Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р.
Справа153/1414/14

Ямпільський районний суд Вінницької
області

у складі головуючого судді
ДЗЕРИНА М.М.

при секретарі
ГУЛКОВСЬКІЙ Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Ямпіль Вінницької
області

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про встановлення факту родинних
відносин та визнання права власності в
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із
даною заявою, зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла її мати ОСОБА_3.

Після її смерті
відкрилася спадщина на належне їй
домоволодіння, а саме: домоволодіння
АДРЕСА_1. Інших спадкоємців немає, так,
як батько ОСОБА_2 офіційно відмовився у
Ямпільського державного нотаріуса на
право на спадщину на її користь, але у
зв`язку з розбіжністю запису прізвища у
її свідоцтві про народження та у
свідоцтві про смерть матері, вона не
може довести факт родинних відносин із
своєю матір»ю. Встановлення факту
родинних відносин з матір'ю ОСОБА_3
необхідно їй для оформлення спадщини
та одержання свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
матері ОСОБА_3. Позивач є дочкою
померлої «ОСОБА_1» - ОСОБА_3, що
підтверджується записом в графі
«мати» у свідоцтві про народження від 05
жовтня 1983 року та свідоцтво про
одруження від 02 жовтня 2004 року, з яких
випливає, що ОСОБА_1 є дочкою померлої
ОСОБА_3, і мала прізвище до одруження
«ОСОБА_3», як і прізвище її матері, що
записане у свідоцтві про народження,
однак внаслідок укладання та
реєстрації шлюбу з ОСОБА_4, змінила
прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».
Покійна мати ОСОБА_3, після одруження
не перейшла на прізвище батька
«ОСОБА_3», а залишилась на своєму
дівочому прізвищі «ОСОБА_3» в
результаті чого свідоцтво про смерть
видано на ОСОБА_3. Тому вона вимушена
звернутися до суду, для встановлення
факту родинних відносин з матір'ю
ОСОБА_3, факт встановлення родинних
відносин між матір»ю та нею
обумовлений необхідністю оформлення
спадкових прав. Вона вступила у
фактичне володіння та управління
будинком, користується ним, про те не
може отримати в нотаріальні конторі
свідоцтво про успадкування будинку,
так як мати при житті не виготовила
технічний паспорт на будинок і не
отримала свідоцтва про право власності
на нього. 06 червня 2014 року, за її заявою
було виготовлено технічний паспорт, а
свідоцтво про право власності покійної
матері на будинок не може бути. У 2014
році вона подала заяву про прийняття
спадщини в Ямпільську державну
нотаріальну контору. Однак, в
нотаріальній конторі їй пояснили, що
видати свідоцтво про прийняття
спадщини на майно, яке залишилось після
смерті матері не можуть через
відсутність правовстановлюючого
документа, яким би посвідчувалося
право власності ОСОБА_3 на це майно.
Тому вона змушена звернутися до суду з
метою встановлення факту родинних
стосунків та визнання права власності
на спадкове майно покійної матері.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав та не заперечує проти їх
задоволення.

Дослідивши матеріали справи і надані в
ній сторонами докази на обґрунтування
заявлених позовних вимог, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Із показів свідка ОСОБА_5 встановлено,
що вона знала покійну мати позивача.
Прізвище її було «ОСОБА_3». Вони
працювали разом в лікарні.

Із показів свідка ОСОБА_6 встановлено,
що вона працювала разом із покійною
матір»ю позивача в лікарні в
с.Петрашівка Ямпільського району
Вінницької області. Прізвище її було
«ОСОБА_3».

З урахуванням наведеного, у суду
немає підстав ставити під сумнів
достовірність правдивість фактів,
повідомлених свідками. Даних про їх
заінтересованість в результаті
розгляду справи відсутні, їх показання
об»єктивно підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним у справі
доказам.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Миронівка
Ямпільського району Вінницької
області. Після смерті ОСОБА_3
відкрилась спадщина - житловий
будинок по АДРЕСА_1, з метою оформлення
права на який, до суду звернулася
ОСОБА_1 для встановлення факту
родинних відносин з померлою,
оскільки документально підтвердити
факт наявності родинних стосунків з
покійною матір»ю не змогла.

Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 підтверджується матеріалами
справи, а також показами свідків, які
підтвердили факт родинного зв'язку
між позивачем та ОСОБА_3, як між дочкою
та матір»ю.

Із п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд
вправі розглядати справи про
встановлення родинних відносин, коли
цей факт безпосередньо породжує
юридичні наслідки.

У відповідності із п.7 Постанови
Пленуму ВСУ №5 від 31 березня 1995 року
«Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення» суд вправі розглядати справи
про встановлення родинних відносин,
коли цей факт безпосередньо породжує
юридичні наслідки, наприклад, якщо
підтвердження такого факту необхідне
заявникові для одержання в органах, що
вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва
про право на спадщину або інших
спадкових прав.

Із врахуванням вище викладеного, суд
приходить до висновку, що позивачем
надано докази про те, що ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Миронівка
Ямпільського району Вінницької
області дійсно доводилась рідною
матір»ю ОСОБА_1, що в судовому засіданні
беззаперечно доведено.

Вирішуючи питання про
задоволення позовних вимог про
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом,
то в цій частині суд вважає за
необхідне позов задовольнити з
наступних міркувань.

Згідно ст.55 Конституції України права і
свободи людини і громадянина
захищаються судом.

Згідно частини 1 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданими відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно ст.1223 ЦК України право на
спадкування за законом одержують
особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК
України.

Відповідно ст.1261 ЦК України ОСОБА_1 є
спадкоємцем першої черги за законом, і
має право на успадкування майна
померлої матері ОСОБА_3.

Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за законом має право на
прийняття спадщини.

Відповідно до Закону України «Про
державу реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Цим же Законом передбачено, що систему
органів державної реєстрації прав
становить спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади з
питань державної реєстрації прав -
Міністерство юстиції України, що
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері державної реєстрації
прав, та його територіальні органи, які
є органами державної реєстрації прав.

Прикінцевими та Перехідними
положеннями Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень та інших
законодавчих актів України»
встановлено, що державна реєстрація
прав на нерухоме майно в порядку,
визначеному цим Законом, здійснюється
з 1 січня 2013 року, а до 1 січня 2013 року
державна реєстрація права власності на
об'єкти нерухомого майна проводиться
державними реєстраторами бюро
технічної інвентаризації, створеними
до набрання чинності цими Законами та
підключеними до Реєстру прав власності
на нерухоме майно.

Спадкодавець ОСОБА_3 не
зареєстровула право власності на свій
житловий будинок, позивач успадковує
права та обов"язки спадкодавця,
оскільки відповідно до ст.1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права і
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.
Отже, права позивача як спадкоємця
підлягають захисту в судовому порядку
на підставі ст.16 ЦК України шляхом
визнання права на спадкове майно .

Згідно зі ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом. Приймаючи до уваги, що позивач є
спадкоємцем майна, згідно закону і
прийняла спадщину, до неї правомірно
перейшли права та обов'язки (спадщина ),
отже за нею слід визнати право
власності на спадкове майно.

Враховуючи ту обставину, що будь-які
інші спадкоємці, які би претендували на
спадщину після смерті ОСОБА_3 відсутні,
суд вважає встановленими обставини, на
які позивач посилається, як на підставу
своїх позовних вимог про визнання за
нею права власності на спадщину, що
відкрилася після смерті матері, а тому
суд вважає доведеними обставини, на які
позивач посилається як на підставу
своїх заявлених позовних вимог.

Виходячи із наведеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог і має
підстави для задоволення позову в
повному обсязі.

Вимог про відшкодування з відповідача
судових витрат, понесених при
зверненні до суду, позивачем не
заявлено, у зв'язку з чим, керуючись ст.11
ЦПК України, яка визначає принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, суд не стягує з
відповідача судові витрати на користь
позивача.

Керуючись ст..ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215
ЦПК України і ст.256 ЦПК України,
Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31 березня
1995 року «Про судову практику в справах
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення», суд

В И Р І Ш И В :

Заявлені позовні вимоги - задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 є донькою
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
с.Миронівка, Ямпільського району,
Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок
загальною площею 62.9 кв.м, житлова 32.5
кв.м, допоміжна 30.4 кв.м, розташованого
по АДРЕСА_1, в порядку спадкування після
смерті матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Миронівка
Ямпільського району Вінницької
області.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Ямпільський районний суд Вінницької
області. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
М.М.ДЗЕРИН