АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1055/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30, 31 Орендарчук
М. П. Доповідач в апеляційній
інстанції Бондаренко С. І. РІШЕННЯ
16 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоБондаренка С.
І.суддівВініченка Б. Б. , Новікова О. М.
при секретаріОвчаренко І.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Христинівського районного суду
Черкаської області від 04 лютого 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до
прокуратури Черкаської області,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Черкаській області,
Управління Державного казначейства
України в Черкаській області, третя
особа: Державне казначейство України
про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної незаконними діями
прокуратури і органу досудового
слідства та стягнення моральної шкоди,
заподіяної поширенням відомостей, що
не відповідають дійсності і порочать
честь, гідність та ділову репутацію, -
в с т а н о в и л а :
В лютому 2007 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до прокуратури
Христинівського району ,
Христинівського районного відділу
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Черкаській області,
третя особа на стороні відповідача:
Державне казначейство України про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної незаконними діями
прокуратури і органами досудового
слідства, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що 02.06.2000 року прокурором
Христинівського району Черкаської
області відносно нього порушена
кримінальна справа за ознаками
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 155-6 КК
України. Вказана справа була прийнята
слідчим Христинівського РВ УМВС
України в Черкаській області до
провадження і розслідувалась до
Постановою Христинівського районного
суду від 23 вересня 2004 року постанову
прокурора Христинівського району від
02.06.2000 року про порушення кримінальної
справи відносно ОСОБА_6 визнано
незаконною і скасовано.
Позивач вважає, що незаконні дії
відповідачів, а саме : порушення
кримінальної справи та проведення
слідчих дій протягом тривалого часу
заподіяли йому значну моральну шкоду,
яку він оцінює в 200 000 гривень.
А тому на підставі наведених обставин
позивач просив суд стягнути із
відповідачів на його користь за
рахунок коштів державного бюджету 200 000
гривень як компенсацію заподіяної йому
Ухвалою Христинівського районного
суду Черкаської області від 13 березня
2007 року замінено неналежних
відповідачів по справі за позовом
ОСОБА_6 до прокуратури Христинівського
району, Христинівського РВ УМВС
України в Черкаській області, третя
особа на стороні відповідачів Державне
казначейство України про
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної незаконними діями
прокуратури і органу досудового
слідства - прокуратура Христинівського
району та Христинівського РВ УМВС
України в Черкаській області на
належних відповідачів - Прокуратуру
Черкаської області та Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Черкаській області.
В подальшому позивач неодноразово
позовні вимоги змінював. В останній
заяві, поданій 8 червня 2012 року,
зазначивши відповідачами прокуратуру
Черкаської області, Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Черкаській області, Управління
Державного казначейства України в
Черкаській області, просив
відшкодувати моральну шкоду, завдану
внаслідок незаконного порушення 02.06.2000
року прокурором Христинівського
району Черкаської області відносно
нього кримінальної справи за ознаками
злочину , передбаченого ч. 6 ст. 155 КК
України та поширення службовими
особами Христинівського РВ УМВС
України такої інформації про нього
серед громадян м. Христинівка та
Монастирищенського району накладенням
заборони на вільне використання його
особистого майна, в розмірі 500 000
Рішенням Христинівського районного
суду Черкаської області від 04 лютого 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_6 до
прокуратури Черкаської області,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Черкаській області,
третя особа: Державне казначейство
України про відшкодування моральної
шкоди, заподіяної незаконними діями
прокуратури і органу досудового
слідства, відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись необґрунтованість та
незаконність, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове рішення
про задоволення його позовних вимог в
повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів судової палати приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення
виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
2 червня 2000 року прокурором
Христинівського району, порушено
кримінальну справу за фактом
незаконної торгівельної діяльності
гр.. ОСОБА_6 за ознаками злочину
передбаченого ч.3 ст.155-6 КК України.
Постановою Христинівського районного
суду Черкаської області від 23 вересня
2004 року, постанову прокурора
Христинівського району від 2 червня 2000
року визнано незаконною та скасовано, а
постановою ст.. оперуповноваженого
відділення по боротьбі з суб'єктами
господарювання, що мають ознаки
«фіктивності» ВПМ Уманської ОДПІ від 20
лютого 2010 року, по факту незаконної
торгівельної діяльності гр.. ОСОБА_6 в
порушенні кримінальної справи
відмовлено в зв'язку з відсутністю
події злочину.

Частинами 1,2 ст.1176 ЦК України, в
редакції чинній на час виникнення
правовідносин, встановлено, що шкода,
завдана фізичній особі внаслідок її
незаконного засудження, незаконного
притягнення до кримінальної
відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу
тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу дізнання,
попереднього (досудового) слідства,
прокуратури або суду. Право на
відшкодування шкоди, завданої фізичній
особі незаконними діями органів
дізнання, досудового слідства,
прокуратури або суду, виникає у
випадках, передбачених законом.

Згідно з п.1 частини 1 ст.1 Закону
України "Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду" , в
редакції чинній на час виникнення
правовідносин, відповідно до положень
цього Закону підлягає відшкодуванню
шкода, завдана громадянинові внаслідок
незаконного засудження, незаконного
притягнення як обвинуваченого,
незаконного взяття і тримання під
вартою, незаконного проведення в ході
розслідування чи судового розгляду
кримінальної справи обшуку, виїмки,
незаконного накладення арешту на
майно, незаконного відсторонення від
роботи (посади) та інших процесуальних
дій, що обмежують права громадян.

З матеріалів №5 про відмову в
порушенні кримінальної справи по
ст..155-6 КК України відносно ОСОБА_6
вбачається, що дій, які перелічені у
вказаній нормі Закону так і інших
процесуальних дій, що обмежували б
право ОСОБА_6 не вчинялось, більш того, в
матеріалах (а.с.102) мається протокол
допиту свідка ОСОБА_6 від 20 листопада 2000
року.

Таким чином, відповідачами, не
вчинялось дій, за вчинення яких
передбачена відповідальність.

Згідно частини 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В заяві про уточнення позовних
вимог, позивач зазначив, одною з
підстав позовних вимог той факт, що
органами слідства вживались запобіжні
заходи, а саме була накладена заборона
на видачу позивачу Христинівським
заводом продтоварів соняшникової олії,
як результат переробки насіння
соняшнику, яке належало позивачу на
праві приватної власності.

Докази, які підтверджували б
вказану обставину, в матеріалах про
відмову в порушенні кримінальної,
відсутні. На аркуші 35 мається лист
відділу податкової міліції
Христинівської міжрайонної державної
податкової інспекції від 26.04.2000 року
згідно якого призупинялась видача
готової продукції отриманої в
результаті переробки від зданої
сировини, щодо ОСОБА_10 і вчинювалась
вказана дія не відповідачами, ще до
порушення кримінальної справи та
листом слідчого від 21 серпня 2000 року
видачу продукції поновлено.

Не надано також позивачем і доказів про
поширення працівниками органів
внутрішніх справ відомостей, а
вчинення окремих процесуальних дій під
час розслідування справи є лише
виконанням працівниками
правоохоронних органів покладених на
них законом обов'язків, лист від 29
січня 2003 року (т.1 а.с.196) , є відповіддю на
звернення, в якому констатується факт
порушення кримінальної справи 02.06.2000
року і такий факт, на час написання
листа дійсно мав місце.

Разом з тим, суд першої інстанції,
розглядаючи справу, допустив порушення
норм процесуального права.

В системному аналізі норм ст..ст.3, 11, 31,33
ЦПК України, саме позивачу належить
право визначати відповідача, як особу
діями чи бездіяльністю якої, порушено
право позивача.

Позивач, подаючи заяву про уточнення
позовних вимог від 8.06.2012 року, визначив
в тому числі відповідачем Управління
державного казначейства України в
Черкаській області.

Не дивлячись на це, порушуючи норми ЦПК
України, суд першої інстанції, вказану
особу як відповідачем, в рішенні суду,
не вказав, зазначивши Державне
казначейство України як третя особа, в
вступній частині рішення, та як
відповідач в описовій частині, в
зв'язку з чим матеріали справи, двічі
повертались на до оформлення, але
вказаний недолік так і не був усунутий.

За таких обставин, рішення суду,
підлягає скасуванню і ухвалення нового
рішення.

Керуючись ст..ст.303,307,309,313,314,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від 04 лютого 2014
року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
прокуратури Черкаської області,
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Черкаській області,
Управління Державного казначейства
України в Черкаській області, третя
особа: Державне казначейство України
про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної незаконними діями
прокуратури і органу досудового
слідства та стягнення моральної шкоди,
заподіяної поширенням відомостей, що
не відповідають дійсності і порочать
честь, гідність та ділову репутацію -
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з часу проголошення та
може бути оскаржене в касаційному
порядку до суду касаційної інстанції
протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :