Справа №592/118/13- ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Костенко В. Г.Номер
провадження 22-ц/788/1246/14 Суддя-доповідач -
Хвостик С. Г. Категорія - 5
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Таран С. А. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 19 березня 2014 року та
його ж апеляційну скаргу на додаткове
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 22 липня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про поділ майна, -

в с т
а н о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 19 березня 2014 року, в
мотивувальну та резолютивну частину
якого відповідно до ухвали цього ж суду
від 10 червня 2014 року були внесені
виправлення, задоволено позов ОСОБА_4.

Поділено житловий будинок разом з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1, припинено право спільної
часткової власності та виділено в
натурі:

- ОСОБА_4 1/2 частину будинку в складі:
приміщення № 9 (коридор) площею 7,9 кв.м,
приміщення № 10 (житлова кімната) площею
16,0 кв.м, приміщення № 11 (коридор) площею
1,3 кв.м, приміщення № 12 (санвузол) площею
7,4 кв.м, приміщення № 13 (хол) площею 11,3
кв.м, приміщення № 14 (житлова кімната)
площею 22,4 кв.м, приміщення № 15
(гардеробна) площею 8,0 кв.м, приміщення
№ 16 (коридор) площею 7,4 кв.м, приміщення
№ ІV (підвал) площею 26,7 кв.м, приміщення
№ 8 (роздягальня) площею 10,6 кв.м, а
всього загальною площею 119 кв.м та
господарські будівлі і споруди: 1/2
частину огорожі № 1, гараж під літ. «Л»,
а також визнано за нею право особистої
приватної власності на це майно;

- ОСОБА_3 виділено 1/2 частину будинку в
складі: приміщення № 2 (кухня) площею 16,9
кв.м, приміщення № 3 (ванна) площею 6,2
кв.м, приміщення № 4 (коридор) площею 1,0
кв.м, приміщення № 5 (вбиральня) площею
1,4 кв.м, приміщення № 7 (житлова кімната)
площею 27,5 кв.м, приміщення № 1 (сходова
клітка) площею 6,3 кв.м, приміщення № ІІ
(підвал) площею 38,9 кв.м, приміщення №
ІІІ (підвал) площею 42,0 кв.м, тамбур V
площею 1,6 кв.м, приміщення № 1 (коридор)
площею 3,2 кв.м, приміщення № 6 (коридор)
площею 11,9 кв.м, а всього загальною
площею 156,9 кв.м та господарські будівлі
і споруди: 1/2 частину огорожі № 1,
вбиральню під літ. «И», а також визнано
за ним право особистої приватної
власності на це майно.

Зобов'язано ОСОБА_4 за власні кошти та
власними силами закласти дверний
проріз між приміщенням підвалу ІІІ та
ІV; влаштувати сходи з приміщення
підвалу ІV до гаража під літ. «Л»;
змінити цільове призначення гаража на
приміщення вхідної групи до приміщень;
зменшити в'їзний проріз до гаража та
заповнити його вхідним дверним блоком;
влаштувати дверний проріз між
приміщенням роздягальні № 8 та гаражем
під літ. «Л»; закласти дверний проріз
між приміщенням коридору № 1 та
роздягальнею № 8; добудувати тамбур над
приміщенням гаража під літ. «Л»;
закласти проріз для сходів в
приміщенні холу № 13.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за свій
рахунок здійснити устаткування
виділених частин будинку (квартир)
самостійними системами опалення,
електроосвітлення та газопостачання.

Поділено земельну ділянку площею 0,0999
га кадастровий номер :23:015:0010,
розташовану по АДРЕСА_1, з припиненням
права спільної часткової власності на
неї та виділено в натурі:

- ОСОБА_4 1/2 частину земельної ділянки
площею 499,5 кв.м (999 * 1/2) (позначену
зеленим кольором у додатку 11 варіанту
VІ висновку експертизи № 7869/11264/11265 від
29 листопада 2013 року), визнавши за нею
право власності на це нерухоме майно;

- ОСОБА_3 1/2 частину земельної ділянки
площею 499,5 кв.м (999 * 1/2) (позначену жовтим
кольором у додатку 11 варіанту VІ
висновку експертизи № 7869/11264/11265 від 29
листопада 2013 року), визнавши за ним
право власності на це майно.

Визначено границю меж між земельними
ділянками на відстані 12,1 м від крапки А
по прямій довжиною 13,16 м, по лінії
розподілу житлового будинку, від
житлового будинку по прямій відрізок
довжиною 15,17 м, поворот праворуч
відрізок довжиною 19,89 м, що розділяє
праву сторону житлового будинку на
відрізки 5,65 м та 35,59 м.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 15587
грн. 30 коп. для відшкодування витрат.

Додатковим рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 22 липня 2014
року поділено житловий будинок разом з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 з припиненням права
спільної часткової власності та
виділено в натурі:

- ОСОБА_4 - 1/2 частину вказаного майна, а
більш точно - 495/1000 частин, та визнано
право особистої приватної власності;

- ОСОБА_3 - 1/2 частину, а більш точно - 505/1000
частин, та визнано право особистої
приватної власності.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
компенсацію за зменшення її частки у
цьому майні в сумі 4280 грн.

Вказані судові рішення відповідач
оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі на рішення суду
від 19 березня 2014 року та на додаткове
рішення цього ж суду від 22 липня 2014 року
ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду змінити, провівши
розподіл житлового будинку разом з
господарськими будівлями і спорудами
по АДРЕСА_1 за варіантом № 2 висновку
комісійної судової
будівельно-технічної експертизи від 29
листопада 2013 року за № 7869/11264/11265, а
стосовно поділу земельної ділянки, то -
за іншим варіантом розподілу, ніж
запропоновано цією експертизою.

В доводах апеляційної скарги
відповідач вказує на несправедливість
визначеного в оскаржуваному рішенні
суду як варіанту розподілу спірного
житлового будинку, так і земельної
ділянки, оскільки, як він вважає, в цих
варіантах враховані лише інтереси
позивачки. Крім того, при проведенні
розподілу житлового будинку жодний з
варіантів розподілу не був узгоджений
з пожежною та санітарною службами,
службою енергопостачання, газовою
службою та водоканалом, а від органу
місцевої влади не було отримано
дозволу на переобладнання і
перепланування, що залишилось поза
увагою суду першої інстанції.

Також, на думку відповідача, є
несправедливим те, що за визначеним
судом першої інстанції варіантом
розподілу житлового будинку у
виділеній позивачці частині
залишились газовий та електричний
лічильники, газовий котел, що потребує
від нього додаткових затрат для їх
придбання. До того ж, позивачка
тривалий час не проживає у спірному
будинку та має намір продати належну їй
частину у спірному майні в той час, як
він мешкає в цьому будинку та іншого
житла не має.

Отже, на його думку, більш прийнятним є
другий варіант експертизи щодо поділу
жилого будинку та господарських
будівель і споруд.

Що стосується надвірних будівель і
споруд, то виділені відповідачу у
власність вбиральня «И» та частина
огорожі є майже зруйнованими та
непридатними для використання, чого не
врахував суд.

Також відповідач вважає
необґрунтованою стягнуту з нього судом
першої інстанції суму 4920 грн., як надану
позивачу правову допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про задоволення
апеляційних скарг, пояснення позивача
ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_7 про
залишення рішень суду без змін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішень суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга на рішення суду від 19
березня 2014 року підлягає частковому
задоволенню, а на додаткове рішення
суду від 22 липня 2014 року підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони з 03 жовтня 2003 року перебували в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.10).

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 16 квітня 2009 року шлюб
між сторонами розірвано (т.1, а.с.9).

Під час перебування у шлюбі сторони
побудували житловий будинок загальною
площею 273,7 кв.м, житловою площею 65,9 кв.м,
з підвалами ІІ площею 38,9, ІІІ - 42,0 кв.м, ІV
- 26,7 кв.м, разом з гаражем під літ. «Л»,
вбиральнею під літ. «И», огорожею № 1 по
АДРЕСА_1, зареєстрованого на позивачку,
що розташовані на земельній ділянці
площею 0,0999 га, яка відповідно до
державного акту на право власності на
земельну ділянку від 10 березня 2005 року
належала ОСОБА_4 (т.1, а.с.7, 8, 12-18).

25 вересня 2007 року сторони уклали
письмовий нотаріально посвідчений
договір про розподіл майна подружжя,
відповідно до якого спільне нерухоме
майно, набуте в шлюбі, поділили порівну,
а саме: по 1/2 частині кожному, що
складається з житлового будинку разом
з господарськими будівлями і спорудами
та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і
земельної ділянки загальною площею 0,0999
га, з кадастровим номером :23:015:0010,
на якій розташований цей будинок (т.1,
а.с.11).

Рішенням Апеляційного суду Сумської
області від 29 травня 2012 року
встановлено порядок користування
вказаним житловим будинком з
господарськими будівлями і спорудами
та виділено в користування ОСОБА_4
наступні приміщення в житловому
будинку: приміщення №9 (коридор), площею
7,9 кв.м, №10 (житлова), площею 16,0 кв.м, №11
(коридор), площею 1,3 кв.м, №12 (санвузол),
площею 7,4 кв.м, №13 (хол), площею 11,3 кв.м,
№14 (житлова), площею 22,4 кв.м, №15
(гардеробна), площею 8,0 кв.м, №16
(коридор), площею 7,4 кв.м, № ІV (підвал),
площею 26,7 кв.м, загальною площею 108,4
кв.м, а також господарські будівлі і
споруди - 1/2 частина огорожі №1, гараж
літ. «Л».

ОСОБА_3 виділено в користування
наступні приміщення в житловому
будинку по АДРЕСА_1: приміщення №2
(кухня), площею 16,9 кв.м, №3 (вана), площею
6,2 кв.м, №4 (коридор), площею 1,0 кв.м, №5
(вбиральня), площею 1,4 кв.м, №7 (житлова),
площею 27,5 кв.м, №8 (роздягальня), площею
10,6 кв.м, № І (сходова клітка), площею 6,3
кв.м, № ІІ (підвал), площею 38,9 кв.м, № ІІІ
(підвал), площею 42,0 кв.м, загальною
площею 150,8 кв.м, а також господарські
будівлі і споруди - 1/2 частина огорожі
№1, вбиральня літ. «И» (т.1, а.с.33-35).

Звертаючись до суду із даним позовом,
ОСОБА_4 обґрунтовувала свої вимоги тим,
що через вкрай недоброзичливі стосунки
з відповідачем ОСОБА_3 вона не має
можливості проживати в цьому жилому
будинку, у зв'язку з чим спільне
користування нерухомим майном є
неможливим. Тому вона просила поділити
спірний житловий будинок разом з
господарськими будівлями і спорудами
та земельну ділянку таким чином, щоб
зберігся раніше встановлений порядок
користування житловим будинком і при
цьому, щоб була дотримана рівність
часток сторін у праві власності на
майно і виключалась можливість спільно
ним користуватись.

Відповідно до висновку комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи № 7869/11264/11265 від 29 листопада
2013 року вказаний житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами
може бути поділений заявленим
позивачем способом з влаштуванням
окремих входів та виділенням окремих
земельних ділянок з окремими в'їздами
відповідно до вимог
нормативно-правових актів в галузі
будівництва (т.1, а.с.144-183, 184-228).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із рівності часток
сторін у праві спільної часткової
власності на нерухоме майно, із
технічної можливості провести його
поділ в натурі, тому припинивши право
спільної часткової власності на
спірний житловий будинок з
господарськими будівлями і спорудами,
провів реальний його розподіл за
варіантом № 1 висновку комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи від 29 листопада 2013 року за №
7869/11264/11265, а також стосовно земельної
ділянки - за варіантом № VІ вказаного
висновку комісійної судової
будівельно-технічної експертизи,
беручи до уваги обставини того, що
заявлений позивачем спосіб вирішення
спору є можливим та прийнятним для обох
сторін через те, що після поділу майна
вони самостійно зможуть ним
користуватись, а їх права та інтереси
при цьому будуть захищені.

При перегляді рішень суду першої
інстанції колегія суддів виходить з
наступного.

Згідно зі ст.361 ЦК України співвласник
має право самостійно розпорядитися
своєю часткою у праві спільної
часткової власності.

Як передбачено ч.ч.1, 3 ст.364 ЦК України,
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі
частки із спільного майна для
співвласника, який здійснив такий
виділ, право спільної часткової
власності на це майно припиняється.
Така особа набуває право власності на
виділене майно, і у випадку,
встановленому законом, таке право
підлягає державній реєстрації.

Виходячи з п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» від 04 жовтня
1991 року №7 із змінами та доповненнями, в
спорах про поділ будинку в натурі
учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з
відхиленням від розміру часток кожного
власника, суд з врахуванням конкретних
обставин може провести його зі зміною у
зв'язку з цим стосовно до ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації учаснику спільної
власності, частка якого зменшилась.

Отже, враховуючи, що частки сторін у
праві спільної власності на спірний
житловий будинок з господарськими
будівлями і спорудами є рівними, тобто,
кожному з них належить по 1/2 частині
цього майна, а також приймаючи до уваги,
що кожному з них за висновком
експертизи може бути виділено
відокремлену частину будинку з
окремими входами і при цьому розмір їх
часток у праві власності є наближеним
до ідеальних, але з деяким відхиленням,
тому висновок суду про поділ у натурі
між позивачем та відповідачем
вказаного нерухомого майна, а також про
грошову компенсацію на користь
позивача, реальна частка якого при
такому поділі дещо зменшилась, є
правильним.

При цьому, колегія суддів також
погоджується з позицією суду першої
інстанції щодо поділу в натурі
спільного жилого будинку відповідно до
варіанту № І висновку комісійної
судової будівельно-технічної
експертизи від 29 листопада 2013 року за №
7869/11264/11265, беручи до уваги неприязні
стосунки, які склались між сторонами, а
також враховуючи, що при такому
розподілі житлового будинку
виключається його спільне
користування, реальні частки сторін у
праві власності будуть максимально
наближеними до ідеальних, присудження
грошової компенсації учаснику
спільної власності, частка якого
зменшиться, є значно меншим у
порівнянні з іншими варіантами поділу,
а також при такому варіанті
потребується найменше переобладнань в
жилому будинку, які, до того ж,
погодилась провести сама позивачка (т.1,
а.с.144-183, 184-228).

Тобто, такий визначений судом варіант
виділу жилого будинку з господарськими
спорудами є найбільш доцільним, так як,
окрім іншого, враховані інтереси і
малолітньої дитини, яка мешкає з
матір'ю, тому на них двох виділено дві
жилі кімнати, які знаходяться на
другому поверсі будинку, а відповідачу
- одна жила кімната на першому поверсі
будинку.

Також колегія суддів враховує думку
відповідача, висловлену в апеляційній
скарзі на додаткове рішення, де він
погоджується на виділення саме йому
частини будинку за І варіантом
експертизи, хоча при цьому ж в
апеляційній скарзі критикує цей
варіант і пропонує виділити нерухоме
майно за ІІ варіантом експертизи.

Однак з цього приводу позивачка ОСОБА_4
в судовому засіданні суду апеляційної
інстанції уточнила, що не спростовано
відповідачем, що навіть при другому
варіанті експертизи у її частині
будинку, так як відповідач пропонує
меншу частину виділити йому, також
залишаться ті ж вводи газо-
водопостачання і газовий котел.

Доводи апеляційних скарг про те, що у
виділеній позивачці частині жилого
будинку залишились вводи систем газо-
та водопостачання, відповідні
лічильники та газовий котел, що вимагає
від відповідача додаткових витрат, на
думку колегії суддів, не спростовують
висновків суду про виділ жилого
будинку з господарськими спорудами
саме за першим варіантом експертизи,
так як при такому варіанті тільки на
позивачку покладений обов'язок по
здійсненню перебудови житлового
будинку, що також вимагає додаткових
затрат, у зв'язку з чим обов'язки сторін
вирівнюються. До того ж, обов'язок по
обладнанню виділених частин
самостійними системами опалення,
електроосвітлення та газопостачання
покладений оскаржуваним судовим
рішенням на обидві сторони.

Щодо доводів апеляційних скарг про те,
що при проведенні поділу жилого
будинку не були отримані погодження
від відповідних органів державного
нагляду, то вони не заслуговують на
увагу колегії суддів, так як
спростовуються матеріалами справи,
зокрема, вказані питання знайшли своє
вирішення під час ухвалення
додаткового рішення місцевим судом (т.2,
а.с.90, 94).

Що стосується позиції Сумського
міського відділу управління Державної
служби України з надзвичайних ситуацій
у Сумській області про недотримання
правил пожежної безпеки при поділі
будинку за варіантом № 1, так як таким
правилам не відповідає надбудова над
гаражем під літ. «Л» (т.2, а.с.92), хоча до
самого гаража вказана служба претензій
не висловила і він офіційно внесений до
технічного плану будинку, то, як
вбачається з матеріалів справи,
вказаний недолік пожежної служби
усунутий, з чим погодився і спеціаліст
від пожежної служби ОСОБА_9,
повідомивши про це у своїх усних
консультаціях в судовому засіданні
суду апеляційної інстанції, також
враховуючи, що співвласниця сусіднього
жилого будинку за АДРЕСА_2 ОСОБА_10 не
заперечувала проти будівництва
позивачкою надбудови над гаражем,
вказуючи, що при цьому її права та
законні інтереси не будуть порушені,
про що вона зазначила у нотаріально
посвідченій заяві (т.2, а.с.96, 97, 98, 99, 100).

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що при визначеному судом першому
варіанті експертизи щодо поділу
нерухомого майна не було отримано
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради на проведення переобладнання і
перепланування, то воно також не
відповідає дійсності і спростовується
рішенням виконкому Сумської міської
ради № 45 від 20 травня 2014 року про
зворотнє (т.2, а.с.18-19, 27, 37, 102).

Доводи апеляційних скарг про те, що
позивачці оскаржуваним судовим
рішенням безпідставно виділено більше
житлової площі також не заслуговують
на увагу колегії суддів, приймаючи до
уваги те, що на її утриманні
знаходиться малолітня дитина -
спільний з відповідачем син ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с.33-35).

Що стосується посилання в апеляційній
скарзі на безпідставно завищену
вартість виділеної відповідачу
вбиральні літ. «И» (6853 грн.), то воно, на
думку колегії суддів, носить характер
припущення, оскільки спростовується
розрахунками експерта до варіантів
поділу спірного нерухомого майна (т.1,
а.с.171-177).

В той же час, заслуговують на увагу
колегії суддів доводи апеляційних
скарг в частині завищеного розміру
стягнення судових витрат, а також щодо
визначення варіанту поділу земельної
ділянки і виділу в натурі сторонам,
виходячи з наступних підстав.

Зокрема, обравши VІ варіант поділу
земельної ділянки, суд першої
інстанції послався на те, що він
передбачає виділення сторонам
самостійних земельних ділянок з
окремими в'їздами, закріплює рівність
їх прав на це нерухоме майно (по 1/2
частці), можливість уникнення
спільного користування окремими її
ділянками.

Однак, при цьому не враховано, що межа
між земельними ділянками сторін
проходитиме не по прямій лінії, з
урахуванням розташування вбиральні л.
«И», що виділена відповідачу ОСОБА_3, а
також тієї обставини, що у відповідача
не буде можливості для обслуговування
належної йому частини будинку з правої
сторони від входу до будинку з боку
АДРЕСА_1 (т.1, а.с.194).

В той же час, всі вищевказані обставини,
тобто і щодо переваг варіанту № 6
експертизи також враховані у варіанті
№ 1 поділу вказаної земельної ділянки,
визначеного у висновку експертного
будівельно-технічного дослідження за
№ 53/14 від 09 вересня 2014 року (т.2, а.с.144-149,
150, 151, 164-165), який колегія суддів вважає
за необхідне обрати для вирішення
питання про поділ спірної земельної
ділянки і виділ в натурі сторонам.

При цьому, ОСОБА_3 необхідно виділити
частину земельної ділянки, яка
позначена жовтим кольором, а ОСОБА_4 -
зеленим.

За таких обставин відповідач, як він
вказав у відповідній заяві, не буде
заперечувати проти виділення
позивачці вбиральні л. «И», а також не
наполягає на стягненні з неї грошової
компенсації за вказане майно, яке до
того ж, як вбачається з відповідних
фотографій, знаходиться у
незадовільному стані (т.1, а.с.228, т.2,
а.с.75).

Також колегія суддів вважає, що різниця
у ширині земельних ділянок сторін з
боку АДРЕСА_1 на користь відповідача не
спростовує вищевказаного
обґрунтування щодо поділу земельної
ділянки саме за вказаним варіантом.

Що стосується судових витрат, то
матеріалами справи доведено, що
позивачка сплатила судовий збір при
зверненні до суду першої інстанції з
даним позовом в сумі 3200 грн. (т.1, а.с.2),
судовий збір за подання заяви про
забезпечення позову в сумі 107,30 грн. (т.1,
а.с.1), а також оплатила вартість
комплексної судової
будівельно-технічної експертизи в сумі
7360 грн. (т.1, а.с.116, 117).

Обґрунтовуючи розмір судових витрат на
правову допомогу, позивачка посилалась
на акт-звіт про виконану роботу, на
отримані кошти по договору про надання
правової допомоги та товарні чеки на
загальну суму 4920 грн. (т.2, а.с.47, 48).

Однак, на думку колегії суддів,
вказаний розмір судових витрат на
правову допомогу, понесений позивачем,
є завищеним, беручи до уваги загальну
участь ОСОБА_7 в якості адвоката ОСОБА_4
(06 лютого 2013 року - 10 хвилин; 12 лютого 2013
року - 5 хвилин; 28 лютого 2013 року - 20
хвилин, 14 березня 2013 року - 30 хвилин; 06
серпня 2013 року - 5 хвилин; 13 серпня 2013
року - 40 хвилин; 20 вересня 2013 року - 30
хвилин; 27 грудня 2013 року - 3 хвилини; 06
лютого 2014 року - 8 хвилин; 18 лютого 2014
року - 17 хвилин; 04 березня 2014 року - 8
хвилин; 19 березня 2014 року - 33 хвилини),
тобто на загальну суму 1600 грн., а також
час, витрачений ОСОБА_7 на підготовку
позовної заяви та уточнень до неї - 1300
грн.

В той же час, виходячи з того, що зустріч
адвоката з експертами та звернення до
депутатів не є вчиненням окремих
процесуальних дій поза судовими
засіданнями в розумінні ст.1 Закону
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах», тому розмір стягнутих витрат
на правову допомогу підлягає зменшенню
до 2900 грн., а не 4920 грн., як визначив суд
першої інстанції.

Також необхідно наполовину зменшити і
розмір витрат на проведення
комплексної експертизи (7360 грн. / 2 = 3680
грн.), так як визначені варіанти поділу
земельної ділянки судом не враховані.

У зв'язку із вказаним, загальний розмір
судових витрат підлягає зменшенню до
9887 грн. 30 коп. (107,30 грн. + 3200 грн. + 3680 грн. +
2900 грн.), а не 15587,30 грн., як визначив суд
першої інстанції.

За таких обставин, коли суд першої
інстанції вирішуючи спір, не в повній
мірі дотримався норм матеріального і
процесуального права, а також
неправильно визначив розмір судових
витрат, тому первісне рішення суду в
зазначеній частині необхідно змінити,
частково задовольнивши апеляційну
скаргу на первісне рішення.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2,
316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і
ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 19 березня 2014 року задовольнити
частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 19 березня 2014 року в даній
справі в частині варіанту поділу
спірної земельної ділянки та стягнення
судових витрат змінити, зменшивши суму
стягнення судових витрат до 9887 грн. 30
коп.

Щодо варіанту поділу земельної
ділянки, то виділити в натурі ОСОБА_4 1/2
частину земельної ділянки площею 499,5
кв.м зі сторони земельної ділянки
АДРЕСА_2, позначену зеленим кольором у
додатку № 1 до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
53/14 від 09 вересня 2014 року.

Виділити в натурі ОСОБА_3 1/2 частину
земельної ділянки площею 499,5 кв.м зі
сторони земельної ділянки по АДРЕСА_3,
позначену жовтим кольором у додатку № 1
до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
53/14 від 09 вересня 2014 року.

Границя меж розподілу між вказаними
земельними ділянками має проходити:

- від точки «А» на межі АДРЕСА_1 від
огорожі на відстань 11,8 м до т. «Б»;

- від т. «Б» під кутом на відстань 1,4 м до
т. «В», розташованої на лінії розподілу
жилого будинку літ. «К-ІІ»;

- від т. «В» до лінії розподілу жилого
будинку літ. «К-ІІ» до т. «Г»;

- від т. «Г» під кутом на відстань 19,3 м до
т. «Д», розташованої на тильній межі
земельної ділянки.

Точка «А» ділить межу земельної
ділянки по АДРЕСА_1 на дві частини: 14,10 м
та 10,09 м.

Точка «Д» ділить тильну межу земельної
ділянки на дві частини: 9,86 м та 14,89 м.

В іншій частині як рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 19 березня 2014 року, так і додаткове
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 22 липня 2014 року в цілому в
даній цивільній справі залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -