АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5758/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Перекопський М. М. Доповідач -
Красвітна Т.П.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

30 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого -

суддів:

при секретарі

Красвітної Т.П.

Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.

Видюковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу по апеляційній скарзі
ОСОБА_6 на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 квітня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
"Укргазбанк" до ОСОБА_6, третя особа -
Приватне підприємство фірма "Комас" про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

12 листопада 2013 року позивач звернувся
до суду з даним позовом посилаючись на
те, що 03.10.2006 р. між позивачем та
приватним підприємством фірмою "Комас"
був укладений кредитний договір №135,
відповідно до якого банк відкрив
позичальнику відновлювану відкличну
кредитну лінію у розмірах, які не
перевищують заздалегідь обумовлені
розміри за певний відрізок часу. У
період з жовтня 2006 року по жовтень 2007
року за підсумками всіх транзакцій
позичальником отримано та не повернуто
кредитних коштів на суму 260810,0 грн. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань по кредитному договору, з
відповідачем 09 лютого 2007 року був
укладений договір іпотеки без
оформлення заставної №135/06/з-4, за
умовами якого відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме земельну
ділянку загальною площею 0,1900 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Позичальник не виконував свої
зобов'язання шодо погашення
заборгованості за кредитним договором
і станом на 18.09.2013р. має заборгованість
в сумі 539286,46 грн. Рішенням
господарського суду
Дніпропетровсчької області від 22.10.2013
р. з позичальника стягнуто
заборгованість за кредитним договором
№ 135 від 03.10.2006р. Тому позивач просив в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №135 від 03.10.2006 р.,
яка станом на 18.09.2013 р. складає 539286,46
грн., звернути стягнення на предмет
іпотеки - земельну ділянку, загальною
площею 0,19 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення -
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, на користь позивача,
способом реалізації шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
на рівні не нижче за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій, а також
стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 квітня 2014 року позовні
вимоги задоволені частково; вирішено в
рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором між Відкритим
акціонерним товариством акціонерним
банком "Укргазбанк" та Приватним
підприємством фірма «Комас» №135 від
03.10.2006р. у розмірі 358825,02 грн., яка
складається з наступного: 260810,0 грн. -
прострочена заборгованість щодо
повернення кредиту, 3556,92 грн. - проценти
за користування кредитом. 93458,10 грн. -
пеня, 1000,0 грн. - штраф, звернути
стягнення на предмет іпотеки - земельну
ділянку, загальною площею 0,19 га, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
цільове призначення (використання)
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку, що
належить ОСОБА_6 на праві приватної
власності на підставі Державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯЕ№158531, кадастровий номер
земельної ділянки №:03:002:0046, на
користь Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
"Укргазбанк" способом реалізації
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною на рівні не нижче за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності на стадії оцінки
майна під час проведення виконавчих
дій. У задоволенні інших позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь Публічного акціонерного
товариства акціонерного банку
"Укргазбанк" судові витрати у сумі 229,40
грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилається на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим ставить питання про
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів дійшла висновку про
необхідність задоволення апеляційної
скарги, часткового скасування
оскаржуваного рішення, з ухваленням у
скасованій частині нового рішення,
виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується
зібраними у справі доказами, що 03
жовтня 2006 року між Відкритим
акціонерним товариством акціонерний
банк "Укргазбанк", правонаступником
якого є позивач, та Приватним
підприємством фірма "Комас", як
позичальником, було укладено кредитний
договір № 135.

Згідно п. 1.1 кредитного договору банк
відкрив позичальнику відновлювальну
відкличну кредитну лінію з лімітом у
розмірах, які не перевищують
заздалегідь обумовлені розміри на
строк по 02.10.2007 року (а.с. 5 - 7).

03.11.2006 року, 09.02.2007 року, 02.10.2007 року
сторонами були укладені зміни та
доповнення до кредитного договору № 135
від 03 жовтня 2006 року, згідно яких,
зокрема, ПП фірма "Комас" зобов»язалось
повернути кредит у повному обсязі «не
пізніше 01.10.2008 року» (а.с. 8 - 9, 10 - 11, 12).

Як встановлено рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 22.10.2013 р., яке набрало
законної сили, у період з жовтня 2006 року
по жовтень 2007 року, за підсумками всіх
трансакцій позичальником отримано та
не повернуто кредитні кошти в сумі
260810,00 грн. Позичальником договірні
зобов'язання зі сплати кредиту
належним чином не виконувалися, у
зв'язку з чим станом на 18.09.2013 р. виникла
заборгованість у розмірі 358825,02 грн., яка
складається з наступного: 260810,0 грн. -
прострочена заборгованість щодо
повернення кредиту, 3556,92 грн. - проценти
за користування кредитом. 93458,10 грн. -
пеня, 1000,0 грн. - штраф. Вказані обставини
встановлені рішенням суду, тому у
відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України не
підлягають доказуванню.

