АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6993/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Поштаренко О. В. Доповідач -
Єлізаренко І.А. Категорія 39
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Свистунової О.В.,

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 на рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
16 червня 2014 року по справі у позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про надання додаткового строку
для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ОСОБА_4 , третя особа Восьма
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора про надання додаткового строку
для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його батько - ОСОБА_5, після
смерті якого залишилась спадщина на
усе належне йому майно. У встановлений
законом строк, до нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини він не
звертався, оскільки батько пішов із
родини, коли йому було чотири роки. В
березні 2014 року за його місцем
проживання з»явилася ОСОБА_6, яка
назвалася донькою ОСОБА_5 і, відповідно,
його сестрою, та повідомила про смерть
батька. З метою досудового
врегулювання 01 квітня 2014 року він
звернувся до ОСОБА_4, яка є вдовою
старшого брата його батька та,
відповідно, його тіткою. ОСОБА_4 надала
розписку, згідно якої остання
зобов»язується повернути до 05 квітня
2014 року суму у розмірі 10 тисяч доларів
США, що належать йому після реалізації
будинку, належного за життя його
батьку. Проте 04 квітня 2014 року
відповідач ОСОБА_4, двері не відчинила і
повідомила, що спілкуватися не буде.
Оскільки до березня 2014 року йому нічого
не було відомо про смерть батька, так як
ні батько за життя, ні його родичі не
зверталися до нього з приводу тяжкої
хвороби батька, і відсутність
інформації про смерть батька є єдиною
причиною, з якої він пропустив строк
для прийняття спадщини, просив суд
визначити йому додатковий строк для
подачі заяви про прийняття спадщини, що
відкрилася після смерті батька -
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Самарського районного
суду м. Дніпропетровська від 16 червня
2014 року у задоволені позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_2 в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_5 - батько позивача ОСОБА_2, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7, 8).

30 квітня 2014 року постановою нотаріуса
про відмову у вчиненні нотаріальної
дії державним нотаріусом Восьмої
Дніпропетровської державної
нотаріальної контори ОСОБА_7 позивачу
ОСОБА_2 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті батька ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він
пропустив встановлений в ст.ст. 1268, 1269,
1270 ЦК України строк для прийняття
спадщини, а також не проживав та не був
зареєстрований з померлим на момент
його смерті за однією адресою (а.с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст. 1272 ЦК
України, якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого ст. 1270 цього
Кодексу не подав заяву про
прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за
позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Як вбачається з наданих
матеріалів справи позивач та його
батько, за життя, проживали у місті
Дніпропетровську, але за різними
адресами (а.с.60, 61, 110).

Звернувшись до суду зі вказаними
позовними вимогами, позивач посилався
на те, що про смерть батька, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, він дізнався у березні 2014
року, оскільки на протязі тривалого
часу з батьком не підтримував
родинних відносин, не спілкувався,
йому ніхто не повідомив про тяжку
хворобу батька та відсутність
інформації про смерть батька є єдиною
причиною, з якої він пропустив строк
для прийняття спадщини (а.с.2-5).

В п.24 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року №7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз»яснено, що вирішуючи
питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити із того, що
поважними є причини, пов»язані з
об»єктивними, непереборними, істотними
труднощами для спадкоємця на вчинення
цих дій.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене суд дійшов правильного
висновку, що відсутність інформації
про смерть батька, яка є єдиною
причиною, з якої позивач пропустив
строк для прийняття спадщини, про що
вказав у позовній заяві, не є
об»єктивними, непереборними, істотними
труднощами, які перешкоджали б
позивачу у встановлений законом строк
звернутися із заявою про прийняття
спадщини.

Доводи апеляційної скарги
стосовно того, що позивач не знав про
відкриття спадщини після смерті батька
з причини відсутності спілкування з
ним, відсутності спілкування з рідними
батька, що можна вважати поважною
причиною пропуску строку для прийняття
спадщини, є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи зводяться до тлумачення діючого
законодавства, незгоди з рішенням суду,
переоцінки висновків рішення суду та
не спростовують правильність рішення
суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що
спростовують правильність рішення
суду апелянтом не наведено, тому
рішення суду підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 16 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді