Справа 487/9529/14-ц
Номер провадження 6/487/947/14
Ухвала

Іменем
України

30.09.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд
м.Миколаєва у складі: головуючого судді
Бобрової І.В., при секретарі Табунщик
К.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду подання
Заводського відділу Державної
Виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
примусовий вхід до житла, -

В С Т А Н О В И В:

30.09.2014 року державний виконавець
Заводського відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції (далі -
Заводський ВДВС ММУЮ) звернувся до суду
з поданням про примусове проникнення
до житла за адресою: АДРЕСА_1, для
проведення виконавчих дій з виселення
ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми
та вселення ОСОБА_2 до вказаної
квартири, мотивуючи тим, що боржник -
ОСОБА_1 своїми діями ускладнює
виконання рішення суду, навмисно
затягує виконавче провадження,
перешкоджає вчиненню виконавчих дій.
Крім того, зазначили, що ОСОБА_1 рішення
судів не виконує. Тому для проведення
виконавчих дій просять винести
відповідну ухвалу про примусове
проникнення до вказаного житлового
приміщення.

До судового засідання державний
виконавець не з'явилась, надала до суду
заяву, в якій подання підтримала,
просила розглянути справу за її
відсутності.

Вивчивши матеріали подання, оцінивши
представлені документи в їх
сукупності, суд вважає, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На виконанні в Заводському ВДВС ММУЮ
знаходиться виконавче провадження з
виконання виконавчого листа по справі
№ 2/487/615/2013, виданого 17.07.2013 р. Заводським
районним судом м. Миколаєва про
виселення ОСОБА_1 з неповнолітніми
дітьми з квартири АДРЕСА_1 (постанова
про відкриття виконавчого провадження
винесена 01.08.2013 р.); виконавчого листа по
справі № 2/487/1717/2013, виданого 21.11.2013 р.
Заводським районним судом м. Миколаєва
про вселення ОСОБА_2 до квартири
АДРЕСА_1 (постанова про відкриття
виконавчого провадження винесена
19.12.2013 р.).

Вищевказаними постановами про
відкриття виконавчого провадження
боржникам ОСОБА_1 надано відповідний
строк для самостійного виконання
(рішення про виселення боржника - 15
днів, рішення про вселення стягувача - 7
днів)

Згідно реєстру на відправлення
рекомендованої кореспонденції
постанови про відкриття виконавчого
провадження направлялися на адресу
боржника, але станом на сьогоднішній
день, рішення згідно виконавчих
документів виконано так і не було.

При примусовому виконанні виконавчого
листа по справі № 2/487/615/2013, виданого
17.07.2013 р. Заводським районним судом м.
Миколаєва, про виселення ОСОБА_1 з
неповнолітніми дітьми з квартири
АДРЕСА_1, 12.09.2013 р. за вих. № 29246/01.02-47/9 на
адресу боржника направлено вимогу
державного виконавця в строк до 19.09.2013
р. виконати рішення суду та виселиться
з квартири АДРЕСА_1. Згідно акту
державного виконавця від 19.09.2013 р.,
рішення суду боржником виконано не
було.

19.12.2013 р. разом з постановою про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання про вселення
ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1 на адресу
боржника було направлено вимогу
виконати рішення суду згідно
виконавчого документу в строк до 27.12.2013
р., але згідно акту державного
виконавця від 27.12.2013 р. рішення суду
боржником виконано не було.

21.01.2014 р. за вих. № 848/01.02-47/9 на адресу
боржника було повторно направлено
вимогу державного виконавця в строк до
23.01.2014 р. виконати рішення суду та
виселитись з квартири АДРЕСА_1. Згідно
акту державного виконавця від 23.01.2014 р. ,
рішення суду боржником виконано не
було.

04.02.2014 р. до Заводського районного суду
м. Миколаєва вже направлялось подання
про примусове проникнення до житла
боржника, але згідно ухвали від 04.02.2014 р.
у задоволенні вказаного подання було
відмовлено, оскільки 03.02.2014р.
Заводським районним судом м. Миколаєва
винесено ухвалу про відстрочку
виконання рішення суду, що перебуває на
примусовому виконанні строком на 6
місяців.

Згідно акту державного виконавця від
25.09.2014 р. на момент виходу за адресою
боржника: АДРЕСА_1, рішення суду
боржником виконано не було, хоча надана
судом відстрочка виконання рішення
сплинула в серпні місяці 2014 р.

Так, згідно ст. 30 Конституції України
кожному громадянину гарантується
недоторканність житла. Проникнення до
житла чи до іншого володіння особи,
допускається лише за вмотивованим
рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної
декларації прав людини 1948 року, статті 8
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, пункту 1
статті 17 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права 1966
року ніхто не може зазнавати
безпідставного посягання на
недоторканність свого житла. При
здійсненні своїх прав і свобод кожна
людина може зазнавати тільки таких
обмежень, які встановлені законом
виключно з метою забезпечення
належного визнання і поваги до прав і
свобод інших та забезпечення
справедливих вимог моралі,
громадського порядку і загального
добробуту в демократичному
суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної
декларації прав людини 1948 року, стаття
18 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року).

Відповідно до статті 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Згідно з приписами п.15 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець має право у
процесі виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від іншої
особи, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення.

Частиною 4 статті 78 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
виселення полягає у звільненні
приміщення, зазначеного у виконавчому
документі, від особи (осіб), яка
виселяється, її майна, домашніх тварин
та у забороні такій особі
користуватися цим приміщенням.
Примусовому виселенню підлягають
виключно особи, зазначені у
виконавчому документі.

Відповідно до ч.2 ст. 79 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
невиконання боржником рішення
державний виконавець виконує його
примусово.

Примусове вселення полягає у
забезпеченні державним виконавцем
безперешкодного входження стягувача у
приміщення, зазначене у виконавчому
документі, та його проживання
(перебування) в ньому.

Таким чином, зміст самих рішень про
виселення ОСОБА_1 з неповнолітніми
дітьми з квартири АДРЕСА_1 та про
вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_1
передбачає вхід (добровільний або
примусовий, у разі їх невиконання) до
зазначеного житлового приміщення.

Враховуючи викладене, суд не вважає
можливим надати державному виконавцю,
дозвіл на примусове проникнення до
житла з метою вчинення виконавчих дій,
направлених на виконання виконавчих
документів.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Заводського
відділу Державної Виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про примусовий вхід до житла -
відмовити.

Ухвала набуває законної сили через 5
днів після його проголошення. Ухвала
може бути оскаржена до Апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський районний суд м.Миколаєва в
порядку, визначеному ст.294 ЦПК України.

Суддя:
підпис
І.В.Боброва

З оригіналом згідно

Суддя