Провадження № 2/127/6104/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08.10.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки - адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

26.08.2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, мотивуючи свої
вимоги тим, що 03.10.1998 року у В РАГС
Вінницької міської ради Вінницької
області між сторонами по справі було
зареєстровано шлюб.

Від спільного шлюбу у сторін є
неповнолітні діти: син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1; та донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В даний час сторони проживають разом із
неповнолітніми дітьми, однак
відповідач не надає фінансової
допомоги та не здійснює матеріальне
забезпечення своєї сім`ї. В
добровільному порядку домовитись про
спільне утримання неповнолітніх дітей
сторони не можуть.

Тому, позивачка звернулась до суду з
даним позовом та просила стягувати з
відповідача на її користь на утримання
дітей аліменти у твердій грошовій сумі
в розмірі 4 000 грн., а саме по 2 000 грн. на
кожну дитину, щомісячно, починаючи з
дня подачі позовної заяви до суду до
досягнення дітьми повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник - адвокат ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили суд їх задовольнити з
мотивів, викладених у позовній заяві.
Окрім того, просили стягнути з
відповідача на користь позивачки
витрати на правову допомогу у розмірі 2
000 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги в
частині стягнення з нього аліментів на
користь позивачки на утримання дітей
визнав повністю. Так, суду пояснив, що
він дійсно матеріально забезпечений та
має бажання та можливість сплачувати
аліменти на утримання дітей по 2 000 грн.
на кожну дитину. Однак, щодо стягнення з
нього на користь позивачки витрат на
правову допомогу у розмірі 2 000 грн., то в
цій частині позову вимоги не визнав у
зв'язку з безпідставністю та просив у
задоволенні останніх відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, оцінивши
зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до часткового
задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні з
достовірністю встановлено, що 03.10.1998
року у В РАГС Вінницької міської ради
Вінницької області між сторонами по
справі було зареєстровано шлюб, про що
в книзі реєстрації актів про одруження
03.10.1998 року зроблено запис за №2029, що
підтверджується свідоцтвом про
одруження серії НОМЕР_2, виданим В РАГС
Вінницької міської ради Вінницької
області 03.10.1998 року (а.с.8).

Від спільного шлюбу у сторін є
неповнолітні діти: син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_4, виданого В
РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької
області 08.08.2006 року (а.с.6); та донька
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва
про народження серії НОМЕР_3, виданого В
РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької
області 18.05.2005 року (а.с.7).

Відповідно до ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Як вбачається з довідки квартального
комітету «Cлов`янка» від 12.08.2014 року №783
в даний час сторони та їх неповнолітні
діти проживають разом за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.9).

Однак, як стверджувала позивачка та її
представник в судовому засіданні
відповідач фінансової допомоги родині
не надає та не здійснює матеріальне
забезпечення їхніх спільних дітей. В
добровільному порядку домовитись про
спільне утримання неповнолітніх дітей
сторони не можуть.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено
перелік обставин, які враховуються
судом при визначенні розміру
аліментів, зокрема, стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

А тому, при визначенні суми стягнення
аліментів суд враховує вікову
категорію неповнолітніх дітей та
звичайні потреби дитини. Окрім того,
суд враховує, що відповідач є молодою,
фізично здоровою людиною
працездатного віку, матеріально
забезпечений, так як являється
фізичною особою-підприємцем та
займається підприємницькою діяльністю
згідно Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (а.с.10-11), виявив
бажання сплачувати аліменти на
утримання дітей у розмірі 4 000 грн., з
розрахунку по 2 000 грн. на кожну дитину,
інших утриманців окрім спільних дітей
сторін не має. А відтак, суд вважає за
можливе позовні вимоги в частині
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей задовольнити.

Що ж стосується позовних вимог в
частині стягнення з відповідача на
користь позивачки судових витрат, які
складаються з витрат на правову
допомогу у розмірі 2 000 грн., то суд
приходить до висновку що дані вимоги
підлягають до часткового задоволення з
наступних міркувань.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Зокрема, до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК
України).

Так, відповідно до ст.84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до cт.1 Закону України від
20.12.2011 року №4191-VI «Про граничний розмір
компенсації на правову допомогу у
цивільних та адміністративних
справах» розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

З матеріалів справи встановлено, що
правову допомогу позивачці на підставі
договору про надання правової допомоги
від 15.08.2014 року надавала адвокат ОСОБА_2
(а.с.30), та яка отримала від позивачки
винагороду за надання правової
допомоги відповідно до акту виконаних
робіт від 08.10.2014 року (а.с.33) у розмірі 2 000
грн., згідно квитанції від 15.08.2014 року
(а.с.32).

Однак, суд відноситься критично до
наданого акту виконаних робіт,
оскільки останній не відповідає
дійсності та вимогам закону, а сума
виконаних робіт є значно завищеною. А
тому, керуючись принципом розумності
та справедливості, суд приходить до
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову в цій частині, а
тому з відповідача на користь
позивачки слід стягнути витрати на
правову допомогу у розмірі 200 грн.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо
позивача, на користь якого ухвалено
рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Тому, з відповідача підлягає до
стягнення на користь держави 243,60 грн.
судового збору.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України, ст.ст.10,
60, 79, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
фізичної особи-підприємця, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій
грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі)
грн., щомісячно, починаючи з дня подачі
позовної заяви до суду, тобто з 26.08.2014
року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
фізичної особи-підприємця, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованої за
адресою: АДРЕСА_1, на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій
грошовій сумі у розмірі 2 000 (дві тисячі)
грн., щомісячно, починаючи з дня подачі
позовної заяви до суду, тобто з 26.08.2014
року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
витрати на правову допомогу у розмірі
200 (двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп. судового збору в дохід
держави

В іншій частині задоволення позову -
відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України
допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення суми
платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: