Головуючий у І інстанції Протасова
О.М.Провадження № 22-ц/780/4858/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

1 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Данілова О.М., Суханової Є.М.,

При секретарі: Микитенко Д.А.

розглянула в відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 липня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Узинської
міської ради Білоцерківського району
Київської області, третя особа ОСОБА_4
про визнання права власності на
частину квартири.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року позивачі ОСОБА_2,
ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом до
Узинської міської ради
Білоцерківського району Київської
області, третя особа: ОСОБА_4 про
визнання права власності на частину
квартири.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що
право власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_6

Відповідно до заповіту від 10.06.1997 року,
все своє майно ОСОБА_6 заповідала
своєму сину ОСОБА_7

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачі зазначали, що ОСОБА_8, фактично
вступив у володіння спадковим майном,
після смерті своєї матері та перевіз до
своєї квартири майно, яке належило їй
за життя.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачі зазначали, що на день смерті
ОСОБА_8, його дружина ОСОБА_9,
постійно проживала разом з ним у
квартирі АДРЕСА_2, та фактично прийняла
спадщину після померлого.

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивачі вказували, що як спадкоємці
першої черги 10.04.2009 року вони отримали
свідоцтва про право на спадщину за
законом на грошові внески матері в
Ощадбанку, однак оформити права на
квартиру не змогли у зв'язку з тим, що
спадкодавці належним чином не оформили
свої спадкові права.

Позивачі просили, визнати за кожним з
них право власності по 1/8 частині
квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування
за законом після смерті матері -
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 липня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_5, подали
апеляційну скаргу, в якій просили
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити їх позовні вимоги в
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_5,
посилались на те, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з порушення
норм матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_5,
зазначали, що у зв'язку з неоформленням
своїх спадкових прав на частину
спірної квартири їх батьком ОСОБА_8, а
пізніше і матір'ю ОСОБА_9, позивачі не
мали можливості надати нотаріусу
документи в підтвердження тієї
обставини, що частина спірної квартири
входила до маси спадкового майна, яке
вони успадкували після смерті своєї
матері ОСОБА_9

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повного і всебічно з'ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Судом встановлено, що право власності
на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1
зареєстроване за ОСОБА_6. (а.с. 8).

Відповідно до заповіту від 10.06.1997 року,
все своє майно ОСОБА_6 заповідала
своєму сину ОСОБА_7. (а.с. 12).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с. 13).

Судом встановлено, що ОСОБА_8, фактично
вступив у володіння спадковим майном,
після смерті своєї матері та перевіз до
своєї квартири майно, яке належало їй
за життя.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

Як видно зі свідоцтва про одруження та
довідок №№377, 378 від 11.03.2009 р., виданих
комунальним підприємством - філією-806,
на день смерті ОСОБА_8 його дружина
ОСОБА_9 постійно проживали разом у
квартирі АДРЕСА_2.(а.с.14, 16, 19).

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 18).

Як видно із свідоцтв від 10.04.2009 року,
позивачі у встановлений законом строк
звернулися до нотаріуса та отримали
свідоцтва про право на спадщину за
законом на грошові внески в Ощадному
банку, що належали ОСОБА_8, спадкоємицею
якого була дружина ОСОБА_9 (а.с. 20-21).

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України,
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно із ст.67 Закону України "Про
нотаріат" свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством. Якщо
нотаріусом обґрунтовано відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
виникає цивільно-правовий спір, що
підлягає розглядові у позовному
провадженні (п.3.1 листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4/-13 "Про судову
практику розгляду цивільних справ про
спадкування").

Пленум Верховного Суду України у
постанові від 30 травня 2008 року №7 „Про
судову практику у справах про
спадкування" роз'яснив, що свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Суд першої інсатнції вірно дійшов
висновку щодо відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_5, оскільки
доказів того, що вони звертались до
нотаріуса за свідоцтвом про право на
спадщину на нерухоме майно та отримали
відмову у цьому позивачі суду не
надали, як не надали і доказів того, що
відповідач порушив їх права, свободи чи
інтереси.

Колегія суддів, з огляду на зазначене,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дав належну оцінку зібраним доказам,
вірно послався на закон, що регулює
спірні правовідносини, дійшов
правильного висновку про відмвову в
задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та
обгрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303 ,307, 308, 313-315, 317,319, ЦПК
України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: