Справа № 328/1468/14-ц
Провадження 2/329/144/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд
Запорізької області

в складі головуючого -судді: Поди
Н.М

при секретарі :
Сивак В.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні смт. Чернігівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Токмацької міжрайонної прокуратури
Запорізької області, ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди, завданої
виправданому громадянину

В С Т
А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
вищевказаним позовом, де зазначив, що
05.03.2002р. слідчий Токмацького МВ УМВС
ОСОБА_2, виконуючи замовлення -
директора ТОВ «Токмактепломережа»
незаконно і необгрунтовано притягнув
його до кримінальної відповідальності
за ч.1, ч.3, ч.4 ст. 358 КК України. Внаслідок
незаконних дій слідчого ОСОБА_2 він
знаходився на підписці про невиїзд та
на протязі 137 місяців піддавався
глибоким душевним стражданням, що
зачіпало його честь, гідність, ділову
репутацію та його імідж як юриста.

Продовжуючи дорозслідувати затяжну
справу, спочатку слідчий ОСОБА_6, потім
слідчі ОСОБА_7, ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10
фальсифікували докази, протоколи
допиту свідків, крадіжку зі справи
речових доказів 2 шт. друкарських
машинок, оригіналу договору від
21.05.2001р., 3 шт. компакт - дисків фіксації
судових процесів, погрозами вбивства з
боку слідчого та держобвинувача,
нанесенням тілесних ушкоджень з боку
слідчого, вимаганням хабара зі сторони
слідчого ОСОБА_6. В свою чергу Токмацька
міжрайонна прокуратура і прокурор
Деркульський С.В. не контролювали хід
слідчих дій, в результаті чого слідчі
затягли справу на 137 місяців. Крім того,
в період з 21 по 28 жовтня 2002р., коли
кримінальна справа №2260231 за його
обвинуваченням знаходилась у
прокуратурі, з неї «зник» речовий
доказ, оригінал договору про
теплопостачання від 21.05.2001р. і ОСОБА_3
намагався пред'явити йому з цього
приводу обвинувачення за ст. 185 КК
України.

04.04.2014р. в.о. прокурора Савран А.М. своєю
постановою незаконно відмовив йому у
відшкодуванні шкоди, виправданому
громадянину, не приймає заходів
прокурорського реагування для
прийняття слідчо
оперативно-розшукових дій для
долучення до справи «зниклих» речових
доказів і розкриття скоєних злочинів в
ході дорозслідування справи слідчими,
прокурорами та суддями. Також
необгрунтовано відмовляється
відшкодовувати йому моральну шкоду у
розмірі 166 866 грн. та вартість договору у
розмірі 50 000 тис., вартість 2 друкарських
машинок у розмірі 8000 грн. та
неотриманий грошовий дохід
виправданому громадянину у розмірі 397
268 грн.

Просив суд стягнути з відповідачів у
солідарному порядку на його користь
моральну шкоду у розмірі 166 866 грн.,
вартість договору на теплопостачання
від 21.05.2001р. у розмірі 50 000 грн. та
визнавши даний договір
відповідаючого умовам ст.ст. 203-207 ЦК
України, також відшкодувати шкоду у
вигляді не отриманого ним доходу у
розмірі 397 268 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
неодноразово змінював позовні вимоги.
09.10.2014р. уточнивши позовні вимоги
відмовився від позовних вимог до
відповідача ОСОБА_3 та просив
відшкодувати не отриманий дохід
виправданому - реабілітованому
громадянину в сумі 780100грн. із
розрахунку середньомісячного доходу
громадян України за серпень і
вересень місяці 2014р.(5300грн. х
137місяців), та визнати ксерокопію
договору про надання послуг з
теплопостачання від 21.05.2001р.
відповідаючого вимогам ст.ст.203-207 ЦК
України і стягнути вартість
вищевказаного договору в зв"язку із
його втратою з матеріалів
кримінальної справи у розмірі 50000 грн.
Стягнути витрати на проїзд до суду
при розгляді даної справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином, до
суду надав письмову заяву в якій
просив розглянути справу без його
участі та відмовити в задоволенні
позову.

Представник відповідача,
Токмацької міжрайонної прокуратури,
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не
визнав та просив відмовити в його
задоволенні вказавши, що порядок
відшкодування не отриманих грошових
доходів визначений Законом України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду». Відповідачем,
Токмацькою міжрайонною прокуратурою
04.04.2014р. винесено постанову у відмові
відповідачеві у відшкодуванні шкоди
передбаченої п.п.1, 3, 4 ст.З Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду». На
даний час відсутнє рішення про
оскарження даної постанови. Позовні
вимоги в частині визнання договору
про надання послуг із
теплопостачання від 21.05.2001р.
відповідаючого вимогам ст.ст.203-207 ЦК
України та стягнення вартості
договору у розмірі 50000 грн. в зв"язку
із втратою вищевказаного договору
не грунтуються на правових нормах
законів України.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином,
про що свідчить поштове повідомлення
про вручення судової повістки.
Письмових заперечень на позов до
суду не надав, причини неявки суду
не повідомив.

Суд заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача Токмацької
міжрайонної прокуратури, вивчивши та
дослідивши матеріали справи вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Токмацьким МВ ГУМВС України в
Запорізькій області 05.03.2002року
відносно ОСОБА_1 було порушено
кримінальну справу по обвинуваченню
за ст.15, ч.4 ст.190, ч.1,3 ст.358 КК України.

25.11.2002р. вищевказану кримінальну справу
в частині пред'явленого
обвинувачення ОСОБА_1 за ст.15, ч.4 ст.190
КК України - закрито.

