У х в а л а

22 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Журавель В.І.,
Олійник А.С.,

Писаної Т.О.,
Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства «Фольксбанк» до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, товариства з обмеженою
відповідальністю
«Українсько-Китайський торговий дім»
про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ПАТ «Фольксбанк»
звернулось до суду з указаним позовом,
посилаючись на те, що 20 квітня 2007 та 5
жовтня 2007 року між ним та ОСОБА_4
укладено кредитні договори. В якості
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитними договорами з ОСОБА_3, ОСОБА_5
та ТОВ «Українсько-Китайський торговий
дім» укладено договори поруки.
Оскільки ОСОБА_4 не виконуються
зобов'язання за кредитними договорами
належним чином, виникла
заборгованість.

Враховуючи наведене, банк просив суд
солідарно стягнути з відповідачів 678 218
грн. 12 коп. заборгованості за
кредитними договорами.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 30 жовтня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 22 січня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ТОВ
«Українсько-Китайський торговий дім»
на користь ПАТ «Фольксбанк»
заборгованість за кредитним договором
від 20 квітня 2007 року та кредитним
договором від 5 жовтня 2007 року в
сумі 678 218 грн. 12 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня 2014
року рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 30 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 22 січня 2014 року залишено
без змін.

У червні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 березня 2014
року з підстав неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме ст. ст. 251, 252,
ч. 2 ст. 530, ч. 4 ст. 559 ЦК України.

До заяви про перегляд судових рішень як
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, додано копії: ухвали
Верховного Суду України від 19 травня 2010
року у справі про визнання договорів
поруки і зобов'язань недійсними; ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 вересня 2011 року у справі про
стягнення заборгованості за ерудитним
договором; ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 серпня 2012 року у справі про
припинення договору поруки; ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 жовтня 2013 року у справі про
визнання договору поруки припиненим;
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року у справі про визнання договору
поруки припиненим та стягнення коштів

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

З копії ухвали Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 березня 2014
року на яку здійснюється посилання як
на приклад неоднакового застосування
норм матеріального права вбачається,
що судове рішення апеляційного суду
скасовано, а справи передано на новий
апеляційний судовий розгляд. Посилання
на ухвалу суду касаційної інстанції,
якою справу передано на новий судовий
розгляд, не є підставою для допуску
справи для перегляду Верховним Судом
України оскільки у ній не висловлено
правові позиції щодо застосування норм
матеріального права, а стосується
процесу доказування, встановлення
фактичних обставин, що є застосуванням
норм процесуального права.

У п. 5 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що встановлений
ст. 355 ЦПК перелік підстав для подання
заяви про перегляд Верховним Судом
України судових рішень у цивільних
справах є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає. Неоднакове
застосування норм процесуального
права не може бути підставою для
подання заяви про перегляд судових
рішень Верховним Судом України згідно
з п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

Одночасно із змісту заяви та долучених
до неї копій ухвали Верховного Суду
України від 19 травня 2010 року, ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 5 вересня 2011 року, ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 серпня 2012 року та ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 жовтня 2013 року на які
здійснюється посилання як на приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, не вбачається неоднакового
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права. Зокрема, судові
рішення судів касаційної інстанції
ухвалені у справах, в яких предмет
спору, підстави позову та зміст
позовних вимог не є тотожним, та в
справах за різних встановлених судами
фактичних обставин.

За таких обставин, неоднакового
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права не відбулось, а
тому у допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
публічного акціонерного товариства
«Фольксбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
товариства з обмеженою
відповідальністю
«Українсько-Китайський торговий дім»
про стягнення заборгованості, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 20 березня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.І.
Журавель

А.С. Олійник

Т.О. Писана

О.В. Умнова