Провадження № 4-с/344/71/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.

секретаря Іванова О.В.,

з участю представника заявника по
довіреності від 19.09.2014 року ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду скаргу ОСОБА_2,
заінтересована особа - головний
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Гнатюк Василь
Ярославович про визнання
бездіяльності та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження,
-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою, в
якій просить визнати бездіяльність
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Гнатюка В.Я. в
частині не направлення постанови про
відкриття виконавчого провадження №
44165955 від 24.07.2014 року на її адресу та
скасувати постанову від 24.07.2014 року №
44165955.

В судовому засіданні представник
заявника вимоги скарги підтримав з
мотивів наведених в ній та просив
скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Гнатюка В.Я. у
судове засідання не з'явився, про час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином.

Через канцелярію суду від начальника
відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції надійшли письмові
заперечення проти вимог скарги.

Заслухавши пояснення представника
заявника, дослідивши письмові
матеріали скарги, судом встановлено
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

03 березня 2010 року Івано-Франківським
міським судом Івано-Франківської
області було видано виконавчий лист по
цивільній справі № 2-2017 про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ВАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії
Івано-Франківського обласного
управління «Державний ощадний банк
України» заборгованості за кредитним
договором, що підтверджується копією
виконавчого листа. Строк пред'явлення
листа до виконання 02 грудня 2013 року.

Як вбачається із копій матеріалів
виконавчого провадження, 23 серпня 2011
року старшим державним виконавцем ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції Гнатюком В.Я.
винесено постанову про повернення
вказаного виконавчого документа
стягувачу у зв'язку із нереалізацією
майна боржника.

Згідно постанови старшого державного
виконавця ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції Гнатюка
В.Я. від 07 травня 2012 року виконавчий
лист № 2-2017 від 03 березня 2010 року було
повернуто стягувачу, оскільки в ході
виконавчих дій майно за боржником не
виявлено.

Також постановами державних
виконавців від 28 листопада 2013 року та 10
червня 2014 року виконавчий лист
повертався стягувачу у зв'язку із
невиявленням майна на яке можна було б
звернути стягнення.

24 липня 2014 року головним державним
виконавцем ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції Гнатюком
В.Я. відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області № 2-2017 від 03
березня 2010 року.

Згідно витягу про реєстрацію в
Держаному реєстрі обтяжень рухомого
майна від 13 серпня 2014 року на підставі
постанови державного виконавця ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції накладено арешт на
все рухоме майно ОСОБА_2.

Відповідно до частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. У пункті 9 частини
третьої статті 129 Конституції України
до основних засад судочинства
віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Отже, виконання судових рішень у
цивільних справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 5 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів.
Державний виконавець зобов'язаний
вжити заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Крім того, виконання судових рішень це
заключна стадія цивільного процесу, а
саме заключний етап у процесі
реалізації захисту цивільних прав, а
згідно з прецедентною практикою
Європейського суду з прав людини для
визначення розумного строку розгляду
справи включається період із
надходження до суду позовної заяви й
закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом, тому
перевірка вчинення таких дій державним
виконавцем є фактичною перевіркою
дотримання положення статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду й
належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавчі дії
провадяться державним виконавцем за
місцем проживання, перебування, роботи
боржника або за місцезнаходженням його
майна. У разі якщо боржник є юридичною
особою, то виконання провадиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або майна. Право вибору
місця виконання між кількома органами
державної виконавчої служби, що можуть
вчиняти виконавчі дії з виконання
рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

На підставі ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у прийнятті до
провадження виконавчого документа,
строк пред'явлення для примусового
виконання якого закінчився, про що
виносить відповідну постанову.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції
чинній на момент видачі виконавчого
листа) виконавчі документи по даній
категорії справ можуть бути
пред'явлені до виконання протягом
трьох років.

Таким чином, строк пред'явлення
вказаного листа до виконання
встановлено 02 грудня 2013 року.

Оскільки державний виконавець виніс
постанову про повернення виконавчого
документа стягувачу 23 серпня 2011 року,
суд вважає що стягувач вперше
звернувся до ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції з метою
примусового виконання виконавчого
листа в межах строків пред'явлення його
до виконання.

Статею 23 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що строки
пред'явлення виконавчого документа
до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа
до виконання;

2) частковим виконанням рішення
боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий
документ, відстрочки або розстрочки
виконання рішення.

Після переривання строку
пред'явлення виконавчого документа
до виконання перебіг строку
поновлюється. Час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується.

У разі повернення виконавчого
документа стягувачу у зв'язку з
неможливістю в повному обсязі або
частково виконати рішення строк
пред'явлення виконавчого документа
до виконання після переривання
встановлюється з дня його повернення.

Постановою державного виконавця від
28.11.2013 року виконавчий документ було
повернуто, оскільки не виявлено майна
боржника для звернення стягнення,
відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавчий документ стягувач міг знову
пред'явити до виконання до 28.11.2014 року,
що ним і було зроблено.

Оскільки строки пред'явлення
виконавчого документа до виконання
неодноразово переривались
пред'явленням його до виконання, суд
вважає, що після отримання виконавчого
листа виконавець діяв в межах
повноважень, передбачених ч. 1 ст. 20 та
ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», оскільки
вбачав наявність підстав для прийняття
виконавчого документа до виконання,
передбачених ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», а тому його дії
є правомірними та такими, що спрямовані
на виконання рішення суду, яке підлягає
обов'язковому виконанню на всій
території України.

За таких обставин суд вважає, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження № 44165955 від 24.07.2014 року
винесена правомірно і скасуванню не
підлягає, а тому у задоволенні вимог
скарги про скасування зазначеної
постанови слід відмовити.

Однак, суду не надано жодних поштових
повідомлень про надіслання державним
виконавцем копії цієї постанови, що
свідчить про порушення державним
виконавцем ч. 5 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження», тобто не
надіслання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження не
пізніше наступного робочого дня
боржникові.

З цих підстав суд вважає, що слід
визнати бездіяльність державного
виконавця щодо не надіслання копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження не пізніше наступного
робочого дня боржникові.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши чи діяв державний
виконавець відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження», у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
вчинення дії; безсторонньо;
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямована
ця дія; своєчасно, тобто протягом
розумного строку, суд вважає, що скарга
підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до
ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 11,
23, 25, 26 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 60, 383-387 ЦПК України,
керуючись ст. ст. 209-210, 386, 387 ЦПК України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2, заінтересована особа -
головний державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Гнатюк Василь
Ярославович про скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
задовольнити частково.

Визнати бездіяльність головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції Гнатюк Василь
Ярославович в частині не надіслання
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження не пізніше
наступного робочого дня боржникові
ОСОБА_2.

В задоволенні решти вимог скарги
відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подачі
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається через Івано-Франківський
міський суд протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.М. Бабій