Справа №
№ 2/680/150/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2014 р.
смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Яцини О.І.,

при секретарі судового засідання -
Стандрійчук М.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на
стороні позивача без самостійних вимог
Інспекція державного архітектурного
контролю у Хмельницькій області про
скасування декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, свідоцтва на
право власності на гараж та знесення
самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до
відповідача, третя особа - Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Хмельницькій області про
знесення самочинного будівництва. В
обґрунтування вимог позивач вказав, що
в порушення чинних правових
містобудівних норм, які регламентують
питання містобудування та будівництва
відповідач самочинно на своїй
земельній ділянці побудував гараж на
відстані менше одного метра від межі,
що є порушенням вимог пункту 3.13 та 3.25
ДБН 360- 92** «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських
поселень». Будівництво відповідачем
самочинного гаража порушує права
позивача передбачені законодавством.

Просить суд зобов'язати відповідача за
власний рахунок знести самочинне
будівництво гаража по АДРЕСА_1,
скасувати свідоцтво на право власності
на гараж та скасувати декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації.

Позивач у судовому засіданні підтримав
позовні вимоги в повному обсязі і дав
пояснення згідно із змістом позовної
заяви.

Відповідач позов не визнав і пояснив,
що на власній земельній ділянці по
АДРЕСА_1 збудував гараж з дотриманням
всіх норм, просять відмовити у позові.

Представник інспекції ДАБК Гаврилюк
Ю.В. в судове засідання не з'явився,
подав заяву про розгляд справи без його
участі, при розгляді справи
покладається на думку суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, приходить до
наступного висновку.

Рішенням Новоушицької районної ради №
249 від 28 липня 1966 року відповідачу
надано земельну ділянку в розмірі 0,10 га
по АДРЕСА_1 під забудову житлового
будинку та сараю.

На підставі цього рішення відповідачу
видано свідоцтво на забудову садиби в
сільських населених пунктах
Української РСР.

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЗ
№332413 відповідачу на праві власності
належить земельна ділянка площею 0,1087
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, по АДРЕСА_2.

Згідно із Свідоцтвом про право
власності позивачу на праві власності
належить земельна ділянка площею 0,0945
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, яка розташована по
АДРЕСА_1.

Протоколом №00247 від 02 квітня 2013 року
ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної
відповідальності за порушення норм ст.
97 КУпАП.

22 квітня 2013 року під час позапланової
перевірки головним інженером
інспекційного відділу по Південному
району Гаврилюком Ю.В. складено припис
в якому ОСОБА_2 зобов'язано до 31 грудня
2013 року представити правовстановлюючі
документи на побудований гараж.

Декларацією про готовність об'єкта до
експлуатації №ХМ 021335 11 СОЗ від 12 грудня
2013 року підтверджується що закінчений
будівництвом об'єкт готовий до
експлуатації.

Частиною 1ст.15 ЦПК України передбачено,
що кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЗК України,
власники та землекористувачі
земельних ділянок повинні обрати такі
способи використання земельних
ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо).

Згідно зі статтею 104 ЗК України
власники та землекористувачі
земельних ділянок можуть вимагати
припинення діяльності на сусідній
земельній ділянці, здійснення якої
може призвести до шкідливого впливу на
здоров'я людей, тварин, на повітря,
земельні ділянки та інше.

За змістом ч.2 ст.152 ЗК України власник
земельної ділянки може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України,
житловий будинок будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належного
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно із ч 4 ст. 376 ЦК України, якщо
власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за його рахунок.

Відповідно до ч.7 ст.376 ЦПК, у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

У пунктах 5, 22, 24, 28 постанови «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» №6 від 30.03 2012 року пленум
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ роз'яснив, що відповідно до вимог
статті 376 ЦК право на звернення до суду
з позовом про знесення або перебудову
самочинно збудованого об'єкта
нерухомості мають як органи державної
влади, так і органи місцевого
самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб
право на звернення до суду належить і
таким особам за умови, що вони доведуть
наявність порушеного права (стаття 391
ЦК).

Знесення самочинного будівництва є
крайньою мірою і можливе лише тоді,
коли використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з
істотним відхиленням від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотним
порушенням будівельних норм і правил (у
тому числі за відсутності проекту),
можливе лише за умови, що неможлива
перебудова нерухомості відповідно до
проекту або відповідно до норм і
правил, визначених державними
правилами та санітарними нормами, або
якщо особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від такої
перебудови.

В інших випадках суд за позовом
відповідного державного органу чи
органу місцевого самоврядування може
на підставі частини сьомої статті 376 ЦК
зобов'язати забудовника здійснити
перебудову житлового будинку, будівлі,
споруди або іншого об'єкта нерухомості,
який побудовано чи будується з
істотними відхиленнями від проекту або
з істотним порушенням основних
будівельних норм і правил, у тому разі,
коли таке будівництво суперечить
суспільним інтересам, порушує права
інших осіб, коли порушення будівельних
норм і правил є істотним, а також є
технічна можливість виконати
перебудову.

При розгляді справ про знесення
самочинного будівництва, яке
здійснюється особою на власній
присадибній, дачній або садовій
земельній ділянці, суд має звертати
увагу на наявність будівельного
паспорта, технічних умов, документів,
що надають право виконувати підготовчі
та будівельні роботи, дотримання при
забудові будівельних норм та правил, а
також на наявність порушення прав
інших осіб.

З даних висновку експертизи № 205/014 від
05 серпня 2014 року вбачається, що
будівництво гаража по вул.Філатова,4 в
смт. Нова Ушиця Хмельницької області не
відповідає вимогам нормативних актів
в галузі будівництва. Одночасно з цим,
розміщення гаража на земельній ділянці
по вул.Філатова,4 відповідає Плану
забудови земельної ділянки від 28.07.1966
року.

Інші матеріали справи, в тому числі
протокол про адміністративне
правопорушення, припис про усунення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил, не
містять даних про порушення прав
позивача видачею декларації про
готовність об'єкта до експлуатації та
будівництвом гаража на земельній
ділянці. Питання про можливість його
перебудови у судовому засіданні
позивачем не ставилось.

Судовому захисту підлягає лише
порушене право. Однак, у судовому
засіданні порушення прав позивача не
доведено. Отже, підстави для
задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене та те, що позивач
в судовому засіданні доказів на
підтвердження своїх позовних вимог не
надав, не здобуто їх і в судовому
засіданні, суд приходить до висновку
про відмову в задоволені позову.

У зв'язку з тим, що у задоволенні позову
відмовлено у повному обсязі,
відповідно до ст.88 ЦПК України понесені
позивачем судові витрати не підлягають
стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.15, 376 ЦК України,
ст.ст.103,104, 152 ЗК України, ст.ст.10, 60, 88,
212-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про скасування декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
свідоцтва на право власності на гараж
та знесення самочинного будівництва -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: О. І. Яцина