Справа № 573/1906/14-ц
Номер провадження 2/573/465/14
РІШЕННЯ

іменем України

10 жовтня 2014 року
м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської
області в складі:

головуючої судді:
Свиргуненко Ю. М.,

при секретарі: Федорченко Г.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Білопіллі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування документів,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
витребування документів. Свої вимоги
мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
ОСОБА_3. За життя остання склала
заповіт, яким заповіла йому все своє
майно. Він прийняв спадщину, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_3, але
отримати в нотаріальній конторі
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом і вільно розпоряджатись
спадковим майном він не може, у зв'язку
з тим, що відповідач привласнив
правовстановлюючі документи на нього.
Посилаючись на те, що ОСОБА_2
добровільно не віддає йому вищевказані
документи, ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просив зобов'язати
відповідача повернути йому свідоцтво
про право на спадщину на ім'я ОСОБА_3,
технічний паспорт на будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться в
АДРЕСА_1, свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та
два державні акти на право власності на
землю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і
його представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5
уточнили свої позовні вимоги, просили
витребувати у ОСОБА_2 свідоцтво про
право на спадщину за законом на ім'я
ОСОБА_3 серії АВА №004237, видане
Улянівською державною нотаріальною
конторою 13 травня 1999 року,
зареєстроване в реєстрі за №339, на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 та
державний акт на право приватної
власності на землю серії ІУ-СМ №013675 на
ім'я ОСОБА_3, відмовившись від решти
позовних вимог щодо витребування у
відповідача другого державного акту на
право приватної власності на землю,
технічного паспорту на будинок, та
свідоцтва про смерть ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечував, суду зазначив, що
правовстановлюючі документи на майно,
яке залишилось після смерті його
матері ОСОБА_3 він передав на
зберігання своїй сестрі ОСОБА_6 і не має
наміру віддавати їх позивачу, оскільки
вважає заповіт недійсним, у зв'язку з
тим, що під час його складання ОСОБА_3 не
розуміла значення своїх дій внаслідок
хвороби і похилого віку, а тому він має
намір оспорити заповіт в судовому
порядку.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, його
представників ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
відповідача ОСОБА_2, повно, всебічно і
об'єктивно дослідивши матеріали справи
та оцінивши їх в сукупності з точки
зору належності, допустимості і
взаємозв'язку, суд приходить до
наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін
відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

У відповідності до ст. 387 ЦК України
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно, без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в
смт. Жовтневе Білопільського району
померла ОСОБА_3, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а. с.
29).

На підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, серії АВА №004237,
виданого Улянівською державною
нотаріальною конторою 13 травня 1999 року,
зареєстрованого в реєстрі за №339,
ОСОБА_3 на праві власності належав
житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1 (а. с. 56).

Крім того, ОСОБА_3 є власником земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 2,92 га, яка знаходиться на
території Жовтневої селищної ради, що
підтверджується копією наявного в
матеріалах справи державного акту на
право приватної власності на землю
серії ІУ-СМ №013675 (а. с. 58).

Згідно заповіту, посвідченого 22 жовтня
2010 року секретарем Жовтневої селищної
ради Білопільського району Сумської
області, зареєстрованого в реєстрі за
№1673, ОСОБА_3 все своє майно заповіла
ОСОБА_1 - позивачу в справі. (а. с. 8).

У відповідності до довідки Жовтневої
селищної ради Білопільського району
Сумської області від 04 листопада 2013
року ОСОБА_3 постійно і на день смерті
проживала в АДРЕСА_1. Після смерті
останньої залишилося спадкове майно,
зокрема, житловий будинок з
господарськими будівлями, земельна
ділянка та земельна частка (пай),
розташовані на території Жовтневої
селищної ради Білопільського району
Сумської області, спадкоємцем якого
згідно заповіту є ОСОБА_1. Заповіт від
імені ОСОБА_3, посвідчений 22 жовтня 2010
року виконкомом Жовтневої селищної
ради та зареєстрований за №1673, не
змінювався і не відмінявся, арешт не
накладався. ОСОБА_1 фактично вступив в
управління спадковим майном. (а. с. 9).

Спадкова справа після ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена за заявою
позивача ОСОБА_1, про що свідчить витяг
зі Спадкового реєстру №35617929 від 04
листопада 2013 року (а. с. 10).

Таким чином, судом встановлено, що
позивач має право на спадщину після
ОСОБА_3 в порядку спадкування за
заповітом, але не може отримати в
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину і вільно
розпоряджатись спадковим майном
внаслідок того, що відповідач утримує
правовстановлюючі документи на нього.

ОСОБА_2 у свою чергу всупереч ст. 60 ЦПК
України не надав суду належних і
допустимих доказів на підтвердження
своїх заперечень щодо нечинності
заповіту. Доводи останнього стосовно
того, що правовстановлюючі документи
на спадкове майно він передав своїй
сестрі суд також не приймає до уваги,
оскільки вони нічим не підтверджені, і
розцінює як спосіб захисту від
пред'явленого позову, зважаючи на те, що
у судовому засіданні відповідач надав
для огляду суду свідоцтво про смерть
ОСОБА_3, яке початково було предметом
позову наряду з іншими документами.

Заперечення відповідача стосовно того,
що не вірне визначення позивачем
підстави позову, яке виразилось у
неправильному застуванні норм
матеріального права, є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог,
суд вважає безпідставними з наступних
підстав.

Підстава позову - це частина позову, яка
відображає обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги і докази, що
стверджують позов. А нормами
матеріального права визначаються
правовідносини, що виникають між
сторонами, і суд не позбавлений
можливості визначати їх самостійно при
ухваленні рішення.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування документів.

Від стягнення із відповідача судових
витрат позивач відмовився, про що в
матеріалах справи мається відповідна
письмова заява (а. с. 59).

На підставі викладеного, керуючись ст.
15, ст. 16, ст. 387 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 57,
58, 60, 64, 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування документів задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1
наступні документи:

- свідоцтво про право на спадщину
за законом на ім'я ОСОБА_3 серії АВА
№004237, видане Улянівською державною
нотаріальною конторою 13 травня 1999 року,
зареєстроване в реєстрі за №339, на
житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1;

- Державний акт на право приватної
власності на землю серії ІУ-СМ №013675 на
ім'я ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: