Р І Ш Е Н Н Я Провадження №
2/331/50/14

ЄУН 331/5592/13-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2014 року ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Запоріжжя

У складі : головуючого : - судді
ФЕДЧЕНКО І.М.

при секретарі:
МІХЕЄНКО Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою

ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «РОДОВІД БАНК», ОСОБА_2, 3-тя
особа: приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання недійсним кредитного
договору та визнання недійсним
договору іпотеки

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом в
якому зазначила, що вона з 21 квітня 1989
року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, про що
свідчить свідоцтво про шлюб, видане
21.04.1989 року за № 406 Ленінським відділом
РАЦС м. Запоріжжя.

В березні 2013 року позивачці стало
відомо, що 26 січня 2007 року між її
чоловіком -ОСОБА_2 та Публічним
акціонерним товариством «Родовід
Банк» було укладено кредитний договір
№ 34.2/СЖ-002.07.2, та з метою забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ОСОБА_2 та ПАТ «Родовід
Банк» також було укладено Договір
іпотеки, посвідчений ПН ЗМНО ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 190, із
змінами та доповненнями, внесеними
Додатковим договором № 1 від 01.02.10,
посвідченим ПН ЗМНО ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 71.

Предметом договору іпотеки виступає
квартира, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

Зазначена квартира була придбана на
ім'я ОСОБА_2 на спільні кошти подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час перебування їх
в зареєстрованому шлюбі.

Письмової згоди на укладання
вищезазначеного кредитного договору
та договору іпотеки між ОСОБА_2 та ПАТ
«Родовід Банк», позивачка не давала.

Просить суд визнати недійсним
кредитний договір № 34.2/СЖ-002.07.2 від
26.01.2007 року укладений між Публічним
акціонерним товариством «Родовідбанк»
та ОСОБА_2 та визнати недійсним Договір
іпотеки від 26.01.2007 р., укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Родовідбанк» та ОСОБА_2, а також
стягнути судові витрати з ПАТ «Родовід
Банк».

Надалі позивачка уточнювала позовні
вимоги остаточно просить суд 1) визнати
недійсним кредитний договір №
34.2/СЖ-002.07.2 від 26.01.2007 року укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Родовідбанк» та ОСОБА_2; 2) визнати
недійсним Договір іпотеки від 26.01.2007р.,
укладений між Публічним акціонерним
товариством «Родовідбанк» та ОСОБА_2 ,
посвідчений ПН ЗМНО ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 190, із
змінами та доповненнями, внесеними
Додатковим договором № 1 від 01.02.10,
посвідченим ПН ЗМНО ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 71; 3) у
зв'язку з визнанням недійсними
кредитного та іпотечного договорів
припинити запис про іпотеку у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно та зняти заборону
відчуження на речові права, відносно
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; 4) стягнути на користь позивача
судові витрати з ПАТ «Родовід Банк».

В судовому засіданні позивачка та
представник позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ «Родовід
Банк» проти позову заперечує, суду
надав письмові заперечення. Також
просить суд застосувати строки
позовної давності, накласти арешт на
майно, яке було предметом застави,,
зобов'язати повернути кредитодавцю
кошти за кредитним договором, а також
винести окрему ухвалу порушень закону
ОСОБА_2 та направити її до
правоохоронних органі прокуратури.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, повідомлявся належним
чином, причини неявки суду не
повідомив.

3-тя особа - Приватний нотаріус
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 проти позову заперечує,
суду надав заперечення.

Суд заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи , надані суду
докази, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 червня 2002 року
ОСОБА_2 була придбана квартира, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
відповідно до договору купівлі-продажу
квартири, посвідченого ПН ЗМНО ОСОБА_4,
20.06.2002 р. за реєстром №1120, та
зареєстрованого Орендним
підприємством ЗМБТІ 25.06.2002р. в
реєстровій книзі № 226 за реєстровим №
36047.

Зазначена квартира була придбана в
період зареєстрованого шлюбу між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Факт перебування в
шлюбі підтверджується свідоцтвом про
шлюб, виданим 21.04.1989 року за № 406
Ленінським відділом РАЦС м. Запоріжжя
та Витягом з Державного реєстру актів
цивільного стану, наданим Ленінським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
ЗМУЮ.

26 січня 2007 року між ОСОБА_2 та Публічним
акціонерним товариством «Родовід
Банк» було укладено кредитний договір
№ 34.2/СЖ-002.07.2, та з метою забезпечення
виконання зобов'язань за цим кредитним
договором між тими ж сторонами було
укладено Договір іпотеки, посвідчений
ПН ЗМНО ОСОБА_3, зареєстрований в
реєстрі за № 190, із змінами та
доповненнями, внесеними Додатковим
договором № 1 від 01.02.10, посвідченим ПН
ЗМНО ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі
за № 71. Предметом договору іпотеки
виступила, придбана ОСОБА_2, квартира,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За вказаним кредитним Договором та
Договором іпотеки виникли певні права
та обов'язки, а оскільки ці договори
укладені під час шлюбу, то ці права та
обов'язки виникають і для подружжя.

У відповідності до частини 3 статті 65
Сімейного кодексу України під час
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово.

До матеріалів справи жодною із сторін
не надано письмового підтвердження
того, що позивач ОСОБА_1 надавала свою
згоду на укладання її чоловіком ОСОБА_2
зазначених вище кредитного та
іпотечного договорів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 Цивільного
кодексу України правочин вважається
дрібним побутовим, якщо він
задовольняє побутові потреби особи,
відповідає її фізичному, духовному чи
соціальному розвитку та стосується
предмета, який має невисоку вартість.

Згідно п. 1.1, 1.2 спірного кредитного
Договору, він був укладений на суму
32994,86 (тридцять дві тисячі дев'ятсот
дев'яносто чотири доларів США 86 центів)
доларів США, а такий Договір за своєю
суттю не є дрібним побутовим і має
високу вартість (32 994,86 доларів США), а
отже позивач повинна була давати свою
письмову згоду на укладення цього
договору.

У відповідності до ч.2 ст.65 Сімейного
Кодексу України, дружина, чоловік
маєправо на звернення до суду з позовом
про визнання договору недійсним як
такого, що укладений другим із подружжя
без її, його згоди, якщо цей договір
виходить за межі дрібного побутового.

Згідно п.4 ст.65 Сімейного Кодексу
України договір, укладений одним із
подружжя в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для другого з подружжя, якщо
майно, одержане за договором,
використане в інтересах сім'ї, а як
зазначає позивач, то вона навіть не
здогадувалась про існування цих
Договорів, та отримані відповідачем
гроші не були витрачені в інтересах
сім'ї.

Зазначене вище призводить до настання
наслідків передбачених ст.203, ст.215
Цивільного кодексу України: стаття 203
ЦК України - Загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину: ч.1. Зміст правочину
не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також моральним засадам суспільства.
Стаття 215 ЦК України - Недійсність
правочину: ч.1. Підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Щодо застосування строків позовної
давності суд вважає за необхідне
відмовити, тому що суд вважає, що
позивачка не пропустила строки
позовної давності, тому що суд
погоджується з тим, що їй стало відомо
про те що її чоловік взяв кредит тільки
після винесення рішення Жовтневого
райсуду м. Запоріжжя 01.03.2013. Тому суд
вважає, що позивачка не пропустила
строк для звернення до суду.

Також не підлягає задоволенню
вимога відповідача про накладення
арешту на майно, яке було предметом
застави, та зобов'язання повернути
кошти за кредитним договором, тому що
рішення Жовтневого райсуду м.
Запоріжжя від 01.03.2013 року були стягнути
кошти з ОСОБА_2 і на теперішній час
відкрито виконавче провадження.

Керуючись ст.. ст.. 10,11,212,214-215, ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в
повному обсязі.

Визнати недійсним кредитний договір №
34.2/СЖ-002.07.2 від 26.01.2007 року укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Родовідбанк» та ОСОБА_2;

Визнати недійсним Договір іпотеки від
26.01.2007р., укладений між Публічним
акціонерним товариством «Родовідбанк»
та ОСОБА_2 , посвідчений ПН ЗМНО ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 190, із
змінами та доповненнями, внесеними
Додатковим договором № 1 від 01.02.10,
посвідченим ПН ЗМНО ОСОБА_3,
зареєстрований в реєстрі за № 71;

Припинити запис про іпотеку у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно та зняти заборону
відчуження на речові права, відносно
квартири, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, у зв'язку із визнанням
недійсним: кредитного Договору №
34.2/СЖ-002.07.2 від 26.01.2007 року укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Родовідбанк» та ОСОБА_2 та Договору
іпотеки від 26.01.2007р., укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Родовідбанк» та ОСОБА_2, посвідчений
ПН ЗМНО ОСОБА_3, зареєстрований в
реєстрі за № 190, із змінами та
доповненнями, внесеними Додатковим
договором №1 від 01.02.2010р., посвідченим
ПН ЗМНО ОСОБА_3, зареєстрований в
реєстрі за №71;

Стягнути з ПАТ «Родовід Банк» на
користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 114 грн. 70 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, особами ,
які були відсутні у судовому засіданні,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя:
Федченко І.М.