплата провадиться після
затвердження звіту за рік, в якому він
вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. На вимогу
учасника та за згодою товариства вклад
може бути повернуто повністю або
частково в натуральній формі.

Відповідно до рішення
Київського районного суду м. Одеси у
справі №1512/2-7789/2011 від 25 травня 2012 року (
абз.5 арк.9), за яким: «майнові вимоги
ОСОБА_4 можуть бути задоволені лише
шляхом отримання вартості частини
майна Товариства» та відповідно до ч.З
ст.61 ЦПК України не потребує
доказування. Однак, рішенням суду
ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні
права власності на нежитлову будівлю
магазин автозапчастин з пунктом заміни
автомастил, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1. Рішення від 25.05.2012 р. набуло
законної сили.(л.с.41-51)

Як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_2 ніколи не був ані
засновником, ані учасником ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА», ОСОБА_5 не є
учасником правовідносин з оплати
ОСОБА_4 вартості майна при його виході з
ТОВ «АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА» та своїм власним
майном за зобов'язаннями ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА» не відповідає.

Належним відповідачем у
даній справі за позовом ОСОБА_4 про
стягнення компенсації за іноземну
інвестицію може бути ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА», а в цьому разі
даний спір розглядається відповідно до
норм п.4 ч.І ст.12 ГПК України підлягає
вирішенню в порядку господарського
судочинства, за яким справи, що
виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів,
підвідомчі господарським судам. На
момент подання ОСОБА_4 заяви про вихід
зі складу учасників ТОВ ПІІ
«Автолюкс-Центр» (ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА»), нежитлова будівля,
яка належить на праві приватної
власності ОСОБА_2 не були власністю ТОВ
ПІІ «Автолюкс-Центр» (ТОВ
«АМВ-СЕРВІС-ОДЕСА»),

Зазначена нежитлова будівля
була набута ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 22 серпня
2011 року, укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_6

Вказані обставини
встановлені рішенням Київського
районного суду м. Одеси у справі
№1512/2-7789/2011 від 25 травня 2012 року (абз. 11-13
арк.9 абз.2 арк.10), залишеного в силі
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 жовтня 2012
року.

Відповідно до ч.З ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Крім того, заяву ОСОБА_1 про
перегляд рішення від 25.05.2012 р., залишено
без задоволення ухвалою Київського
районного суду м.Одеси від 14.07.2014 р.

Представлені суду матеріали
ні яким чином не доказують законність
позовних вимог позивача.

Відповідно до норм ч.1ст.58 ЦПК
України: належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування. Вимоги статті 10,60 ЦПК
України передбачають, що кожна сторона
зобов,язані довести ті обставини , на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, ч.2 ст.59 ЦПК
України зазначає, що обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Норми статті 13 ЦК України
визначають , що цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства
(ч1), не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання
правом в інших формах ( ч.3 ).

З урахуванням встановленого,
суд вважає, що позивачем не доказав
обґрунтованість своїх вимог, тому суд
відмовляє в задоволенні позову
повністю.

Керуючись ст.3, 10, 11, 14, 57- 64, 77, 88,158, 169
, 209, 212 - 215, 218, 222, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про зобов,язання передати в натурі
нежитлову будівлю магазину
автозапчастин з пунктом заміни мастил
по АДРЕСА_1, про зобов,язання не чинити
перешкоди в користуванні нежитловою
будівлею магазину по реалізації
автомобільних аксесуарів та мастил по
АДРЕСА_2 та не нежитловою будівлею
магазину автозапчастин з пунктом
заміни мастил по АДРЕСА_1 - залишити без
задоволення повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя