Справа № 2-776
06 жовтня 2014 року Новоселицький
районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
при секретарі Кіріл С.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Новоселиця
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третіх осіб, які
не заявляють самостійних вимог
Новоселицького районного сектору
управління державної міграційної
служби України в Чернівецькій області
та Ванчиковецької сільської ради
Новоселицького району Чернівецької
області про визнання осіб такими, що
втратили право користування житлом та
усунення перешкод у здійсненні права
власності нерухомим майном шляхом
зняття з реєстрації,
У вересні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідачів та
третіх осіб про визнання осіб такими,
що втратили право користування житлом
та усунення перешкод у здійсненні
права власності нерухомим майном
шляхом зняття з реєстрації,
посилаючись на те, що 23 червня 2014 року
він придбав у ОСОБА_4 домоволодіння по
АДРЕСА_1, однак відповідачі як члени
сімї колишнього власника залишаються
там бути зареєстрованими, чим
порушують його право власності на
домоволодіння та обмежують у
користуванні ним. Просив суд визнати
відповідачів такими, що втратили право
користування житлом у вказаному
домоволодінні та зняти їх з
реєстраційного обліку.
В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив задовольнити позов.
Відповідачі будучи належним чином
повідомлені про час і місце судового
розгляду справи, в судове засідання не
з'явилися без поважних для суду причин.
Суд, зі згоди позивача, ухвалив
продовжити розгляд справи у
відсутності відповідачів та провести
заочний розгляд справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивача,
його представника, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
Судом встановлено, що позивач є
власником домоволодіння по АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу посвідченого 23 червня
2014 року приватним нотаріусом
Новоселицького районного
нотаріального округу Чернівецької
області ОСОБА_6, реєстровий в реєстрі за
№ 2251 та витягом з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 23353988 від
23 червня 2014 року.
Відповідачі зареєстровані в даному
домоволодінні, оскільки були членами
сім'ї продавця вказаного домоволодіння
ОСОБА_4, однак не мешкають у
домоволодінні більше одного року без
поважних причин, що підтверджується
матеріалами справи.
Договір про користування спірним
домоволодінням між сторонами не
укладався, відповідачі зареєстровані у
домоволодінні всупереч волі власника
будинку без жодних правових підстав, з
порушенням права позивача, як власника
Згідно ст. 316 ч.1 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
Згідно ст. 41 Конституції України та ч. 1
ст. 321 ЦК України право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.
Об'єктом власності особи може бути
зокрема житло - жилий будинок, садиба,
квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права.
Права власника жилого будинку,
квартири визначені ст. 383 ЦК України,
яка передбачає право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член
сім»ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Оцінюючи у сукупності досліджені
докази та враховуючи, що право
відповідачів на проживання у вказаному
домоволодінні було похідним від права
власності відповідача ОСОБА_4 на
домоволодіння, яке він продав позивачу
та приймаючи до уваги, що відповідачі
не проживають у домоволодінні без
поважних причин більше одного року,
оскільки виїхали в інше місце на
постійне проживання, суд вважає, що
відповідачі порушують право власника
вільно розпоряджатися своєю власністю.
За таких обставин, відповідачі повинні
бути визнані такими, що втратили право
користування жилим приміщенням у
даному домоволодінні.
Приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 1
ст. 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», однією з підстав
зняття особи з реєстрації місця
проживання є остаточне рішення суду
про позбавлення права користування
житловим приміщенням, суд вважає
позовну вимогу щодо зняття
відповідачів з реєстрації зайвою, у
зв'язку із чим у задоволенні позову в
даній частині слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За вказаних обставин, з відповідачів на
користь позивача слід стягнути судові
витрати по справі у виді сплаченого
судового збору за подачу позову до суду
в сумі 243 гривень 60 копійок.

На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405
ЦК України, ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», суд
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-218, 224-226 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
такими, що втратили право користування
житлом у домоволодінні по АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 судові витрати по
справі у виді сплаченого судового
збору, з кожного по 81 гривні 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернівецької області через
Новоселицький райсуд протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Відповідачі можуть подати до
Новоселицького райсуду заяву про
перегляд заочного рішення протягом
десяти календарних днів з моменту його
отримання.

Суддя: