АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 ц-796/1625/2014
Головуючий у І інстанції Шевченко Т.М.
Доповідач - Корчевний
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Лапчевській О.Ф.,
Слободянюк С.В.,

при секретарях Охневській Т.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Голосіївського
районного суду міста Києва від 08
листопада 2013 року в цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи -
ОСОБА_1 та Публічне акціонерне
товариство «Укрсоцбанк» про виділення
частки майна в натурі для звернення
стягнення на неї, колегія суду -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року позивач звернувся
до суду з позовом про виділення частки
із спільного майна в натурі для
звернення стягнення на неї.

В обгрунтування позовних вимог
зазначав, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 06 жовтня 2011 року
задоволено позов ОСОБА_2 постановлено
стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
борг у розмірі 577 977 (п»ятсот сімдесят
сім тисяч дев»ятсот сімдесят сім) грн.
та судові витрати. Борг ОСОБА_3 виник у
період перебування його у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_1, проте ні
боржником ні його дружиною борг не
сплачений.

Вказує, що так як борг не сплачений
відповідачами, то не маючи достатніх
коштів для погашення боргу, то позивач
може задовольнити свої вимоги по
поверненню боргу шляхом виділення в
натурі частки зі спільного нерухомого
майна, що належить колишньому подружжю
ОСОБА_1, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Враховуючи уточнення до позовної
заяви позивач просив визнати частку у
майні ОСОБА_1, яка виділена йому
рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 20.06.2013 року, у квартирі,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, на
яку може бути звернуто стягнення по
борговому зобов»язаню перед ОСОБА_2
Виділити у зазначеній квартирі з
частини ОСОБА_3 в натурі частку у
розмірі 22,14 кв.м. загальної площі, а 13,66
кв.м. житлової площі для подальшого
звернення стягнення на неї.

Рішенням Голосіївського районного
суду міста Києва від 08 листопада 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу та просить рішення
Голосіївського районного суду міста
Києва від 08 листопада 2013 року змінити,
виключивши з мотивувальної частини
висновок суду про те, що грошові кошти
на виконання умов інвестиційного
договору №144.12 від 28.02.2004 року
укладеного між ТОВ «КРП «Київ-Донбас»
та ОСОБА_3 були внесені за рахунок
грошових коштів, отриманих ОСОБА_3 на
підставі договору про надання
відновлювальної кредитної лінії.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку
про відмову в задоволенні апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
19.06.1999 року відділом реєстрації
одружень м. Миколаєва був
зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, у якому у них народилася донька
- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 21.05.2010 р. шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно відповіді від 28.03.2013 року №7431
(И-2013), наданої КП «Київське БТІ» на
запит суду, квартира №427 у будинку 59 на
вул. Жилянській в м. Києві
зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
власності, виданого Головним
управлінням житло забезпечення 26.09.2007
р. наказ №1676-с/КІ (а.с 29, 41)

Ріщенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 20.06.2013 року
виправленим ухвалою Голосіївського
районного суду міста Києва від 04.10.2013
року в порядку поділу спільного майна
подружжя визнано за ОСОБА_1 право
власності на 2/3 вказаної квартири, за
ОСОБА_3 визнано право власності на 1/3
частки квартири АДРЕСА_1. (а.с. 61, 76)

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що спірна квартира була придбана
подружжям влітку 2006 року і всі кошти за
неї були сплачені майже за 2 роки до
укладення ОСОБА_5 з ПАТ «Укрсоцбанк»
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії № 380/1190/08-ПІ від 23.04. 2008
р., а тому гроші отримані за цим
кредитним договором не витрачалися на
придбання спірної квартири.

Колегія суду не може прийняти доводи
зазначені в апеляційній скарзі,
виходячи із наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що
спірна квартира була придбана на
підставі Інвестиційного договору №144.12
від 28.02.2004 р. укладеного між ТОВ «КРП
«Київ-Донбас» та ОСОБА_3 та на підставі
договору про надання відновлювальної
кредитної лінії № 380/1190/08-ПІ від 23.04.2008
р., укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ
«Укрсоцбанк».

На підтвердження зазначеного, ОСОБА_3
подав заперечення на апеляційну
скаргу, в якому зазначив, що згідно
висновку про вартість майна від 25.07.2011
року ринкова вартість об»єкта оцінки -
чотирикімнатної квартири загальною
площею 157,10 кв.м. та житловою площею 96,90
кв.м., яка розташована за адресою
АДРЕСА_1 визначена у розмірі 6 260 000
(шість мільйонів двісті шістдесят
тисяч) грн. 00 коп.

Зазначений висновок зроблений з
урахуванням невід»ємного поліпшення,
які умовно неможливо відокремити від
майна без спричинення йому шкоди та
відокремлення яких призведе до
зменшення ринкової вартості майна, а
також вбудовані меблі та техніка.

Із пояснень вбачається, що всі
поліпшення в спірній квартирі були
виконані за особисті кошти ОСОБА_3, які
він отримав, у зв»язку з укладанням
кредитного договору з ПАТ
«Укрсоцбанк», від позик з фізичними
особами, та кошти, які отримував в дар в
батьків.

Крім того, колегія суду звертає увагу
на те, що на момент проведення
зазначених оздоблювальних робіт в
спірній квартирі апелянт не працювала,
а тому джерелом для придбання квартири
та проведення оздоблювальних робіт
були укладені між ОСОБА_3 та ПАТ
«Укрсоцбанк» кредитний договір №
380/1190/08-ПІ від 23.04.2008 р., інвестиційний
договір №144.12 від 28.02.2004 р. з ТОВ «КРП
«Київ-Донбас», позики з фізичними
особами, та кошти, які надавались
батьками ОСОБА_3

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків в рішенні суду не
спростовують та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Колегія суду приходить до висновку,
щорішення Голосіївського районного
суду міста Києва від 08 листопада 2013
року є законним, обґрунтованим та
змінні не підлягає, а апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
міста Києва від 08 листопада 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді