Провадження № 2/734/708/14
Справа
№ 734/2442/14
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 жовтня 2014 року
смт Козелець

Козелецький районний суд
Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бузунко
О.А.

за участю
секретаря Галюк Л.В.

у присутності позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради
Чернігівської області, Лихолітської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Відділ Держземагенства
у Козелецькому районі Чернігівської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

із позовною заявою про визнання за
законом права власності на спадкове
майно у суд звернулася ОСОБА_1 до
Козелецької селищної ради
Чернігівської області, Лихолітської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Відділ Держземагенства
у Козелецькому районі Чернігівської
області, з вищевказаними позовними
вимогами. Позовні вимоги мотивовані
тим, що після смерті чоловіка позивача -
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
залишилося спадкове майно, яке як
спадщину у визначений строк позивач
прийняла, проте оформити право
власності на успадковану частину
будинку АДРЕСА_1, не має можливості,
оскільки відсутні правовстановлюючі
документи на ім'я ОСОБА_3. Крім того, до
складу спадкового майна входить
земельна ділянка площею 2,5529 га у межах
згідно з планом, призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 776474; та земельна
ділянка площею 0,1030 га у межах згідно з
планом, призначена для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, на підставі Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯЕ № 776474. Оформити право
власності на вищевказані земельні
ділянки позивач не може з огляду на те,
що державні акти на ці земельні ділянки
були втрачені.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просила
задовольнити позов повністю та визнати
за нею право власності на ? частину
будинку та земельні ділянки.

В матеріалах справи міститься:

- заява за підписом голови Лихолітської
сільської ради Козелецького району
Чернігівської області про розгляд
справи за відсутності представника
ради та визнання позовних вимог /а.с. 32/;

- заява за підписом голови Козелецької
селищної ради Козелецького району
Чернігівської області про розгляд
справи за відсутності представника
ради /а.с. 33/

- заява за підписом представника
Відділу Держземагенства у
Козелецькому районі Чернігівської
області про розгляд справи за
відсутності представника відділу /а.с.
47/.

З огляду на те, що відповідно до Наказу
№ 77 від 18 січня 2013 року «Про
реорганізацію Управління Держкомзему
у Козелецькому районі Чернігівської
області» реорганізовано Управління
Держкомзему у Козелецькому районі
Чернігівської області шляхом
приєднання до Відділу Держземагенства
у Козелецькому районі Чернігівської
області /а.с. 49/, суд вважає, що в цій
справі третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору є
Відділ Держземагенства у Козелецькому
районі Чернігівської області.

Дослідивши матеріали справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
істотне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
наступних висновків.

При судовому розгляді цивільної справи
встановлено, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 7 - копія свідоцтва про
смерть/. Після померлого ОСОБА_3
залишилось спадкове майно - частина
житлового будинку із надвірними
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 та
земельні ділянки.

Після смерті ОСОБА_3 Козелецькою
районною державною нотаріальною
конторою була заведена спадкова
справа, з копії якої вбачається, що:

06 серпня 2013 року ОСОБА_1 подала заяву
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3 /а.с. 39/;

09 серпня 2013 року ОСОБА_4 подав заяву про
відмову від спадщини на користь ОСОБА_1
/а.с. 40/;

08 серпня 2013 року ОСОБА_5 подав заяву про
відмову від спадщини на користь ОСОБА_1
/а.с. 41/.

Згідно з довідкою, виданою Козелецькою
селищною радою Козелецького району
Чернігівської області 18 серпня 2014 року,
житловий будинок АДРЕСА_1 за станом на 15
квітня 1991 року відносився до
суспільної групи «робітничий двір»,
членами якого на той час були ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_4 /а.с. 10/. Згідно копії
свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є подружжям /а.с. 8/.

Як суспільна група «робітничий двір»
існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до
прийняття постанови Верховної Ради
Української РСР № 885-ХІІ, якою було
введено в дію Закон України «Про
власність».

Оскільки за станом на 15 квітня 1991 року
ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, будучи
членами робітничого двору, мали рівні
частки в майні цього двору, то після
смерті ОСОБА_3, спадкуванню підлягає 1/3
частка житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Козелецької селищної ради
народних депутатів від 20 січня 1994 року
№ 3 «Про затвердження актів введення в
експлуатацію індивідуальних
домоволодінь, та узаконення раніш
проведеного будівництва», затверджено
акт про закінчення будівництва та
введення в експлуатацію
індивідуального домоволодіння ОСОБА_3
по АДРЕСА_1 /а.с. 51/.

Відповідно до інформації з Реєстру
права власності на нерухоме майно від
22.08.2014 № 25956266 /а.с. 36/ та інформаційної
довідки з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від 22.08.2014 № 25956221
/а.с. 35/ у вказаних реєстрах відомості
щодо об'єкта по АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок», право
власності на жилий будинок, збудований
громадянином на відведеній в
установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий в експлуатацію,
виникає з часу його реєстрації у
виконкомі місцевої ради.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою.

Перешкодою в отриманні позивачем
свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно є те, що за життя
спадкодавцем не було оформлено
правовстановлюючі документи на
будинок.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині визнання права власності на
частину житлового будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_1 підлягають
частковому задоволенню і за позивачем
суд вважає можливими визнати право
власності на 1/3 частину зазначеного
будинку (з урахуванням того, що ОСОБА_1
єдина прийняла спадщину після смерті
свого чоловіка).

Щодо визнання права власності на
земельні ділянки суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30 травня 2008 року № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснено, що відповідно
до статті 1225 ЦК України право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування (зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

14 грудня 2009 року на ім'я ОСОБА_3 на
підставі розпорядження Козелецької
районної державної адміністрації від 15
лютого 2006 року, № 61 було виготовлено та
видано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
2,65 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, з
яких 2,55 га - рілля, 0,10 га - пасовища /а.с. 14
- копія Державного акта на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 776474/. Позивач просить визнати за нею
право власності на земельні ділянки,
оскільки державний акт було втрачено,
про що в пресі розміщено відповідне
оголошення /а.с. 23/.

Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право
власності громадяни України набувають
на земельні ділянки на підставі
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності,
прийняття спадщини. Право власності на
земельну ділянку посвідчується
державними актами.

У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК
України -"захист прав громадян та
юридичних осіб здійснюється шляхом
визнання прав".

При розробленні технічної
документації щодо встановлення меж
земельної ділянки та внесенні до
автоматизованої системи відомостей
про земельні ділянки, належні ОСОБА_3 на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 776474, було встановлено, що фактична
площа земельних ділянок становить 2,5529
га, кадастровий номер :06:001:0024, та
0,1030 га, кадастровий номер :06:003:0024
/а.с. 15-20/.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення
Державного земельного кадастру,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України 17 жовтня 2012 року,
відомості Державного земельного
кадастру є офіційними і вважаються
об'єктивними та достовірними, якщо інше
не доведено судом, тому суд вважає, що
саме в витязі з Державного земельного
кадастру більш повно та достовірно
визначено площу земельної ділянки.

Згідно з витягом з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку від 23 липня 2014 року щодо
земельної ділянки - кадастровий номер
:06:001:0024, площа 2,5529 га -
зареєстровані відомості про обмеження
у використанні земельної ділянки: вид
обмеження - охоронна зона навколо
(вздовж) об'єкта енергетичної системи
(площа земельної ділянки, на яку
поширюється обмеження - 0,3299 га, строк
дії обмеження - безстроково) - а.с. 15.

Згідно з витягом з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку від 23 липня 2014 року щодо
земельної ділянки - кадастровий номер
:06:003:0024, площа 0,1030 га -
зареєстровані відомості про обмеження
у використанні земельної ділянки: види
обмеження - охоронна зона навколо
(вздовж) об'єкта енергетичної системи
(площа земельної ділянки, на яку
поширюється обмеження - 0,0051 га, строк
дії обмеження - безстроково) та
прибережні захисні смуги вздовж річок,
навколо водойм та на островах (площа
земельної ділянки, на яку поширюється
обмеження - 0,0171 га, строк дії обмеження -
безстроково) - а.с. 18.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за
позивачем в порядку спадкування
підлягає визнанню право власності на
згадані земельні ділянки.

Керуючись ст.ст. 392, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК
України, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст.
60, 209, 212, 215, 218, 223, 294, 295 і 296 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Козелецької
селищної ради Чернігівської області,
Лихолітської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Відділ Держземагенства у Козелецькому
районі Чернігівської області про
визнання права власності за законом на
спадкове майно - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, паспорт серії
НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності
на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1, а саме:
житловий будинок (жила площа 42,5 м.кв.),
прибудова (цегла), сарай (шлакоблоки),
уборна (цегла), погріб (цегла), в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3
(померлого ІНФОРМАЦІЯ_3).

Визнати за ОСОБА_1, паспорт серії
НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_1, право власності
на: 1) земельну ділянку площею 2,5529 га у
межах згідно з планом, призначену для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 776474, розташовану на території
Лихолітської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області (кадастровий номер
:06:001:0024); 2) земельну ділянку площею
0,1030 га у межах згідно з планом,
призначену для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№ 776474, розташовану на території
Лихолітської сільської ради
Козелецького району Чернігівської
області (кадастровий номер
:06:003:0024), в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_3 (померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернігівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня його
проголошення через Козелецький
районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.А. Бузунко