10.10.2014 Справа № 756/8037/14-ц
унікальний № 756/8037/14-ц
провадження № 2/756/3536/14
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 жовтня 2014 року Оболонський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Маринченко М.М.‚
при секретарі Князік І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на те, що 21 жовтня 1995 року між ним та
відповідачем зареєстрований шлюб. Вони
мають трьох дітей: сина ОСОБА_3, 1993 року
народження, сина ОСОБА_4, 1994 року
народження, та дочку ОСОБА_5, 2004 року
народження. На протязі останніх п'яти
років сімейне життя між ними поступово
погіршувалося, що призвело до
фактичного припинення шлюбних
відносин. Відповідач не здатна
підтримувати нормальну атмосферу в
сім'ї, піклуватися про побудову
сімейних відносин, з її ініціативи між
ними постійно виникають сварки,
свідком яких стає малолітня донька, що
впливає на її психічний стан. З грудня
2013 року між ними припинено ведення
спільного господарства та сумісне
Після фактичного припинення шлюбних
відносин відповідач систематично
здійснює по відношенню до нього
протиправні дії, висловлює різного
роду образи та погрози, у зв'язку з чим
він неодноразово звертався до
правоохоронних органів.
За таких обставин позивач вважає, що
збереження шлюбу та примирення є
неможливими і просить розірвати шлюб.
Відповідач, в судове засідання, яке
відбулося 08 вересня 2014 року, не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, надіслала до суду телеграму з
проханням відкласти розгляд справи у
зв'язку з хворобою дітей, за якими вона
Також 01 вересня 2014 року відповідач
подала до суду заяву про надання строку
на примирення, посилаючись на те, що
доводи відповідача, викладені в
позовній заяві, не відповідають
дійсності, що вони мають трьох дітей, в
тому числі малолітню дочку, прожили у
шлюбі майже 20 років, як і в кожній сім'ї
у них виникають складні періоди, один з
яких вони зараз переживають. У них
дійсно виникають суперечності та різні
погляди на життя, побут і виховання
дітей, але відповідач впевнена, що не
все ще втрачено для їхнього шлюбу.
08 вересня 2014 року на адресу суду
надійшли також письмові заперечення
відповідача проти позову, в яких
відповідач зазначає, що обставини,
викладені у позові, не відповідають
дійсності, відповідач заборгував їй
велику грошову суму, погрожує їй,
переховується, не бере участі в
утриманні дітей та хоче розірвати шлюб,
щоб залишити її саму з дітьми та
За заявою відповідача ухвалою суду від
08 вересня 2014 року, викладеною в
протокольній формі, сторонам надано
строк на примирення до 09 жовтня 2014 року,
про що повідомлено відповідача.
В судове засідання, яке відбулося 09
жовтня 2014 року, відповідач не з'явилася,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлена належним чином, причини
неявки не повідомила.
Позивач після закінчення строку на
примирення наполягав на розірванні
шлюбу, посилаючись на те, що примирення
між ним та відповідачем не можливе.
Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, встановив
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу
України суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини, дитини
інваліда та інші обставини життя
подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.
Шлюб між сторонами зареєстровано
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
21 жовтня 1995 року, актовий запис № 1347.
Сторони мають малолітню дочку ОСОБА_6,
2004 року народження, та двох повнолітніх
З пояснень позивача вбачається, що з
грудня 2013 року між сторонами припинені
шлюбні стосунки та ведення спільного
господарства, сторони проживають за
різними адресами. Причиною цьому стали
різні погляди на життя, побут і
виховання дітей, постійні сварки.
Позивач наполягає на тому, що втратив
до відповідача почуття любові та
поваги, що подальше спільне життя з
відповідачем неможливе, що його
рішення про необхідність розірвання
шлюбу є остаточним.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є
сімейний союз жінки та чоловіка,
зареєстрований у державному органі
реєстрації актів цивільного стану.
Слово «союз» підкреслює законодавче
визнання теорії договірної природи
шлюбу, яка зумовлює його добровільний
характер.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

На підставі викладеного, з урахуванням
того, що сторони припинили
шлюбно-сімейні стосунки, позивач
наполягає на розірванні шлюбу, суд
дійшов висновку‚ що подальше спільне
життя подружжя та збереження шлюбу є
неможливим та суперечить інтересам
сторін та їх малолітньої дитини, тому
позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

На підставі ст. ст. 21, 24, 105, 110, 112
Сімейного кодексу України, керуючись
ст. ст. 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и
в:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві 21 жовтня 1995 року,
актовий запис № 1347, розірвати.

Апеляційну скаргу на рішення суду
може бути подано до Апеляційного суду
м. Києва через Оболонський районний суд
м. Києва протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
М.М.Маринченко