28.07.2013р. кримінальне провадження в
частині пред'явленого обвинувачення
ОСОБА_1 за ч.ч.1,3 ст.358 КК України також
закрито постановою заступника
Токмацького міжрайонного прокурора
Запорізької області, у зв'язку із не
встановленням достатніх доказів
винуватості ОСОБА_1

ОСОБА_1 просив відшкодувати не
отриманий дохід як виправданому
громадянину у зв'язку із притягненням
його до кримінальної
відповідальності за ч.1 ст.358 КК
України Обґрунтовуючи позовні вимоги
позивач вказав, що він пенсіонер за
віком з 2000р., однак з розглядом
кримінальної справи не мав
можливості поїхати на заробітки до
Києва, чи в інші міста.

Суд вважає за необхідне відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог
в частині відшкодування не
отриманого доходу як виправданому
громадянину у зв'язку із притягненням
його до кримінальної
відповідальності за ч.1 ст.358 КК
України так як відшкодування
проводиться в порядку визначеному
Законом України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду».

Відповідно до ст.12 Закону України
„ Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду" розмір
відшкодування, зазначений, зокрема: у
п.1 цього Закону, а саме - сум, грошових
доходів які позивач втратив
внаслідок незаконних дій визначають
відповідні органи дізнання, досудового
слідства, прокуратури і суду, про що
орган, який провадив слідчі дії чи
розглядав справу в місячний термін з
дня звернення громадянина виносить
постанову.

У разі незгоди з винесеною
постановою(ухвалою) про відшкодування
шкоди громадянин відповідно до
положень цивільно-процесуального
законодавства може оскаржити
постанову до суду.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідно до вищевказаного закону 04
квітня 2014 року постановою Токмацького
міжрайонного прокурора позивачу
відмовлено у відшкодуванні шкоди,
передбаченої п.п.1, 3, 4 ст.З Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду» та
роз"яснено порядок її оскарження. Із
пояснень позивача постанова
оскаржується в Токмацькому районному
суді. Запорізької області.

Позивач просив стягнути вартість
договору про надання послуг з
теплопостачання від 21.05.2001р. у розмірі
50000 грн. в зв"язку із втратою
вищевказаного договору при розгляді
кримінальної справи відносно нього.

Однак, рішенням Чернігівського
районного суду від 24.04.14р. у справі
№328/4139/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
Токмацького ГУ УМВС України в
Запорізькій області, ОСОБА_6, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про повернення тимчасово
вилученого майна та відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
відмовлено ОСОБА_1 в частині стягнення
вартості договору про надання послуг з
теплопостачання від 21.05.2001р. в розмірі 50
тис. грн. за недоведеністю розміру
такої шкоди.

Тобто, є вже рішення суду відносно
даної позовної вимоги, яке набрало
законної сили.

Крім того, позивач, ОСОБА_1 в
судовому засіданні не обґрунтував
свої вимоги про визнання ксерокопії
вищевказаного договору
відповідаючого вимогам ст.ст.203-207 ЦК
України, не конкретизуючи їх, також не
вказав підстави визнання договору
таким та необхідність встановлення
правовідносин за даним договором.
ОСОБА_1 в судовому засіданні лише
вказав, що задоволення даної вимоги
необхідно йому для морального
задоволення. Також пояснив, що
послуги з теплопостачання надаються
йому за іншим договором.

Двосторонній правочин є погоджена
дія двох сторін.

За таких обставин суд вважає за
необхідне відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні у вищевказаній частині
позовних вимог.

Крім того, позивач просив
задовольнити позовні вимоги
відповідно до ст.ст. 1167, 1173,1174,1176,
1190,1191,1192,1213 ЦК України.

Відповідно до статей 1167, 1176 ЦК України,
рішеннями Токмацького районного суду
Запорізької області від 01 листопада
2013р. та апеляційного суду
Запорізької області від 17 грудня
2013р. на користь ОСОБА_1 вже
відшкодовано з Державного бюджету
України моральну шкоду завдану
незаконними діями внаслідок
незаконного притягнення ОСОБА_1 до
кримінальної відповідальності,
незаконним застосуванням
запобіжного заходу у вигляді
підписки про невиїзд органами
досудового слідства, прокуратури,
суду, в розмірі 156846грн.

Статтями 1173,1174 ЦК України передбачено
відшкодування державою шкоди
завданої фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, діями, чи
бездіяльністю посадової або
службової особи та ін. при
здійсненні нею своїх повноважень. До
вищевказаних осіб не мають
висуватися вимоги про відшкодування
шкоди.

Позивач обґрунтовуючи позовні
вимоги посилається на статті 1190,1191,1192
ЦК України.

Стаття 1191 ЦК України передбачає право
держави зворотної вимоги до винної
особи тільки у разі встановлення в
діях такої особи складу злочину за
обвинувальним вироком суду щодо
даної особи, який набрав законної
сили.

Відповідно до ст.1192 ЦК України
позивачем не надано жодного доказу
завдання його майну шкоди.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюються на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі вищевикладеного, суд не
вбачає підстав для задоволення
позову. Позивач не довів обставини
на які він посилається, як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60,209, 212-215 ЦПК
України, 1173,1174, 1191, 1192 ЦК Україги, суд -

В И
Р І Ш И В:

Позивачу, ОСОБА_1 в задоволенні позову
до ОСОБА_2, Токмацької міжрайонної
прокуратури Запорізької області,
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
завданої виправданому громадянину
ОСОБА_1 - відмовити

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя