Справа № 161/7719/14-ц
Провадження № 2/161/2558/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

13 жовтня 2014 року
м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

при секретарі - Фурман Ю.В.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про звільнення від сплати
аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до ОСОБА_2 про звільнення від сплати
аліментів. Свій позов мотивує тим, що з
1991 року по 08 жовтня 2012 року перебував у
зареєстрованому шлюбі із
відповідачкою. Від шлюбу у них
народилося троє дітей, з них двоє є
неповнолітніми, це син - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 11.12.2012 року з нього стягуються
аліменти на утримання дітей в користь
відповідачки в розмірі 1/3 частини з
усіх видів доходів, але не менше ніж 30 %
від прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 12.11.2012
року і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття. Зазначає, що з
жовтня 2013 року діти постійно
проживають з ним та перебувають на його
утриманні та вихованні, однак
відповідач не бажає добровільно
відмовитись від аліментів і
використовує їх на власні потреби.
Просить припини сплату аліментів на
неповнолітніх дітей, стягнутих в
користь відповідача згідно з рішенням
Луцького міськрайонного суду від 11.12.2012
року та звільнити його від сплати
аліментів, стягувати з відповідача в
його користь аліменти на утримання
неповнолітніх дітей в розмірі 1/3
частини від її заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку та стягнути з
відповідача сплачені ним аліменти за
період з жовтня 2013 року по січень 2014
року в розмірі 3780,33 грн., крім того
стягнути з відповідача судовий збір.

Ухвалою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 07.04.2014 року
позов в частині стягнення з
відповідача аліментів на утримання
неповнолітніх дітей в користь
позивача, залишено без розгляду за
заявою позивача.

Позивач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги уточнив, суду
пояснив, що оскільки з ним проживає
лише один син ОСОБА_4, а син ОСОБА_5
проживає з відповідачкою, тому він не
повинен продовжувати сплачувати
аліменти відповідачці на утримання
дітей, просив звільнити його від сплати
аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги визнала
частково, підтвердила, що дійсно її син
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає на даний
час із позивачем, в той же час молодший
син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом
із нею, на даний час вона не працює, її
майновий стан є досить скрутним, а тому
вважає, що позивач зобов'язаний
утримувати свою дитину - сина ОСОБА_5.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши та оцінивши
представлені у справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов підлягає до задоволення
частково із врахуванням наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 29 вересня 1990 року
по 08 жовтня 2012 року (а.с.7-8).

Від шлюбу у позивача та відповідача
народилося троє дітей: ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується
копіями свідоцтвами про народження
(а.с.3,4,7).

На підставі рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 11.12.2012 року вирішено
стягувати щомісячно з позивача на
користь відповідача аліменти на
утримання неповнолітніх ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів
(заробітку), але не менше 30 % від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 12.11.2012
року і до досягнення найстаршою
дитиною повноліття (а.с.5-6).

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо
після набрання рішенням суду законної
сили, яким з відповідача присуджені
періодичні платежі, зміняться
обставини, що впливають на визначені
розміри платежів, їх тривалість чи
припинення, кожна сторона має право
шляхом пред'явлення нового позову
вимагати зміни розміру, строків
платежів або звільнення від них.

За період з жовтня 2013 року по січень 2014
року, позивачем на користь відповідача
на утримання неповнолітніх ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
було сплачено 3780,33 грн. аліментів (а.с.13).

З довідки про склад сім'ї та проживання
від 02 квітня 2014 року вбачається, що
ОСОБА_2 разом із дітьми ОСОБА_8, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 зареєстрована за адресою
АДРЕСА_1 (а.с.37).

Проте, з пояснень сторін в судовому
засіданні встановлено, що
неповнолітній ОСОБА_4 фактично
проживає із батьком за адресою смт.
Рокині вул. Тополева,6 та знаходиться на
його утриманні, а неповнолітній ОСОБА_5
проживає разом із відповідачем ОСОБА_2
Дану обставину не заперечила та
підтвердила в судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2 Крім того, в судовому
засіданні із пояснень неповнолітнього
ОСОБА_4 встановлено, що він проживає
разом із своїм батьком в незавершеному
будівництвом будинку по вул. Тополева,6
в смт. Рокині Луцького району, там
знаходяться його особисті речі, крім
того він знаходиться на утриманні
батька, з матірю не спілкується.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
звільнення позивача від сплати
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

При вирішенні позову ОСОБА_1 в частині
припинення стягнення аліментів на
утримання сина ОСОБА_5, суд відмовляє в
цій частині вимог з тих підстав, що
неповнолітній син ОСОБА_5 продовжує
проживати з матірю, а обставини, які
впливають на визначений розмір платежу
змінилися лише стосовно
неповнолітнього ОСОБА_4, який проживає
з батьком. Таким чином позивач повинен
виконувати свої обов'язки щодо
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5
з врахуванням рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 11.12.2012 року.

Разом із тим згідно ч.1 ст. 10 СК України
якщо певні сімейні відносини не
врегульовані цим кодексом, іншими
нормативно-правовими актами або
домовленістю сторін, до них
застосовуються норми цього кодексу,
які регулюють подібні
відносини(аналогія закону).

Відповідно до ч.3 ст.183 СК України якщо
після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто із батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї частки, що припадала
на дитину, яка досягла повноліття.

Але, оскільки правовідносини щодо
зміни розміру аліментів в зв'язку зі
звільненням від їх сплати не
врегульовані нормами чинного
сімейного законодавства, то в силу ч.1
ст. 10 СК України до них слід застосувати
положення ч.3 ст.183 СК України.

З врахуванням вищевикладеного, рішення
Луцького міськрайонного суду від 11
грудня 2012 року за яким з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на
утримання неповнолітніх дітей
підлягає виконанню лише щодо
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з
вирахуванням частки, яка припадала на
ОСОБА_4.

Тобто, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
підлягають стягненню аліменти на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення
Луцького міськрайонного суду від 11
грудня 2012 року у розмірі 1/6 частки з
усіх видів заробітку, починаючи з дня
набрання законної сили рішення у даній
справі.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215, 223 ЦПК
України, ст.ст. 180-183 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів
на утримання неповнолітньої дитини
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнутих на
підставі рішення Луцького
міськрайонного суду від 11 грудня 2012
року.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на рішення суду. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.М.Присяжнюк