АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль
А.А., Саліхова В.В.

при секретарі:
Алейнікову М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою Ульяненко
ІриниГригорівни в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Т.М.М.» на
ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 17 березня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» про
стягнення суми пені,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 17 березня 2014 року відкрито
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ТОВ «Т.М.М.» про стягнення суми пені.

Не погодившись із такою ухвалою суду,
Ульяненко І.Г. в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю Фірма
«Т.М.М.» подала апеляційну скаргу, в
якій посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, просила
скасувати ухвалу суду першої
інстанціїта постановити нову про
закриття провадження у
справі.Зазначає, що судом першої
інстанції постановлено оскаржувану
ухвалу з порушенням норм ст. ст. 114, 115, 121
ЦПК України, з порушенням правил
виключної підсудності. На думку
апелянта, спір виник з приводу
нерухомого майна - виконання
відповідачем зобов'язань з будівництва
житлового будинку та передавання
машиномісця у власність позивача. На
переконання відповідача дана справа не
підсудна Святошинському районному
суду м. Києва та має розглядатись за
місцезнаходженням нерухомого майна у
Червонозаводському районному суді м.
Харкова.

Представник відповідача Ульяненко І.Г.
в суді апеляційної інстанції
підтримала апеляційну скаргу з
наведених в ній підстав.

№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/6921/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Кривов'яз А.П. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Невідома
Т.О.В судове засідання ОСОБА_2 не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
через канцелярію суду позивачем подано
заперечення на апеляційну скаргу, в
яких просить суд залишити апеляційну
скаргу без задоволення, у зв'язку з чим
колегія суддів вважала за можливе
розглядати справу у його відсутність
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явилися в суд
апеляційної інстанції, з'ясувавши
обставини справи та оговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваної ухвали, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про відкриття
провадження у справі, суддя виходив з
того, що вона відповідає вимогам ст.ст.
118-120 ЦПК України, та підсудна
Святошинському районному суду м. Києва.

Колегія суддів вважає даний висновок
суду правильним виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 109 ЦПК
України, позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся з позовом до ТОВ
«Фірма «Т.М.М.», в обґрунтування
позовної заяви посилався на неналежне
виконання відповідачем умов
Інвестиційного договору №КУ/21П-01-06
будівництва житлового будинку АДРЕСА_1
щодо передачі машиномісця та просив
стягнути з відповідача на свою користь
пеню у розмірі 13913,10 грн. на підставі п.
7.7. Договору

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п. 42 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ» від 01.03.2013
№3, виключну підсудність встановлено
для позовів, що виникають із приводу
нерухомого майна (частина 114 ЦПК).
Згідно з положеннями статті 181 ЦК до
нерухомого майна належать: земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
них, переміщення яких є неможливим без
їх знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Перелік позовів, для яких визначено
виключну підсудність ( стаття 114 ЦПК) є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає.

Тобто, застосування правил виключної
підсудності, встановлених ч.1 ст.114 ЦПК
України можливе лише у випадку
звернення із позовом, що безпосередньо
стосується нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги про
порушення правил підсудності є
безпідставними, оскільки спір між
сторонами виник з приводу порушення
відповідачем договірних зобов'язань та
застосування у зв'язку із цим
відповідних санкцій, питання щодо
захисту будь-якого права, яке
безпосередньо стосується нерухомого
майна позивачем не ставилось що
виключає можливість застосування
судом правил виключної підсудності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу та залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Оскільки ухвала про відкриття
провадження постановлена з
дотриманням норм ЦПК України, колегія
суддів не вбачає підстав для її
скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Ульяненко
ІриниГригорівни в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю Фірма «Т.М.М.»
відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 17 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А. Пікуль

В.В. Саліхов