Місцевий суд обгрунтовано не взяв до
уваги доводи позивача про наявність
заборгованості за кредитним договором
№135 від 03.10.2006 р., станом на 18.09.2013 р., у
розмірі 539286,46 грн., оскільки рішенням
господарського суду, яке набрало
законної сили, встановлено іншу суму
заборгованості станом на той самий
період - 18.09.2013 р.

Судом також встановлено, що, в порядку
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором, між позивачем та
ОСОБА_6 у письмовій нотаріальній формі
09.02.2007 року було укладено договір
іпотеки без оформлення заставної
№135/06/з-4, за умовами якого відповідач
надав в іпотеку нерухоме майно, а саме
земельну ділянку загальною площею 0,1900
га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
№:03:002:0046. Обумовлена сторонами
договору іпотеки ціна предмету іпотеки
дорівнює 14000,0 грн. (а.с.18-20). На підставі
зазначеного договору іпотеки до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна внесено як
об'єкт обтяження вищевказану земельну
ділянку (а.с.22). Відповідно до п.6.1
договору іпотеки, іпотекодержатель
набуває право звернути стягнення на
предмет іпотеки у разі невиконання або
неналежного виконання позичальником
умов кредитного договору.

24 вересня 2013 року за вих. №513/1330/2013
позивачем направлено відповідачу
претензію про повернення
заборгованості по кредиту, яка
відповідачем одержана 28 вересня 2013
року, що підтверджується копією
претензії та повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення (а.с. 28, 29).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог діючого
законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
іпотеку», з відповідними змінами та
доповненнями, іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язань
нерухомим майном, що залишається у
володіння і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення свої вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку встановленому цим
Законом.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що у разі
порушення основного зобов»язання
таабо умов іпотечного договору
іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов»язань, вимога про
виконання порушеного зобов»язання у не
менш ніж тридцяти денний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимоги
іпотекодержателя залишається без
задоволення, іпотекодержатель вправі
розпочати звернення стягнення на
предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Відповідно до статті 38 Закона України
«Про іпотеку» за рішенням суду
іпотекодержатель має право на продаж
предмета іпотеки будь-якій
особі-покупцеві.

У пункті 42 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року
роз»яснено, що резолютивна частини
рішення суду в разі задоволення позову
про звернення стягнення на предмет
іпотеки має відповідати вимогам як
статті 39 Закону України "Про іпотеку",
так і положенням пункту 4 частини
першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в
обов'язковому порядку має зазначатись:
загальний розмір вимог та всі його
складові, що підлягають сплаті
іпотекодержателю з вартості предмета
іпотеки; спосіб реалізації предмета
іпотеки - шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу шляхом надання права
іпотекодержателю на продаж предмета
іпотеки; початкова ціна предмета
іпотеки для його подальшої реалізації
(при цьому суд може зазначити, що
початкова ціна встановлюється на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій).

При цьому суд не може одночасно
звернути стягнення на предмет іпотеки
та стягнути суму заборгованості за
кредитним договором. У такому випадку
суд має зазначити в резолютивній
частині рішення лише про звернення
стягнення на предмет іпотеки із
зазначенням суми заборгованості за
кредитним договором, а сам розрахунок
суми заборгованості має наводитись у
мотивувальній частині рішення.
Винятком є ситуація, коли особа
позичальника є відмінною від особи
іпотекодавця з урахуванням положення
статті 11 Закону України "Про іпотеку"
(або статті 589 ЦК щодо заставодавця).

Виходячи з викладеного, надавши
належної оцінки представленим у справі
доказам у їх сукупності, місцевий суд
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність правових підстав для
звернення стягнення на майно, що
передане в іпотеку, однак суд першої
інстанції не перевірив доводів
відповідача про порушення позивачем,
без поважних причин, строку позовної
давності.

Так, статтею 256 ЦК України
передбачено, що позовна давність це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Частиною 1 ст. 259 ЦК України
передбачено, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Згідно із ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його
порушила. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання. Якщо
боржникові надається пільговий строк
для виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у
позові.

Встановлено, що у п. 5.10 кредитного
договору № 135 від 03 жовтня 2006 року
визначено та у пункті 7.10 договору
іпотеки від 09.02.2007 року за №135/06/з-4
закріплені однакові положення, що
строк позовної давності (крім вимог про
стягнення неустойки) за кожним із цих
договорів становить три роки у
відповідності до чинного
законодавства України; позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки.

Строк остаточного погашення
заборгованості за кредитним договором
№ 135 від 03 жовтня 2006 року, з урахуванням
доповнень до нього, сплив 02.10.2008 року.

Враховуючи викладене, колегія дійшла
висновку, що про порушення своїх прав
позивач дізнався не пізніше 03.10.2008 року,
отже саме з цієї дати розпочався строк
позовної давності для пред»явлення
банком даного позову до ОСОБА_6

Встановлено, що даний позов пред"явлено
до суду 12.11.2013 року, що стверджується
відбитком поштового штемпелю на
концерті на а.с. 34.

Також судом встановлено, що 24 вересня
2013 року за вих. №513/1330/2013 позивачем
направлено ОСОБА_6 претензію про
повернення заборгованості по кредиту,
яка відповідачем одержана 28 вересня 2013
року, що підтверджується копією
претензії та повідомленням про
вручення рекомендованого поштового
відправлення (а.с. 28, 29).

Крім того, згідно пояснень
представника позивача в суді
апеляційної інстанції, будь-які інші
позови до ОСОБА_6 банком не
пред»являлись, відповідач ОСОБА_6 дій,
що свідчать про визнання боргу, не
вчиняла, що стверджується журналом
судового засідання та звукозаписом
процесу від 30.09.2014 року.

На аркушах справи 46 - 47 знаходиться
заява відповідачки від 17.02.2014 року, яка
містить вимогу про застосування строку
позовної давності, що відповідає
положенням ст. 267 ЦК України.

Виходячи з викладеного, колегія дійшла
висновку, що місцевим судом
безпідставно не взято до уваги факт
порушення позивачем, без поважних
причин, трирічного строку позовної
давності для пред»явлення до
відповідачки ОСОБА_6 позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, тому оскаржуване рішення
підлягає скасуванню в частині
задоволених позовних вимог з
ухваленням у скасованій частині нового
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Колегія наголошує, що докази наявності
поважних причин порушення строку
позовної давності позивачем не надані,
клопотання про надання чи витребування
відповідних доказів суду не заявлені.

Посилання позивача на те, що іпотека
має похідний характер від основного
зобов»язання і, згідно умов іпотечного
договору, діє по день, в який сторони
виконають в повному об»ємі свої
зобов»язання за договором іпотеки та
кредитним договором, - не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки не
спростовують правильність викладених
вище висновків апеляційного суду щодо
порушення позивачем, без поважних
причин, строку позовної давності.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, з
відповідачки на користь позивача, у
даному випадку, не підлягають
стягнення судові витрати.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне
право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, колегія дійшла висновку, що
районний суд неправильно застосував
матеріальний закон, порушив вимоги
процесуального закону, тому
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню в частині задоволення
позову з ухваленням нового рішення у
скасованій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 квітня 2014 року в частині
погашення в рахунок заборгованості за
кредитним договором укладеним між
Відкритим акціонерним товариством
акціонерним банком "Укргазбанк" та
Приватним підприємством фірма «Комас»
№ 135 від 03.10.2006р. у розмірі 358825,02 грн., яка
складається з: 260810 грн. - простроченої
заборгованості по поверненню кредиту,
3556,92грн. - процентів за користування
кредитом, 93458,10 грн. - пені, 1000 грн. -
штрафу, звернення стягнення на предмет
іпотеки - земельну ділянку, загальною
площею 0.19 га, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 цільове призначення
(використання) земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, що належить ОСОБА_6
на праві приватної власності на
підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії
ЯЕ№158531, кадастровий номер земельної
ділянки №:03:002:0046 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку "Укргазбанк",
способом реалізації шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
на рівні не нижчою за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій та
стягнення з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку "Укргазбанк"
судових витрат у сумі 229,40 грн. -
скасувати та у скасованій частині
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовної вимоги
Публічного акціонерного товариства
акціонерного банку "Укргазбанк" про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- земельну ділянку, загальною площею 0,19
га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
в рахунок заборгованості за кредитним
договором між Відкритим акціонерним
товариством акціонерним банком
"Укргазбанк" та Приватним
підприємством фірма «Комас» № 135 від
03.10.2006р., у розмірі 358825,02 грн. - відмовити
у повному обсязі.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Т.П.Красвітна

Судді
С.Ю.Михайловська

З.М.Пономарь