провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014 року

м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:
головуючого - судді Замеги О.В., при
секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного
акціонерного товариства "Народна
Фінансово - страхова компанія
"ДОБРОБУТ" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров"я
заподіяної дорожньо - транспортною
пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою про стягнення з
відповідачів на її користь
матеріальної шкоди в розмірі 6295.34 грн.,
моральної шкоди в розмірі 10000 грн.,
судових витрат, та витрат на надання
правової допомоги у розмірі 200 грн..

Мотивуючи тим, що 09.02.2011 року
приблизно о 18 год. 10 хв. відповідач,
керуючи автомобілем "Форд", д.н.з.
НОМЕР_1, цивільно-правова
відповідальність якого застрахована в
НФСК «Добробут», в м. Бердичеві по вул.
Свердлова, біля будинку № 1/2, на
нерегульованому пішохідному переході
не надав перевагу в русі їй, коли вона
переходила дорогу. Внаслідок чого вона
отримала легкі тілесні ушкодження, та з
06.02.2011 року по 14.02.2011 року проходила
лікування в хірургічному відділенні
Бердичівської ЦМЛ. Одразу після
хірургічного відділення її було
переведено на стаціонарне лікування до
неврологічного відділення, де
лікувалася до 27.02.2011 року. За час
лікування нею було витрачено особистих
коштів на ліки, та медичні процедури на
загальну суму 2525.34 грн.. Також під час
ДТП були пошкоджені її речі, а саме:
джемпер вартістю 450 грн., пуховик
варістю 1650 грн., чоботи вартістю 1220 грн.,
сумка вартістю 450 грн.. Загальна сума
матеріальної шкоди складає 6295,34 грн..
Постановою Бердичівського
міськрайонного суду від 16.02.2011 року
відповідача визнано винним у скоєнні
даної ДТП. Даною дорожньо -
транспортною пригодою їй також
заподіяно моральну шкоду, яка
виражаться в моральних переживаннях в
зв"язку з пошкодженням її здоров"я та
майна, ця подія поставила її в складне
матеріальне становище. Вона є одинокою
матір"ю, виховує неповнолітнього сина.
В зв"язку з її лікуванням її син часто
залишався дома один чи з чужими людьми.
Добровільно відшкодувати зазначені
кошти відповідачі не бажають.

В судове засідання позивачка, не
з"явилася, надала заяву про розгляд
справи в її відсутності, позовні вимоги
підтримує.

В судове засідання відповідач
ОСОБА_2, не з"явився, надав суду заяву
про розгляд справи в його відсутності,
позовні вимоги не визнає.

Представник відповідача - ПРАТ
"НФСК" "ДОБРОБУТ" в судове засідання не
з"явився, про час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК
України. Заяви про розгляд справи в
його відсутності суду не надав.

В зв»язку з неявкою в судове
засідання сторін розгляд справи
проводиться відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України.

З"ясувавши обставини справи, на
засадах змагальності, як того вимагає
ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з
ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог частково, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів вимог ст.
ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами
доказування в цивільній справі є
пояснення сторін і третіх осіб,
показання свідків, письмові докази,
речові докази і висновки експертів. Суд
приймає до розгляду лише ті докази, які
мають значення для справи. Обставини,
які за законом повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 09.02.2011 року
приблизно о 18 год. 10 хв. ОСОБА_2, керуючи
автомобілем "Форд", д.н.з. НОМЕР_1, в м.
Бердичеві по вул. Свердлова, біля
будинку № 1/2, на нерегульованому
пішохідному переході не надав перевагу
в русі ОСОБА_1, внаслідок чого вона
отримала легкі тілесні ушкодження,
даний факт сторони не оспорюють.

Постановою Бердичівського
міськрайонного суду від 16.02.2011 року
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даного
ДТП(а.с.15).

В зв"язку з вищевказаною ДТП 06.02.2011
року по 14.02.2011 року ОСОБА_1 проходила
лікування в хірургічному відділенні
Бердичівської ЦМЛ. В подальшому її було
переведено на стаціонарне лікування до
неврологічного відділення, де вона
лікувалася до 27.02.2011 року, що
підтверджується довідками(а.с. 6, 7).

За час лікування нею було
витрачено коштів на ліки та медичні
процедури на загальну суму 2525.34 грн., що
підтверджується квитанцією до
прибуткового ордеру, фіскальними
чеками(а.с.11-14).

Також під час вищезазначеного ДТП
були пошкоджені особисті речі ОСОБА_1, а
саме: джемпер вартістю 450 грн., пуховик
варістю 1650 грн., чоботи вартістю 1220 грн.,
сумка вартістю 450 грн. що
підтверджується товарними чеками(а.с.9).

Загальна сума матеріальної
шкоди завданої позивачці відповідачем
складає 6295.34 грн..

На момент ДТП цивільно-правова
відповідальність власника автомобіля
"Форд", д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в
ПАТ «НФСК «Добробут», що
підтверджується копією страхового
полісу № ВЕ/0424880(а.с.33).

Правовідносини в сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів врегульовані Законом України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", що спрямований на
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та майну
потерпілих при експлуатації наземних
транспортних засобів на території
України.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону
при настанні страхового випадку
страховик відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону для
отримання страхового відшкодування
особа, яка має право на відшкодування,
подає страховику відповідну заяву.

Заява про виплату страхового
відшкодування та необхідні документи
були подані позивачкою в червні 2014
року(а.с. 123), але до цього часу заподіяну
шкоду не відшкодовано.

Пунктом 33.1.4. ст. 33 та п. 37.1.4 ст. 37 ЗУ
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди, яка може бути підставою для
здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати),
водій транспортного засобу, причетний
до такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого МТСБУ зразка, а
також відомості про місцезнаходження
свого транспортного засобу та
пошкодженого майна, контактний телефон
та свою адресу. Якщо водій
транспортного засобу з поважних причин
не мав змоги виконати зазначений
обов'язок, він має підтвердити це
документально. Підставою для відмови
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати) є неподання
заяви про страхове відшкодування
впродовж одного року, якщо шкода
заподіяна майну потерпілого, і трьох
років, якщо шкода заподіяна здоров'ю
або життю потерпілого, з моменту
скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

В ч.ч. 2, 4 п. 16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» роз'яснено, що
питання про відшкодування шкоди самою
особою, відповідальність якої
застрахована, вирішується залежно від
висловленої нею згоди на таке
відшкодування та виконання чи
невиконання нею передбаченого ст. 33
ЗУ«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язку щодо письмового
надання страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку
письмового надання страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у передбачених
випадках - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 дотримався
вищенаведених вимог та належним чином
повідомив страховика про настання ДТП,
даний факт сторони не оспорюють.

На день судового розгляду справи
ПАТ «НФСК «Добробут» не ліквідована, не
визнана банкрутом, настання страхового
випадку підтверджується постановою
про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3, який керував
застрахованим транспортним засобом, а
тому позовні вимоги про стягнення з
відповідача - Приватного акціонерного
товариства «НФСК «Добробут»
матеріальної шкоди в розмірі 6295.34 грн.,
на користь позивачки підлягають
задоволенню в повному обсязі, і з цих же
підстав не підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення даної
шкоди з ОСОБА_2.

Крім того, суд вважає, що даною
дорожньо - транспортною пригодою
позивачці заподіяно моральну шкоду.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" відшкодування страховиком
моральної шкоди потерпілому
передбачено лише у разі ушкодження
здоров'я.

Згідно до п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК
України моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, а також у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

У відповідності до ч. 4 ст. 23 ЦК
України, моральна шкода
відшкодовується незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування. При
цьому відповідно до ч. 3 цієї ж статті
розмір грошового відшкодування
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
ступеня вини особи, яка завдала
моральної шкоди, якщо вина є підставою
для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

З положень п. 1 ст. 1167 ЦК України
вбачається, що моральна шкода, завдана
фізичній особі неправомірними діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що даною дорожньо -
транспортною пригодою позивачці
заподіяно моральну шкоду, яка
виражаться в спричиненні ушкодження
здоров"я, що підтверджується копією
постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи, та копіями
листків непрацездатності( а.с.2-4).

Визначаючи суму грошового
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд враховує, що життя людини є
найвищою соціальною цінністю,
позивачка безумовно зазнала моральних
страждань в зв"язку з ушкодженням її
здоров"я, а тому така шкода має бути
відшкодована.

Втім заявлений розмір такого
відшкодування, зважаючи на обставини
ДТП, суд вважає завищеним.

З урахуванням наведених норм
права та встановлених судом обставин
справи, виходячи з принципів
розумності та справедливості, суд
вважає, що розумним і справедливим
розміром морального (немайнової)
відшкодування шкоди в грошовому
виражені буде - 1500 гривень, і ця сума
підлягає стягненню з відповідача -
приватного акціонерного товариства
«НФСК «Добробут» на користь позивачки,
тобто позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню частково.

Що стосується позовних вимог
про стягнення витрат на правову
допомогу то дані витрати стягненню не
підлягають, оскільки позивачкою на
надано суду доказів їх понесення.

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд
стягує з відповідача - приватного
акціонерного товариства «НФСК
«Добробут» на користь держави судовий
збір.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 84, 85, 88, 197,
209, 212 - 214 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1168,
1187, 1201 Цивільного Кодексу України,
ст.ст. 22, 26-1, 35, 37 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів"суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задоволити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства « Народна
Фінансово - страхова компанія
"ДОБРОБУТ» на користь ОСОБА_1
матеріальну шкоду в розмірі 6295,34 грн.,
та моральну шкоду в розмірі 1500 грн..

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «"Народна
Фінансово - страхова компанія
"ДОБРОБУТ» на користь держави судовий
збір в розмірі 243.60 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров"я
заподіяної дорожньо - транспортною
пригодою, відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Житомирської області через
Бердичівський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня його оголошення.
Особам, які брали участь у справі, але
не були присутнім у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подавати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: