Справа № 199/1480/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

„21" серпня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шаханазарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську у
порядку заочного розгляду цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що 09.04.2011 р. між ПАТ
«Дельта Банк» (правонаступник
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комерційний Банк
«Дельта») та фізичною особою ОСОБА_1
був укладений кредитний договір №
002-03421-090411. Відповідно до пункту 1.2.
вищевказаного договору позивач
відкриває відповідачеві (за договором -
держатель) картковий рахунок НОМЕР_3 в
національній валюті України - гривні,
випускає та надає держателю платіжну
картку, а також ПІН-код до картки;
здійснює обслуговування держателя на
умовах, викладених в Тарифному пакеті
Visa Класичний.

Відповідно до п. 5.2. Договір набуває
чинності з дати його укладання та діє
до повного виконання зобов'язань за цим
договором.

Банк надає держателю кредит шляхом
відкриття відновлюваної відкличної
кредитної лінії, що передбачена п. 1.3
кредитного договору. Відповідно до
вказаного пункту банк відкриває
держателю кредитну лінію на загальну
суму 30 000 грн. та на день укладання
кредитного договору встановлює ліміт
кредитної лінії на рахунку в сумі 500
грн. Банк самостійно один раз на місяць
може змінювати розмір ліміту кредитної
лінії в межах кредитної лінії, при
цьому сторони погодили, що у даному
випадку Додаткова угода не
складається.

Відповідно до умов кредитного договору
кредитні кошти та власні кошти
держателя використовуються для
розрахунків за товари чи послуги, які
придбані Держателем у суб'єктів
господарювання, зняття готівки,
виконання держателем своїх зобов'язань
перед банком за договором, та вчинення
інших операцій передбачених договором.

Відповідно до пункту 2.1. моментом
надання банком держателю кредиту є
день здійснення операції за допомогою
картки або день утримання платежів за
умови відсутності на рахунку власних
коштів держателя.

У відповідності до договору держатель
картки зобов'язаний щомісяця в строки,
визначені Правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за Овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією та/або Овердрафтом за
попередній звітний місяць, та всю суму
пені, яка нарахована за попередній
звітний місяць у разі порушення
строків сплати заборгованості за
Кредитною лінією та/або Овердрафтом та
процентів за користування Кредитною
лінією та/або Овердрафтом.

Утім, позичальник умови кредитного
договору протягом тривалого часу
належним чином не виконує, в результаті
чого виникла прострочена
заборгованість.

Зазначаючи у позові про те, що ст.ст. 526,
530 ЦК України та умов договору
зобов'язання з боку позичальника за
кредитним договором не виконані, та
відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором кредитодавець
зобов'язується надати грошові кошти
позичальнику в розмірах та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки, та відповідно до ч. 2
ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідками порушення відповідачем
зобов'язання щодо повернення чергової
суми кредиту є право позивача
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту, зазначене й стало
приводом для цього звернення до суду
та заявлення у позові вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, розмір якої станом на 30.12.2013
р. складає 2 773,11 грн., яка складається з
наступного: тіло кредиту: 1 507,28 грн.;
прострочене тіло кредиту: 492,72 грн.;
заборгованість за комісіями: 773,11 грн.

У судове засідання позивач не з'явився,
утім, в позові зазначив щодо розгляду
справи у його відсутності, не
заперечував проти заочного розгляду
справи.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач, який
був повідомлений належним чином про
розгляд справи, не з'явився, причини
неявки суду не повідомив та не надав
заяви про розгляд справи за його
відсутності, у зв'язку з чим суд у
порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою
позивача вирішує справу у порядку
заочного розгляду на підставі наявних
у справі доказів.

Врахувавши заяву позивача та
дослідивши докази в межах заявлених
вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд
дійшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позову
повністю, виходячи з наступного.

Як встановлено судом в даній справі,
09.04.2011 р. між позивачем та відповідачем
був укладений договір, за яким банк
відкриває держателю кредитну лінію на
загальну суму 30 000 грн. та на день
укладання кредитного договору
встановлює ліміт кредитної лінії на
рахунку в сумі 500 грн., а позичальник
зобов'язався щомісяця в строки,
визначені Правилами, здійснювати
погашення частини суми заборгованості
за кредитною лінією, яка виникла за
попередній звітний місяць, а також
здійснювати погашення в повному обсязі
заборгованості за Овердрафтом, яка
виникла за попередній звітний місяць,
сплачувати всю суму процентів,
нарахованих за користування кредитною
лінією.

Утім, на порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК
України та умов договору зобов'язання з
боку позичальника за кредитним
договором не виконані, та відповідно до
ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України
наслідками порушення відповідачем
зобов'язання щодо повернення чергової
суми кредиту є право позивача
достроково вимагати повернення всієї
суми кредиту; розмір заборгованості
станом на 30.12.2013 р. складає 2 773,11 грн., яка
складається з наступного: тіло
кредиту: 1 507,28 грн.; прострочене тіло
кредиту: 492,72 грн.; заборгованість за
комісіями: 773,11 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі
його припинення з підстав,
передбачених договором або законом (ч. 1
ст. 598 ЦК України), та ці підстави
зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК
України, та за відсутності інших
підстав припинення зобов'язання,
передбачених договором або законом,
зобов'язання припиняється його
виконанням, проведеним належним чином
(ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).
Утім, з боку боржника було допущено
порушення умов виконання зобов'язання,
що призвело до утворення
заборгованості, розмір якої станом на
30.12.2013 р. складає 2 773,11 грн., через що для
суду задля поновлення порушених прав
позивача вбачаються підстави для
ухвалення рішення про присудження до
стягнення на користь позивача з
відповідача зазначеної вище суми
заборгованості.

Питання про розподіл судових
витрат вирішено у відповідності до ст.
ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212,
214-215, 224 та ст. 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ПАТ «Дельта Банк» (р/р №?
7218, МФО 380236, ідентифікаційний код
за ) заборгованість за
кредитним договором від 09.04.2011 р.,
розмір якої склався станом на 30.12.2013 р.,
в сумі 2 773,11 грн., яка складається з
наступного: тіло кредиту: 1 507,28 грн.;
прострочене тіло кредиту: 492,72 грн.;
заборгованість за комісіями: 773,11 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь ПАТ «Дельта Банк» (р/р № ,
МФО 380236, ідентифікаційний код за ) судові витрати, пов'язані зі
сплатою судового збору, в розмірі 243,60
грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України: рішення
може бути оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя