Справа № 663/1662/13-ц
Провадження № 2/663/6/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Скадовський районний
суд Херсонської області у складі:

головуючого судді
Кустова О.Ю.

при секретарі
Кліщ Л.П.

з участю адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Скадовську цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
захист прав землевласника шляхом
знесення (перенесення) будівель та
споруд,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року позивачка звернулася
до відповідача з вказаним позовом
посилаючись на те що є власником
земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2 по
АДРЕСА_1. Відповідач є власником буд.
АДРЕСА_2 та, відповідно, користувачем
земельної ділянки за вказаною адресою.
Позивачка посилалася на те, що після
відновлення меж її земельної ділянки
з'ясувала, що туалет-душ відповідача
частково (на 0,2 м. та 0, 16 м.) розташований
на належній їй земельні ділянці, через
нечистоти у ньому які потрапляють на її
земельну ділянку, в будинку стоїть
постійний неприємний запах. Крім того,
в порушення вимог ДБН туалет має бути
розташований на відстані 15 м. від
житлового будинку позивачки. Також,
відповідач без погоджень з позивачкою
та іншими органами на відстані менше
ніж 1 м. від межі між земельними
ділянками збудував двоповерховий
гараж, який не відповідає
протипожежним нормам, затінює її
земельну ділянку та житловий будинок,
що призводить до сирості та цвілі.
Також відповідач встановив ворота до
своєї земельної ділянки частина яких
знаходиться на належній позивачці
земельній ділянці по АДРЕСА_3, що
зменшує ширину належної позиваці
ділянки в порівнянні з державним актом.
Крім того, на належній позивачці
земельні ділянці відповідач встановив
виноградну арку, яка також затіняє
частину її будинку, сприяє розвитку
плісняви та засмічує двір, створює їй
перешкоди в користуванні належними їй
земельними ділянками. Всі вищевказані
обставини завдали позивачці моральної
шкоди, розмір якої позивачка визначила
у 6100 грн. Позивачка просила зобов'язати
відповідача усунути їй перешкоди в
користуванні належними їй земельними
ділянками по АДРЕСА_1, НОМЕР_1 та НОМЕР_2
у м. Скадовську шляхом: перенесення
частини металевих воріт з її земельної
ділянки в бік ділянки НОМЕР_3 по АДРЕСА_1
на 0,56 м.; демонтувати виноградну арку
(два стовпи діаметром 60-70 мм.,
перев'язані між собою арматурою
висотою близько 3-х м.), які розташовані
на належних їй земельних ділянках;
перенести належний відповідачу туалет
(душ, вбиральню) з належної їй земельної
ділянки на відстань не ближче 15 м. до
житлового будинку позивачки і не
ближче ніж 1 м. від межі між земельними
ділянками сторін; перенести вигрібну
яму на відстань не ближче 15 м. до
житлового будинку позивачки і не
ближче ніж 1 м. від межі між земельними
ділянками сторін; перенести збудований
гараж на відстань не ближче 1 м. до межі
з земельними ділянками позивачки та
знести другий поверх гаражу. Також
позивачки просила стягнути з
відповідача 6100 грн. моральної шкоди та
судові витрати.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги
неодноразово уточнювали. Обґрунтували
висновком будівельно-технічної
експертизи від 12.08.2014 року та в
остаточній редакції просили
зобов'язати відповідача: перенести
частину воріт з ділянки позивачки в бік
ділянки відповідача на 0,56 м.,
демонтувати стовпи виноградної арки,
які розташовані на її земельній
ділянці, перенести відповідно до норм
ДБН на відстань не ближче 15 м. до
житлового будинку позивачки і не
ближче ніж 1 м. від межі між земельними
ділянками сторін вигрібну яму та
туалет (душ, вбиральню), перенести гараж
на відстань не ближче 1 м. до межі з
земельними ділянками позивачки та
знести другий поверх гаражу, а також
стягнути з відповідача 6100 грн.
моральної шкоди та судові витрати.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
вважав необґрунтованими і таким, що не
підлягають задоволенню. Зазначив, що
твердження позивачки про те, що частина
металевих воріт, стовпи виноградної
арки та частина туалету (душ, вбиральня)
розташовані на її земельних ділянках
не відповідають дійсності. Судовим
рішенням від 08.04.2013 року у спорі між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі висновку
судової будівельно-технічної
експертизи було встановлено де згідно
державних актів проходить межа між
земельними ділянками сторін і судом
було ухвалено зобов'язати позивачку
перенести огорожу у відповідності до
цієї межі. Вказане рішення позивачкою
до теперішнього часу не виконано.
Пояснив, що розташування туалету та
гаражу ближче ніж 1 м. до межі земельних
ділянок сторін не порушує прав
позивачки, а лише є перешкодою для
відповідача у обслуговуванні вказаних
будівель та споруд і не є підставою для
їх знесення чи перенесення. Всі будівлі
і споруди побудовані відповідачем не
самовільно. Щодо перенесення дворового
туалету та вигрібної ями на відстань 15
м. від житлового будинку позивачки,
зазначив, що у період їх будівництва
(середина 80-х років) ДБН 360-92 ще не був
прийнятий, а нормативно-правові акти не
мають зворотної дії у часі. Також
пояснив, що з урахуванням конфігурації
та площі земельної ділянки відповідача
туалет та вигрібну яму неможливо
перенести таким чином, щоб вони були
розташовані на відстані 15 м. від
житлових будівель. Доводи позивачки
про затінення її вікон другим поверхом
гаражу не підтверджені жодними
доказами. Просив суд критично
поставитися до висновків
будівельно-технічної експертизи
оскільки експерт фактично лише
переписав окремі пункти ДБН, відповів
на питання які виходять за межі його
спеціальних знань. Крім того, з самої
експертизи не вбачається яким чином
проводилося дослідження, які прилади,
засоби вимірювання при цьому
використовувалися. Вважає позовні
вимоги в тому числі в частині стягнення
на користь позивачки моральної шкоди
недоведеними. Просив у задоволенні
позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін, їх представників, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачка ОСОБА_2 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку Серії ЯБ № 892610 від
03.11.2006 року є власником земельної
ділянки площею 0,0449 га. по АДРЕСА_3.

Крім того, позивачка ОСОБА_2 на підставі
Державного акту на право власності на
земельну ділянку Серії ЯБ № 892616 від
03.11.2006 року з відміткою про перехід
права власності в порядку спадкування
є власником земельної ділянки площею
0,0427 га. по АДРЕСА_1, НОМЕР_1 у м.
Скадовську.

Відповідач ОСОБА_3 на підставі Акту
прийняття до експлуатації закінченого
будівництвом житлового будинку від
16.04.2003 року, Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 08.11.2006
року виданого на підставі рішення
виконкому Скадовської міської ради №
101 від 21.06.2006 року є власником житлового
будинку НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 в м.
Скадовську. Право власності
відповідача зареєстроване в ХДБТІ, що
вбачається з Витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно №
12439069 від 08.11.2006 року.

Також відповідач ОСОБА_3 є користувачем
земельної ділянки площею 400 кв.м. за
адресою АДРЕСА_2, що вбачається з
Рішення виконкому Скадовської міської
ради депутатів трудящих № 191/24 від
20.10.1978 року, Договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва житлового
будинку від 12.12.1978 року, Акту відведення
земельної ділянки від 12.12.1978 року,
рішення виконкому Скадовської міської
ради № 12/119 від 19.05.1982 року про зміну
нумерації.

Отже сторони по справі є суміжними
землевласником та землекористувачем.

З технічної документації на підставі
якої були видані державні акти Серії ЯБ
№ 892610 від 03.11.2006 року на право власності
на земельну ділянку площею 0,0449 га. по
АДРЕСА_3 та Серії ЯБ № 892616 від 03.11.2006
року на право власності на земельну
ділянку площею 0,0427 га. по АДРЕСА_4
вбачається, що відповідач ОСОБА_3 як
суміжний землекористувач погодив
вказану технічну документацію. Вказані
обставини представником відповідача
визнавалися.

