Справа № 477/1510/14-ц
Провадження № 2/477/846/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Жовтневий
районний суд Миколаївської області у
складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2014 року ОСОБА_1
звернулася до суду із вказаною
позовною заявою, в якій просить визнати
за нею право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1, та на земельну ділянку
площею 0,11 га для будівництва і
обслуговування індивідуального
житлового будинку за цією ж адресою, в
порядку спадкування після смерті
батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог
вказувала, що 5 травня 2006 року її батько
склав заповіт, яким заповідав їй все
майно, належне йому на час смерті. Після
його смерті залишилося спадкове майно,
в тому числі у виді вищевказаних
житлового будинку та земельної
ділянки. Вона є єдиним спадкоємцем, що
спадщину прийняла. Її мати, ОСОБА_2 від
прийняття спадщини відмовилася.

За оформленням спадкових прав
Овна звернулася до нотаріуса, однак у
видачі відповідного свідоцтва їй було
відмовлено у зв'язку з недоліками
правовстановлюючого документу на
житловий будинок, який посвідчено
печаткою не органу, що проводив
державну реєстрацію прав власності, а
Воскресенською селищною радою.

Також вона позбавлена можливості
надати всі необхідні документи для
оформлення спадкових прав щодо
земельної ділянки, такі як витяг з
поземельної книги або витяг з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку, оскільки спадкодавець за
життя не провів дій з державної
реєстрації земельної ділянки у
Державному земельному кадастрі. Через
вказане за захистом своїх спадкових
прав позивачка була змушена звернутися
до суду із цим позовом.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою, в якій свої позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила справу розглянути у її
відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до
суду із заявою, в якій позовні вимоги
ОСОБА_1 визнала в повному обсязі та
просила справу розглянути у її
відсутність.

Дослідивши письмові докази по
справі, в межах заявлених позовних
вимог, суд встановив, що за даними
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
виконкомом Воскресенської селищної
ради Жовтневого району Миколаївської
області здійснено актовий запис про
смерть за № 61 (а.с. 25).

Відповідно до заповіту,
посвідченого секретарем виконкому
Воскресенської селищної ради 05.05.2006
року, на випадок своє смерті ОСОБА_3
заповідав ОСОБА_1 належний йому
житловий будинок в АДРЕСА_1, а також все
майно, що належатиме йому на час смерті
(а.с. 24).

Згідно довідки Воскресенської
селищної ради на час смерті
спадкодавця ОСОБА_3 із ним проживали із
кола спадкоємців першої черги донька -
ОСОБА_1 та дружина - ОСОБА_2 (а.с. 27).

За даними спадкової справи,
заведеної Жовтневою державною
нотаріальною конторою Миколаївської
області, із заявою про прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_3
звернулася ОСОБА_1 -позивач по справі, а
її мати ОСОБА_2 від одержання свідоцтва
на частину майна як спільного
сумісного майна подружжя, а також від
прийняття спадщини після смерті
чоловіка ОСОБА_3 відмовилася (а.с. 39-61).

Відповідно до свідоцтва про право
власності від 28 червня 1969 року, ОСОБА_3
належав житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.
30).

Згідно рішення Воскресенської
селищної ради № 12/14 від 21 грудня 2000 року
нумерація вказаного будинку змінена з
145 на № 159 (а.с. 31).

Крім того, за даними Державного
акту серії IV-МК № 022422, на час смерті
ОСОБА_3 також належала земельна ділянка
площею 0,11 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
згідно плану меж земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1 (а.с. 32).

Підстави, з яких позивачка була
змушена звернутися до суду із цим
позовом підтверджуються листом
нотаріуса Жовтневої державної
нотаріальної контори миколаївської
області від 14.04.2014 року № 354/02/14, згідно
якого ОСОБА_1 було роз'яснено про
неможливість видачі свідоцтва про
право на спадщину на вищевказаний
житловий будинок у зв'язку з
невідповідним посвідченням
реєстраційного напису органу, що
провів державну реєстрацію прав
власності спадкодавця. Так, реєстрація
прав власника була проведена
Снігурівським бюро технічної
інвентаризації, тоді як запис цього
органу посвідчений печаткою
Воскресенської селищної ради. Щодо
оформлення спадкових прав відносно
земельної ділянки, то нотаріусу не
надано всіх відповідних документів а
саме: витягу з Державного земельного
кадастру про відсутність обмежень на
земельну ділянку або витягу з
поземельної книги (а.с. 33).

Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», видача свідоцтва про право на
спадщину на майно, яке підлягає
реєстрації, проводиться нотаріусом
після подання правовстановлюючих
документів щодо належності цього майна
спадкодавцеві та перевірки
відсутності заборони або арешту цього
майна.

З досліджених письмових доказів,
свідоцтва про право власності даних
Восекресенської селищної ради суд
дійшов висновку про належність
вищевказаного житлового будинку
спадкодавцю ОСОБА_3 Помилки допущені
при реєстрації його прав не скасовують
та не звужують його майнових прав щодо
цього майна як власника, а отже останнє
підлягає віднесенню до спадкової маси
та відповідно до ст. 1218 ЦК України -
спадкуванню позивачкою.

Щодо земельної ділянки, то
відповідно до пп.4.20 п. 4 Глави 10 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого Мінюстом
України 22.02.2012 року за № 296/5, видача
свідоцтва про право на спадщину на
земельну ділянку проводиться
нотаріусами на підставі відповідних
документів, в тому числі, витягу з
Державного земельного кадастру про
відсутність обмежень на земельну
ділянку або витягу з поземельної книги.

Згідно ст.1 Закону України «Про
Державний земельний кадастр»,
Державний земельний кадастр - єдина
державна геоінформаційна система
відомостей про землі, розташовані в
межах державного кордону України, їх
цільове призначення, обмеження у їх
використанні, а також дані про
кількісну і якісну характеристику
земель, їх оцінку, про розподіл земель
між власниками і користувачами.

За ст.3 цього Закону слідує про
обов'язковість внесення до Державного
земельного кадастру відомостей про всі
його об'єкти (земельні ділянки,
розташовані на території України).

Згідно п. 109 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
Постановою КМУ від 17.10.2012 року № 1051,
державна реєстрація земельної ділянки
здійснюється за заявою власника
земельної ділянки.

З огляду Державного акту серії IV-МК №
022422, виданого 24.12.1996 року, яким
посвідчується право власності ОСОБА_3
на земельну ділянку площею 0,11 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_1, слідує,
що кадастровий номер вказаній
земельній ділянці не присвоєно, що
також підтверджується даними відділу
Держземагентства у Жовтневому районі
Миколаївської області від 11.08.2014 року
(а.с. 62), отже поземельна книга щодо цієї
земельної ділянки не заводилася, а тому
позивачка позбавлена можливості
нотаріально оформити свої спадкові
права і щодо вищевказаної земельної
ділянки.

Однак, відповідно до положень ст.1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

З наведеного, та встановивши, що
відповідно до положень ст.1233 ЦК
України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем
майна після смерті своєї батька ОСОБА_3,
проте через вищевказані обставини
позбавлена можливості нотаріально
оформити свої спадкові права, суд
вважає, що відповідно до ст.16 ЦК
України, спадкові права ОСОБА_1
підлягають захисту шляхом визнання за
нею права власності на вищевказані
житловий будинок та земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на :

- житловий будинок АДРЕСА_1;

- земельну ділянку площею 0,11 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських будов
та споруд, розташовану АДРЕСА_1 та що
зазначена у Державному акті серії IV-МК
№ 022422, виданого 24.12.1996 року на підставі
рішення VІ сесії 22 скликання
Воскресенської селищної ради народних
депутатів від 11 квітня 1996 року,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 548.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через Жовтневий районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.М. Семенова