Справа №591/3175/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Бурда Б.В.Номер провадження
22-ц/788/1710/14 Суддя-доповідач - Попруга С. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодом Пассаж»

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 21 серпня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодом Пассаж»,

про розірвання договору, стягнення
передплати, штрафу, відшкодування
збитків та моральної шкоди, -

в с т а н о в
и л а:

08 травня 2014 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, свої вимоги обґрунтовував тим,
що 29 жовтня 2013 року між відповідачем та
ним було укладено договір №П0200,
відповідно якого ТОВ «Автодом Пассаж»
зобов'язалося протягом 55 банківських
днів передати йому у власність
автомобіль Renault Logan, комплектація якого
визначена у Додатку №1 до Договору. Він,
у свою чергу, зобов'язався прийняти
автомобіль та оплатити його вартість
на визначених договором умовах. 29
жовтня 2013 року він сплатив відповідачу
100 % вартості автомобіля - 111900,00 грн.
Проте, відповідач взяті на себе
зобов'язання не виконав пояснивши, що у
зв'язку з підвищенням цін на
автомобілі, ТОВ «Автодом Пассаж» не має
можливості передати позивачу
автомобіль за 111900 грн.

Посилаючись на такі обставини, ОСОБА_3
просив розірвати вищевказаний договір,
стягнути з відповідача сплачені за
договором кошти в розмірі 111900 грн.,
штраф, передбачений п.6.1 Договору за
період з 15 січня 2014 року по 08 травня 2014
року в розмірі 3826,98 грн., збитки в
розмірі 47668 грн. та 5000 грн. на
відшкодування завданої моральної
шкоди.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 21 серпня 2014 року позов
задоволено частково.

Розірвано договір № П0200 укладений 29
жовтня 2013 року між ТОВ «Автодом Пассаж»
та ОСОБА_3

Стягнуто з ТОВ «Автодом Пассаж» на
користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 111900
грн. сплачені за договором, штраф в
розмірі 3390,57 грн., а також збитки
завдані порушенням зобов'язання в сумі
47668 грн.

В іншій частині позову відмовлено за
необґрунтованістю.

Стягнуто з ТОВ «Автодом Пассаж» на
користь держави судовий збір в сумі
1629,59 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Автодом
Пассаж» посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати рішення в частині
стягнення з ТОВ «Автодом Пассаж» на
користь ОСОБА_3 збитків завданих
порушенням зобов'язання в розмірі 47668
грн. та ухвалити в цій частині нове
рішення про відмову в цій частині
позову.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується.

По суті доводить, що суд першої
інстанції ухвалюючи в оскаржуваній
частині рішення не з'ясував
причинно-наслідкового зв'язку між
протиправною поведінкою та завданими
збитками та не встановив наявності
вини відповідача, в зв'язку з чим дійшов
помилкового висновку. Вказує, що в
оскаржуваній частині суд без належних
доказів, вважав встановленим факт
заподіяння позивачеві збитків
завданих порушенням зобов'язання в
розмірі 47668 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його
представник ОСОБА_4 заперечували проти
доводів апеляційної скарги, вважали
рішення суду першої інстанції законним
і обґрунтованим.

Представник ТОВ «Автодом Пассаж» в
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду справи товариство
повідомлене належним чином.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції ухвалюючи
рішення в оскаржуваній частині по суті
виходив з того, що 29 жовтня 2013 року між
ТОВ «Автодом Пассаж» та ОСОБА_3 було
укладено договір купівлі-продажу №
П0200. За умовами якого (п. 2.1., 3.1, 5.1)
відповідач зобов'язувався передати
позивачу протягом 55 банківських днів з
моменту сплати ціни Товару, у власність
автомобіль Renault Logan 2013 року випуску,
комплектація якого визначена у Додатку
№1 до Договору, а позивач
зобов'язувався прийняти вказаний
автомобіль та здійснити 100% його оплату
в розмірі 111900,00 грн., у тому числі ПДВ 18
650,00 грн. у день підписання Договору.

29 жовтня 2013 року позивач на виконання
зобов'язання за вищезазначеним
договором сплатив у касу відповідача
111900 грн, що становить 100% вартості
автомобіля.

У визначений договором строк
відповідач не виконав взяті на себе
зобов'язання. Відповідач запропонував
позивачеві доплатити кошти за
автомобіль, або розірвати договір.
Розмір доплати визначений
відповідачем становить майже на 50 % від
первинно визначеної сторонами ціни
товару, тобто нова вартість товару
(автомобіля) становить 164767 грн.

Зазначена обставина являється
істотним порушенням договору,
відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, та
тягне за собою розірвання договору
відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України.

Відповідно до п.5.1 Договору відповідач
мав поставити товар протягом 55
банківських днів з моменту сплати
покупцем ціни товару, тобто до 27 січня
2014 року.

Згідно п.6.1 умов Договору, у випадку
невиконання або неналежного виконання
зобов'язань , передбачених п.5.1
продавець сплачує покупцю штраф за
кожний день прострочення в розмірі 0,03%
від сплаченої суми договору.

Станом на 08 травня 2014 року сума штрафу
відповідно до п.6.1 умов Договору
складає 3390,57 грн.

Укладаючи Договір з відповідачем,
позивач розраховував на настання
певної події - отримання у власність
автомобіля «Renault Logan» 2013 року випуску
для власних потреб та потреб своєї
родини. В результаті порушення ТОВ
«Автодом Пассаж» зобов'язань по
Договору та фактичної односторонньої
відмови від виконання зобов'язання,
позивачу на даний час не переданий
автомобіль та не повернуті грошові
кошти сплачені ним, які знецінились,
оскільки їх недостатньо для придбання
автомобіля тієї ж марки та класу.

З фотокопії листа ТОВ «Автодом Пассаж»
від 28 квітня 2014 року №1404.4 вбачається,
що станом на 28 квітня 2014 року ціна
автомобіля «Renault Logan» 2013 року випуску з
обраною позивачем комплектацією
становить 164676,00 грн., що вказує на
підвищення ціни на товар на 52776 грн.

Такими діями відповідача, якій у
визначений строк не виконав умов
договору, а в подальшому відмовився від
його виконання на визначених сторонами
умовах, завдані збитки позивачу на суму
збільшення вартості автомобіля.
Позивачем заявлена вимога по
відшкодування збитків в розмірі 47668
грн., виходячи з вартості аналогічного
автомобіля зазначеної на офіційному
сайті Renault Україна, тому відповідно до
положень ст. 623 ЦК України та ст. 11 ЦПК
України розмір збитків становить - 47668
грн.

Проте, погодитись з таким висновком
суду в оскаржуваній частині рішення
неможливо з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України, зокрема
передбачено, що під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Суд першої інстанції названих вимог
закону не повністю дотримався.

Так, до спірних правовідносин в частині
щодо стягнення збитків суд застосував
положення ст. 623, ч. 5 ст. 653 ЦК України,
тобто норми, які містяться в розділах
ЦК України, що регулюють загальні
положення про зобов'язання, загальні
положення про договір.

У той же час, як убачається з матеріалів
справи між сторонами 29 жовтня 2013 року
укладено в письмовій формі договір
купівлі-продажу (а.с. 6-10).

За цим договором продавець ТОВ
«Автодом Пассаж» одержав від покупця
ОСОБА_3 всю суму попередньої оплати
товару (автомобіля Renault Logan 2013 року
випуску) та не передав товар ОСОБА_3 у
встановлений договором строк до 27
січня 2014 року, п.5.1 Договору.

Статтею 693 ЦК України передбачено, що
якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку
щодо попередньої оплати товару
застосовуються положення статті 538
цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

На суму попередньої оплати
нараховуються проценти відповідно до
статті 536 цього Кодексу від дня, коли
товар мав бути переданий, до дня
фактичного передання товару покупцеві
або повернення йому суми попередньої
оплати. Договором може бути
встановлений обов'язок продавця
сплачувати проценти на суму
попередньої оплати від дня одержання
цієї суми від покупця.

Відповідно до ст. 665 ЦК України у разі
відмови продавця передати проданий
товар покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу.

Якщо продавець відмовився передати
річ, визначену індивідуальними
ознаками, покупець має право пред'явити
продавцеві вимоги відповідно до статті
620 цього Кодексу.

Відповідно ст. 184 ЦК України річ є
визначеною індивідуальними ознаками,
якщо вона наділена тільки їй
властивими ознаками, що вирізняють її
з-поміж інших однорідних речей,
індивідуалізуючи її.

Речі, визначені індивідуальними
ознаками, є незамінними.

Річ є визначеною родовими ознаками,
якщо вона має ознаки, властиві усім
речам того ж роду, та вимірюється
числом, вагою, мірою.

Річ, що має лише родові ознаки, є
замінною.

Як убачається з фотокопії
вищезазначеного договору укладеного
між ТОВ «Автодом Пассаж» та ОСОБА_3 та
додатку №1 до нього товар (автомобіль)
не є визначеним індивідуальними
ознаками, оскільки в договорі і додатку
до нього не зазначено заводського
номерного знаку (номеру шасі, номеру
двигуна), що не дає можливості виділити
автомобіль із партії автомобілів
ідентичної моделі.

Крім того, колегія суддів приймає до
уваги, що сторони домовились про
відповідальність Продавця за
невиконання поставки Товару,
передбачивши, що Продавець сплачує
покупцю штраф за кожен день прострочки
в розмірі 0,03% від сплаченої суми
Договору (п. 6.1 Договору).

Статтею 22 ЦК України, зокрема,
передбачено, що особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування шкоди у
меншому або більшому розмірі.

За змістом закону грошове вираження
майнової шкоди є збитками.

Проте, не будь-які витрати кредитора
вважаються реальними збитками та
підлягають відшкодуванню. Так,
кредиторові компенсуються лише ті
витрати, які ним вже були зроблені
внаслідок порушення його права, або ті,
які особа мусить зробити, якщо вони
можуть бути встановлені з розумною
ступінню достовірності.

Однією із обов'язкових умов
цивільно-правової відповідальності є
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою і шкодою (збитками). Названа
умова є об'єктивною, тобто причинним
зв'язком, що має юридичне значення для
настання відповідальності, вважається
лише той зв'язок, який вказує на
необхідність, закономірність та
неминучість шкоди, як наслідку
протиправних діянь особи. При цьому
протиправне діяння може бути єдиною
або головною причиною виникнення
шкоди.

З матеріалів справи вбачається, і
протилежного позивачем не доведено, що
непоставка продавцем автомобіля в
строки, передбачені договором
купівлі-продажу, не є єдиною або
головною причиною того, що на час
виникнення спору ціна автомобіля
значно зросла. Позивач не вказує, які
об'єктивні обставини (зобов'язання,
законодавство, тощо) примушують його
купувати автомобіль за ціною значно
вищою, ніж було передбачено у
вищезгаданому договорі
купівлі-продажу, тобто нести витрати,
які можуть бути встановлені з розумною
ступінню достовірності. Між не
поставкою товару (автомобіля) і
послідуючою різницею в цінах
аналогічного автомобіля, в бік
значного збільшення ціни, не
прослідковуються такі фактори як
необхідність, закономірність та
неминучість.

Отже колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції помилково застосував
до спірних відносин положення ст. 623, ч. 5
ст. 653 ЦК України, оскільки дані спірні
відносини регулюються вищевказаними
спеціальними нормами матеріального
закону.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції в частині стягнення з ТОВ
«Автодом Пассаж» на користь ОСОБА_3
збитків, завданих порушенням
зобов'язання в сумі 47668 грн. підлягає
скасуванню з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права
(п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України) з ухваленням в
цій частині нового рішення про відмову
в задоволенні цієї позовної вимоги.

Підлягає зміні рішення суду першої
інстанції і в частині розподілу
судових витрат.

Так, рішенням суду першої інстанції з
відповідача на користь позивача
стягнуто судовий збір в розмірі 1629,59
грн.

Оскільки у задоволенні вимоги про
стягнення з ТОВ «Автодом Пассаж» на
користь ОСОБА_3 збитків завданих
порушенням зобов'язання в сумі 47668 грн.
відмовлено, то розмір судового збору за
розгляд справи в суді першої інстанції
підлягає зменшенню та буде становить
1152,91грн. (1629,59 грн. - 476,68 грн. (47668 грн.*1%)).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3
необхідно стягнути на користь ТОВ
«Автодом Пассаж» судовий збір за
подачу апеляційної скарги в розмірі
238,34 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

в и р і ш и л
а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Автодом
Пассаж» задовольнити.

Скасувати рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 21 серпня 2014 року в
частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Автодом
Пассаж» на користь ОСОБА_3 збитків
завданих порушенням зобов'язання в
сумі 47668 грн. та ухвалити в цій частині
нове рішення про відмову в задоволенні
цієї позовної вимоги.

Змінити рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 21 серпня 2014 року в
частині розподілу судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодом Пассаж» на
користь ОСОБА_3 судовий збір за розгляд
справи у суді першої інстанції у
розмірі 1152,91грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автодом Пассаж»
судовий збір за подачу апеляційної
скарги в розмірі 238,34 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -