Справа № 188/743/14-ц
Провадження № 2/188/391/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2014 року Петропавлівський
районний суд Дніпропетровської
області у складі головуючого судді -
Бурди П.О.,

при секретарі - Хандрига Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Петропавлівка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Миколаївської сільської ради про
встановлення належності спадкового
майна спадкодавцю та визнання права
власності на таке майно за спадкоємцем
в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

25.04.2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до відповідача про
визнання права власності на спадкове
майно.

В обґрунтування позову позивачка
зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_3, що підтверджується копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від
26.04.2012 року, після смерті якої
відкрилася спадщина у вигляді
домоволодіння АДРЕСА_1, що
підтверджується копією свідоцтва на
право особистої власності на будівлю №
770, виданого виконкомом
Петропавлівської районної ради
Дніпропетровської області 05.11.1988 року
на підставі рішення виконкому ради від
06.04.1988 року за № 177, зареєстрованого
Павлоградським БТІ 05.11.1988 року під № 14-77
за реєстраційним номером 25742150 та
земельної частки (паю), площею 7,210 га,
розташованої на території
Миколаївської сільської ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується копією Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІV-ДП № 076722, виданого 15.03.2002
року Петропавлівською районною
державною адміністрацією.

За життя ОСОБА_3 склала
заповіт, відповідно до якого земельну
частку (пай), площею 7,210 га, яка
розташована на території
Миколаївської сільської ради заповіла
у власність ОСОБА_1. Заповіт
посвідчений 13 січня 2012 року секретарем
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району та
зареєстрований в реєстрі під № 04.

15.06.2013 року ОСОБА_1 уклала шлюб з
ОСОБА_5 та взяла собі прізвище свого
чоловіка «ОСОБА_1», що підтверджується
копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2
від 15.06.2013 року.

Таким чином, позивачка є єдиним
спадкоємцем на земельну частку (пай) за
заповітом після смерті ОСОБА_3.

Позивачка стверджує, що своєчасно
та належним чином звернулася до
приватного нотаріуса
Петропавлівського районного
нотаріального округу
Дніпропетровської області з заявою про
одержання свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку
площею 7,210 га. сільськогосподарського
призначення, розташовану на території
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району.

17.05.2013 року нотаріус видав їй
свідоцтво про право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_3 на будинок АДРЕСА_1.

24.04.2014 року позивачці ОСОБА_1
нотаріус відмовив у видачі свідоцтва
про право власності в порядку
спадкування за заповітом на земельну
ділянку площею 7,210 га
сільськогосподарського призначення,
розташовану на території
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району, тому що вона
не надала витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку, тобто через те, що вказаній
земельній ділянці не присвоєний
кадастровий номер, який може бути
присвоєний тільки за заявою власника,
але він помер.

У позивачки відсутні умови для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину, тому
що вона не може отримати кадастровий
номер земельної ділянки і витяг з
Державного земельного кадастру, в
зв'язку з чим не може отримати
свідоцтво про право на спадщину і тому
звернулася з позовом до суду.

На підставі ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1225,
1261, 1270 ЦК України позивачка просить суд
визнати за нею, ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за заповітом, право
власності на земельну частку (пай),
площею 7,210 га сільськогосподарського
призначення, розташовану на території
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району, передану для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІV-ДП № 076722, виданого 15.03.2002
року.

Позивачка подав до суду письмову
заяву про розгляд справи за його
відсутності, в якій позовні вимоги
підтримав та просив задовольнити.

Відповідач Миколаївська
сільська рада подала до суду письмову
заяву про розгляд справи за
відсутності її представника, позовні
вимоги визнала.

В судове засідання сторони
не з'явилися, тому відповідно до правил
ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Вивчивши надані позивачем докази,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_3 була власником будинку
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
свідоцтва на право особистої власності
на будівлю № 770, виданого виконкомом
Петропавлівської районної ради
Дніпропетровської області 05.11.1988 року
на підставі рішення виконкому ради від
06.04.1988 за № 177, зареєстрованого
Павлоградським БТІ 05.11.1988 року під № 14-77
за реєстраційним номером 25742150 та
земельної частки (паю), площею 7,210 га,
розташованої на території
Миколаївської сільської ради,
переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується копією Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІV-ДП № 076722, виданого 15.03.2002
року.

13.01.2012 року ОСОБА_3 склала заповіт,
відповідно до якого земельну частку
(пай), площею 7,210 га., яка розташована на
території Миколаївської сільської
ради заповіла у власність ОСОБА_1.
Заповіт посвідчений секретарем
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району та
зареєстрований в реєстрі під № 04.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_3 від 26.04.2012 року,
виданого виконкомом Миколаївської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

15.06.2013 року ОСОБА_1 уклала
шлюб з ОСОБА_5 та взяла собі прізвище
свого чоловіка «ОСОБА_1», що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб серії НОМЕР_2 від 15.06.2013 року,
виданого виконкомом Миколаївської
сільської ради Петропавлівського
району Дніпропетровської області.

Згідно повідомлення Державного
кадастрового реєстратора
Держземагенства у Петропавлівському
районі Дніпропетровської області від
14.04.2014 року № 107 ОСОБА_1 відмовлено у
наданні відомостей, у зв'язку з тим, що у
Державному земельному кадастрі
відсутні відомості про кадастровий
номер, так як його не присвоєно.

Відповідно до витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
вартість земельної ділянки площею 7,210
га від 22.04.2014 року № 7/10-1506 складає 128 943
(сто двадцять вісім тисяч дев'ятсот
сорок три) грн.. 78 коп.

Позивачка зверталася до
нотаріуса, але постановою приватного
нотаріуса Петропавлівського районного
нотаріального округа від 24.04.2014 року їй
було відмовлено у видачі свідоцтва,
тому що вона не надала витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №7
від 30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку
встановленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформлені права на спадщину особа може
звернутись до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України
право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

У відповідності до ч.1 ст. 1216 ЦК
України спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК
України до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно зі ст. 1225 ЦК право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину, або не прийняти її.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року,
набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції
від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно
та їх обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передбаченої цим
Законом, за таких умов, якщо реєстрація
прав та їх обтяжень була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав та їх обтяжень
діяло законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Відповідно до пункту 2
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», який прийнято
07.07.2011 року, набрав чинності 07.08.2011 року,
згідно з яким державна реєстрація
земельної ділянки, яка була
приватизована, але кадастровий номер
не присвоєно і відомості про неї не
внесені до Державного реєстру земель,
здійснюється на підставі технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) за заявою їх власників.
Земельні ділянки, право власності
(користування) на які виникло до 2004
року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номера.

Отже, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
належним чином набула право власності
на земельну частку (пай), площею 7,210 га,
розташовану на території
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району, що
підтверджується Державним актом на
право приватної власності на землю
серії ІV-ДП № 076722, виданий 15.03.2002 року, а
позивач є спадкоємцем права власності
на зазначене спадкове майно.

На підставі викладеного, ст.ст. 328,
1216, 1218,1225, 1268 кодексу України, керуючись
статтями 208, 209,212-215,218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської
сільської ради про встановлення
належності спадкового майна
спадкодавцю та визнання права
власності на таке майно за спадкоємцем
в порядку спадкування за заповітом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за
спадкоємцем за заповітом, право
власності на земельну частку (пай),
площею 7,210 га, розташовану на території
Миколаївської сільської ради
Петропавлівського району, передану для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що належала на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю серії ІV-ДП № 076722, виданого 15.03.2002
року ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя П. О. Бурда