АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2328/2014
Головуючий в І інстанції
Коваленко А.В. Категорія 34
Доповідач: Колісниченко А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Вадзінського
П.О.,при секретарі:Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Білозерського
районного суду Херсонської області від
29.05.2014 року у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія «Гарант
-Авто» до ОСОБА_6 про відшкодування у
порядку регресу шкоди, завданої
дорожньо- транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Білозерського районного суду
Херсонської області від 29.05.2014 року
позов ПАТ «УСК «Гарант - Авто»
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на
користь ПАТ «УСК «Гарант - Авто» в
рахунок відшкодування витрат,
пов'язаних зі сплатою страхового
відшкодування 36360 грн. та судовий збір в
сумі 363, 60 грн., а всього 36723, 60 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що суд першої інстанції
стягуючи кошти за спричинену шкоду
лише з одного відповідача - апелянта
ОСОБА_5, керувався тим, що позов ПАТ «УСК
«Гарант - Авто» пред'явлено одноосібно
до ОСОБА_5, як кермача вантажівки.
Взагалі, залишивши поза увагою, той
факт, що власником автомобіля є ОСОБА_7
Клопотання про залучення до участі у
справі ОСОБА_7, як співвідповідача,
судом не задоволено, що не відповідає
ст. 1190 ЦК України. Крім того, судом
першої інстанції не було взято до уваги
те, що в акті огляду від 03.03.2011 року не
зазначені покази одометра щодо пробігу
автомобіля, що викликає сумнів у
достовірності проведеного огляду, а
відтак і автотоварознавчого висновку
№ 44 від 07.03.2011 року. При цьому, відсутні
документи, що підтверджують проведення
ремонтних робіт FIAT Doblo. Також,
вважає, що в розумінні ст. 1187 ЦК України
апелянт не є особою, яка володіє
джерелом підвищеної небезпеки. У
зв'язку з чим, просив рішення суду
скасувати та ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог ПАТ «УСК
«Гарант - Авто» відмовити.

У письмових запереченнях на апеляцію
ПАТ «УСК «Гарант - Авто» посилаючись на
необґрунтованість доводів ОСОБА_5,
просило про відхилення скарги та
залишення рішення суду без змін.

ОСОБА_8 та його представниця ОСОБА_9, у
судовому засіданні на задоволенні
апеляції наполягали, з підстав
зазначених у скарзі.

Представник ПАТ «УСК «Гарант - Авто» -
Ляний М.І., у судовому засіданні проти
задоволення скарги заперечував,
вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явились до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, у визначених цивільно-
процесуальним законом межах, колегія
суддів вважає, що скарга ОСОБА_5
задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «УСК
«Гарант - Авто» суд першої інстанції
виходив з того, що до страховика, який
сплатив страхове відшкодування
потерпілій особі, перейшло право
вимоги до винної особи у розмірі
виплачено відшкодування, колегія
суддів погоджується із таким висновком
суду, оскільки до нього він дійшов
повно та всебічно дослідивши обставини
справи, дав належну оцінку наданим
сторонами доказам та вирішив спір з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що згідно полісу № 19G -0361260
добровільного страхування
транспортного засобу від 26.08.2010 року
вбачається, що ТОВ «Компрессорс
Інтернешнл» уклав із ВАТ «УКС
«Дженералі Гарант», яке 20.04.2011 року
змінило найменування на ПАТ «УСК
«Гарант - Авто» , договір страхування
належного ТОВ «Компрессорс
Інтернешнл» на праві власності
автомобіля «Fiat Doblo» державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, строк дії
договору до 25.08.2011 року (а.с.5).

18.02.2011 року з вини відповідача ОСОБА_5
сталася ДТП внаслідок чого
застрахований автомобіль був
пошкоджений (а.с. 8).

18.03.2011 року постановою Білозерського
районного суду Херсонської області,
яка набрала законної сили, ОСОБА_5
визнаний винним у вчиненні 18.02.2011 року
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, що призвело
до пошкодження застрахованого
автомобіля (а.с.12).

В травні 2011 року страховик виплатив
страхувальнику в рахунок
відшкодування витрат га страхове
відшкодування в сумі 36360 грн. вказана
сума зарахована страхувальнику 12.05.2011
року, що підтверджується платіжним
дорученням № 2446 від 12.05.2011 року (а.с.39).

Відповідно до ст. 27 ЗУ "Про страхування»
та ст. 993 ЦК України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Крім того, ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено
право страховика після виплати
страхового відшкодування подати
регрес ний позов.

08.01.2013 року позивач надіслав на адресу
відповідача претензію № 119674/24 АК від
08.01.2013 року про відшкодування 36 360, 00
грн. у порядку регресу. В свою чергу
відповідач надіслав лист від 21.01.2013
року, яким повідомив про те, що
цивільно- правова відповідальність
власника т/з «МАЗ» ОСОБА_7 була
застрахована у СК «Глобус» по полісу №
ВЕ/5279385 (а.с.41).

23.05.2013 року позивач надіслав на адресу
СК «Глобус» заяву про виплату
страхового відшкодування на 36 360, 00
грн. Але СК «Глобус» відмовило у
виплаті страхового відшкодування
посилаючись на те, що за вказаним
полісом № ВЕ/5279385 застраховано
напівпричіп ТІТАН НОМЕР_2, а т/з «МАЗ»
НОМЕР_3 не був забезпечений, а отже СК
«Глобус» не має правових підстав для
виплати страхового відшкодування
(а.с.43).

Таким чином, оскільки ПАТ «УСК
«Гарант-Авто» виплатило страхове
відшкодування в порядку визначеному
чинним законодавством за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих, тому
за правилами ст. 27 ЗУ «Про страхування»
та ст. 993 ЦК України позивач після
виплати страхового відшкодування
отримав право зворотної вимоги до
особи, відповідальної за завдану шкоду.

Враховуючи те, що відповідачем не
доведено той факт, що між ним та
власником транспортного засобу
укладався цивільно-правовий договір
або він керував транспортним засобом у
зв'язку із виконанням трудових
(службових) обов'язків на підставі
трудового договору (контракту) з
власником транспортного засобу, а
також не доведено той факт, що
відповідач звертався до СТзДВ
«Глобус» із заявою - повідомленням про
настання випадку, тому колегія суддів,
вважає, що суд першої дійшов
правильного висновку про стягнення з
відповідача ОСОБА_5 витрат, пов'язаних
зі сплатою страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те,
що ОСОБА_5 не порушував Правил
дорожнього руху, та не його дії мали
причинно-наслідковий зв'язок з
настанням ДТП, колегія суддів до уваги
не приймає, оскільки в матеріалах
справи є постанова Білозерського
районного суду Херсонської області від
18.03.2011 року, якою відповідача
притягнуто до адміністративної
відповідальності за порушення вимог
ст. 124 КУпАП.

Колегія суддів також не приймає
доводи апелянта щодо недоведеності ПАТ
«УСК «Гарант - Авто» розміру збитків та
завищеної вартості відновлювального
ремонту, завданої власнику автомобіля
«Fiat Doblo», р/н НОМЕР_1, оскільки в суді
першої інстанції позивачем надано
висновок № 44 від 07.03.2011 року в якому
зазначено збитки та вартість ремонту
пошкодженого автомобіля.

Інші доводи апеляційної скарги,
колегія суддів до уваги не приймає,
оскільки вони не спростовують
висновків суду і не містять посилання
на нові факти або засоби доказування,
які мають значення для справи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції, а відтак
і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 29.05.2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: