№ 308/5009/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.09.2014 року
місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в
особі:

головуючої судді - Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ужгороді
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом,
який в подальшому уточнила, до ОСОБА_3
про стягнення суми боргу в розмірі
198346,15 грн., процентів у розмірі 36313,22
грн., трьох процентів річних у розмірі
11229,73 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що
24.03.2012 р. ОСОБА_3 позичила від позивача
грошові кошти в розмірі 15000 доларів США,
з терміном повернення до 01.10.2012 р. Однак,
взяті на себе зобов'язання по
поверненню позики, відповідач не
виконала.

Представник позивача в судовому
засіданні уточнений позов підтримала,
та просила позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена
неодноразово, своєчасно та належним
чином, про причини неявки суд не
повідомила, а тому суд в порядку ст. 169
ч.4 ЦПК України, вважає, що справу слід
вирішити на підставі наявних у ній
доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 24 березня 2012 року
ОСОБА_2 позичила ОСОБА_3 грошові кошти у
розмірі 15000 доларів США, з терміном
повернення до 01.10.2012 року. Факт
отримання грошей підтверджується
розпискою від 24.03.2012 року. Відповідач,
взятий на себе обов'язок щодо
повернення боргу до 01.10.2012 року не
виконала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України), за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей також роду та такої ж
якості. Згідно ч. 2 ст. 1046 ЦК України,
договір позики вважається укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визнаних родовими ознаками.

Відповідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України
визначено, що позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Якщо договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, які були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,
встановлені договором.

Статтею 1050 Цивільного кодексу України
передбачено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З Листа Верховного Суду України
"Узагальнення судової практики
розгляду цивільних справ, які
виникають з кредитних правовідносин
(2009 - 2010 роки)" /абзац 13 розділу:
Застосування відповідальності,
передбаченої ст. 625 ЦК, разом з
неустойкою, яка встановлена іншим
законом чи договором, та процентів за
правомірне користування грошовими
коштами/ випливає наступне:

«При розгляді цього питання слід мати
на увазі, що проценти, визначені
статтями 536, 1048, 10561, 1061 ЦК, є платою за
користування чужими грошовими коштами,
яка, за відсутності іншої домовленості
сторін, сплачується боржником за весь
період користування грошовими коштами,
у тому числі після настання терміну їх
повернення. Поряд з цим за порушення
виконання грошового зобов'язання на
боржника покладається
відповідальність відповідно до ст. 625
ЦК, яка полягає у приєднанні до
невиконаного обов'язку нового
додаткового обов'язку у вигляді
відшкодування матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
за весь час прострочення, а також
сплати трьох процентів річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. Беручи до уваги різну
правову природу процентів,
передбачених статтями 536, 1048, 10561, 1061 ЦК,
і процентів, що стягуються відповідно
до ст. 625 ЦК, а також відсутність у
чинному законодавстві обмежень,
одночасне стягнення процентів,
передбачених ст. 536 ЦК та іншими
статтями, і відшкодування інфляційних
збитків за весь час прострочення, а
також сплата трьох процентів річних
від простроченої суми, передбачених ст.
625 ЦК, є правомірним (за умов, що такі
вимоги заявлені кредитором).»

Згідно представленого позивачем
розрахунку, заборгованість ОСОБА_3
перед позивачем, станом на 20.08.2014 року
становить 245889,1 грн. з яких: 198346,15 грн. -
основний борг; проценти - 36313,22 грн., три
відсотки річних - 11229,73 грн.

Крім цього, згідно ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача всі судові витрати в справі.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.509,526,610,625,1046-1050 ЦК
України та ст.ст.4,5,14,60,81,88,212-215,224-227 ЦПК
України, суд, -

Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення грошових коштів за борговою
розпискою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошові кошти за борговою розпискою
від 24.03.2012 р. в сумі 198346,15 грн. - основного
боргу, 36313,22 грн. - процентів, 11229,73 грн. -
трьох відсотків річних.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
суму судового збору у розмірі 2458,90 грн.
за подання позову і 121,80 грн. за
забезпечення позову.

Заяву про перегляд заочного рішення
суду може бути подано до Ужгородського
міськрайонного суду протягом 10 днів з
дня отримання його копії.

Суддя:
Лемак О.В.