З технічного звіту про виконані роботи
з перенесення меж земельних ділянок в
натуру на місцевість по АДРЕСА_1 НОМЕР_1
та НОМЕР_2 у м. Скадовську, зокрема акту
про перенесення меж від 21.05.2013 року
вбачається, що ФОП ОСОБА_4 було
здійснено перенесення меж земельних
ділянок ОСОБА_2 в натуру згідно
державних актів. Межі земельних
ділянок чіткі, ясні, не викликають
непорозумінь і закріплені на
місцевості існуючими огорожами та
металевими кілками.

Рішенням Скадовського районного суду
Херсонської області від 08.04.2013 року,
зміненим ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 17.06.2013 року
постановлено усунути ОСОБА_3 перешкоди
у користуванні земельною ділянкою
розташованою за адресою м. Скадовськ,
АДРЕСА_1, НОМЕР_3 шляхом приведення
фактичних меж земельних ділянок НОМЕР_1
та НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, що належать
ОСОБА_2 у відповідність до державних
актів (ЯБ № 892610) та (ЯБ №892616), а саме:
перенести спільну огорожу між
ділянками НОМЕР_2 та НОМЕР_3 біля
вуличної огорожі в бік ділянки НОМЕР_2
на 0,12 м.; на рівні межі між ділянками
НОМЕР_2 та НОМЕР_1 перенести межу в бік
ділянки НОМЕР_2 на 0,15 м.; на рівні
вбиральні літ. «Т» на ділянці НОМЕР_3
перенести спільну межу у бік ділянки
НОМЕР_1 на 0,19 м. (встановити відстань від
спільної межі до стіни вбиральні - 0,1 м.)
Після перелічених перенесень
утвориться пряма лінія огорожі між
ділянками НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3.
Предметом дослідження у вказаній
справі було розташування межі між
земельними ділянками сторін та
відповідність фактичної огорожі між
ділянками сторін вищевказаній межі.

З акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил інспекції
ДАБК в Херсонській області від 28.03.2012
року вбачається, що душ-вбиральня та
двоповерховий гараж побудовані
відповідачем не самовільно.

Крім того, з п. 3 рішення 26/270 від 15.12.1982
року вбачається, що виконком
Скадовської міської ради народних
депутатів дав дозвіл ОСОБА_3 (АДРЕСА_1,
НОМЕР_3) побудувати гараж для особистої
автомашини розміром 3,5 х 6 м. В
матеріалах інвентарної справи на
домобудівлю АДРЕСА_2 міститься також
індивідуальний проект на господарську
будівлю (двоповерховий гараж)
погоджений з архітектором м.
Скадовська.

З відповіді інспекції ДАБК в
Херсонській області вих. № 7/21-М-061 від
30.03.2012 року вбачається, що душ-вбиральня
та двоповерхова будівля гаражу
побудовані не самовільно. Відстань від
будівлі гаражу відповідача до будинку
позивачки орієнтовно 1,97 м., до
душу-вбиральні орієнтовно 1,35 м. Згідно
п. 7 додатку 3.1 (протипожежні вимоги) ДБН
360-92 відстані між житловими будинками
або господарськими будівлями не
нормуються, але під час проектування і
будівництва нових індивідуальних
садибних житлових будинків та
господарських будівель, а також при
повній їх перебудові в межах однієї
садиби, необхідно враховувати
протипожежні вимоги.

З відповіді інспекції ДАБК в
Херсонській області вих. № 7/21-7754-ю від
05.11.2012 року вбачається, що душ-вбиральня
та двоповерхова будівля гаражу
побудовані не самовільно. Згідно п. 2.22
Державних санітарних норм та правил
утримання територій населених місць,
затверджених наказом МОЗ України від
17.03.2011 року № 145, спірні питання щодо
розміщення вигребів на території
присадибної ділянки розглядаються в
порядку вирішення земельних спорів
згідно з законодавством.

З роз'яснень Скадовської районної СЕС
вих. № М-39 від 20.08.2012 року вбачається, що
згідно п. 3.26 ДБН 360-92 відстань від
дворової вбиральні повинна бути не
менше 15 м. від вікон та дверей сусідніх
садиб.

Як вбачається з висновку судової
будівельно-технічної експертизи б/н
від 12.08.2014 року відстань між гаражем
ОСОБА_3 за адресою м. Скадовськ, АДРЕСА_2
та житловим будинком ОСОБА_2 по АДРЕСА_1,
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у м. Скадовську
становить 1,88 м. що суперечить
протипожежним нормам ДБН. Гараж на
земельній ділянці відповідача м.
Скадовськ, АДРЕСА_2 розташований на
відстані 0,53 м. та 0,39 м. від межі з
земельною ділянкою ОСОБА_2 по АДРЕСА_1,
НОМЕР_1 та НОМЕР_2 у м. Скадовську, що
суперечить вимогам п. 3.25 ДБН 360-92. Туалет
з вигрібною ямою розташований на
відстані 1,35 м. від житлового будинку
позивачки по АДРЕСА_1, НОМЕР_1 та НОМЕР_2
у м. Скадовську, що суперечить п. 3.25 ДБН
360-92. Двоповерховий гараж ОСОБА_3
повністю знаходиться на його земельній
ділянці, туалет з вигрібною ямою
знаходиться на земельній ділянці
ОСОБА_2 розмірами 0,16 м. та 0,20 м. Також на
земельній ділянці ОСОБА_2 знаходиться
виноградна арка та частина металевих
воріт відповідача. До експертизи
додані відповідні графічні матеріали.

Вказана експертиза не може бути
прийнята судом до уваги в частині
відповідей експерта на питання
пов'язані з будівельною діяльністю,
оскільки в цій частині експерт вийшов
за межі своїх спеціальних знань. Так, як
вбачається з вступної частини
експертизи, експерт ОСОБА_5 має
кваліфікацію судового експерта з
правом проведення
будівельно-технічних експертиз за
спеціальністю 10.7 «Розподіл земель та
визначення порядку користування
земельними ділянками» в той час як
відповіді надані експертом в частині
застосування ДБН стосуються
спеціальності 10.6 «Дослідження об'єктів
нерухомості, будівельних матеріалів,
конструкцій та відповідних
документів». Самовідвід в порядку п. 2 ч.
2 ст. 22 ЦПК України експертом у
відповідній частині питань не
заявлений.

В іншій частині висновки
експертизи суперечать рішенню
Скадовського районного суду
Херсонської області від 08.04.2013 року яке
набрало законної сили, тому також судом
до уваги не приймаються, оскільки
відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В основу вказаного рішення покладено
висновок судової будівельно-технічної
експертизи № 12/216 від 27.06.2012 року згідно
якого тахеометричною зйомкою
забудованої території земельних
ділянок НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4
по АДРЕСА_1 встановлено що фактична
площа земельних ділянок НОМЕР_1, НОМЕР_2
дорівнює 879 кв.м. не відповідає площі 876
кв.м. згідно державних актів 427 кв.м. та
449 кв.м. Заміри були виконані
тахеометром «SOKKIA-SET 610». Фіксувалось
існуюче розташування будівель і
встановлених огорож досліджуваних
ділянок. Невідповідність фактичного
розташування ділянок НОМЕР_1 та №131-а по
АДРЕСА_1 державним актам (ЯБ № 892610) та
(ЯБ №892616) відповідно можливо усунути у
такий спосіб: перенести спільну межу
між ділянками НОМЕР_2 та НОМЕР_3 біля
вуличної огорожі в бік ділянки НОМЕР_2
на 0,12 м.; на рівні межі між ділянками
НОМЕР_2 та НОМЕР_1 перенести межу в бік
ділянки НОМЕР_2 на 0,15 м.; на рівні
вбиральні літ. «Т» на ділянці НОМЕР_3
перенести спільну межу у бік ділянки
НОМЕР_1 на 0,19 м. (встановити відстань від
спільної межі до стіни вбиральні - 0,1 м.)
Після перелічених перенесень
утвориться пряма лінія огорожі між
ділянками НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3;
перенести спільну межу між ділянками
НОМЕР_1 та № 129 в лівому куті на 0,1 м. в
бік ділянки № 129; перенести ліву межу
ділянки НОМЕР_2 біля вуличної огорожі в
бік ділянки НОМЕР_2 на 0,1 м.

Вказаним рішенням суду на підставі
висновків експерта встановлено де має
проходити межа між земельними
ділянками сторін і як має бути
встановлена огорожа між ними. Судом
встановлено, що вищевказане судове
рішення позивачкою не виконане, хоча
остання стверджувала протилежне.
Відповідних доказів про виконання
попереднього рішення суду позивачка
суду не надала. Більше того,
невиконання рішення про усунення
ОСОБА_3 перешкод у користуванні його
земельною ділянкою підтверджується
висновками експерта від 12.08.2014 року.
Зокрема, з фотоматеріалів до вказаного
висновку експерта вбачається, що в
теперішній час огорожа між ділянками
фактично проходить по туалету ОСОБА_3 в
той час, як згідно рішення суду огорожа
має проходить на відстані 0,1 м. від
вказаного туалету в бік ділянки ОСОБА_2

Неприйняття до уваги висновку експерта
від 12.08.2014 року суд обґрунтовує також
тим, що з описової частини експертизи
незрозуміло, за допомогою яких
приладів та засобів вимірювання
експертом визначалися відповідні
розміри, відстані, розташування
земельних ділянок, тощо.

Також судом не приймається до уваги
технічний звіт про виконані роботи з
перенесення меж земельних ділянок в
натуру на місцевість по АДРЕСА_1 НОМЕР_1
та НОМЕР_2 у м. Скадовську виконаний ФОП
ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_2 оскільки
він не є встановленням (відновленням)
меж її земельних ділянок в розумінні
Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками, яка
затверджена наказом Державного
комітету України з земельних ресурсів
від 18.05.2010 року. Зокрема, у вказаному
звіті відсутні погодження із суміжними
землевласниками та
землекористувачами.

Таким чином, з урахуванням викладеного,
суд вважає що позивачкою не доведено
факт розташування на її земельних
ділянках частини туалету (душу,
вбиральні), стовпів виноградної арки та
частини металевих воріт відповідача.
Вирішення цього питання можливе лише
після виконання рішення суду від 08.04.2013
року. Вимоги про їх знесення чи
перенесення з цих підстав, на думку
суду, задоволенню не підлягають.

В частині розташування туалету та
гаражу з порушенням вимог ДБН 360-92 суд
зауважує наступне.

Відповідно до п. 3.25 ДБН 360-92, для догляду
за будівлями і здійснення їх поточного
ремонту відстань до межі сусідньої
ділянки від найбільш виступної
конструкції стіни треба приймати не
менше 1,0 м. При цьому повинно бути
забезпечене влаштування необхідних
інженерно-технічних заходів, що
запобігатимуть стіканню атмосферних
опадів з покрівель та карнизів
будівель на територію суміжних
ділянок.

Таким чином відстань в 1 м. від межі
земельних ділянок ДБН передбачена саме
для обслуговування вказаних будівель і
споруд і жодним чином не порушує права
позивачки. Будівництво із зменшенням
вказаної відстані перешкоджатиме
ОСОБА_3 обслуговувати вказані будівлі
та споруди, але не є підставою для їх
знесення (перенесення).

Щодо порушення протипожежних вимог при
будівництві гаражу, а також
розташування туалету ближче ніж 15 м.
від будинку позивачки, суд зауважує, що
вказані будівлі згідно матеріалів
інвентарної справи на домобудівлю
НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 побудовані в
середині 1980-х років тому застосування
норм ДБН 360-92 до їх розташування
суперечить положенням закону про те, що
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії у часі. При цьому суд
також враховує, що про таке
розташування гаражу і туалету
позивачці, з її слів, відомо 30 років, а
отже нею пропущено трирічний строк
позовної давності в частині вказаних
доводів. Також суд враховує, що з огляду
на щільність забудови перенесення
дворової вбиральні таким чином, що
відстань від неї була 15 м. до житлових
будинків сторін є технічно неможливим.

Доводи позивачки про затінення вікон
її будинку другим поверхом гаражу
відповідача не підтверджені жодними
доказами.

Відповідно до ч. 1-2, п. «б» ч. 3 ст. 152 ЗК
України, держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом,
зокрема, відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення
прав, і запобігання вчиненню дій, що
порушують права або створюють
небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.
Використання власності не може
завдавати шкоди правам, свободам та
гідності громадян.

Аналогічні положення містяться і в ст.
319 ЦК України.

Відповідно до ст. 91 ЗК України, власники
земельних ділянок зобов'язані: а)
забезпечувати використання їх за
цільовим призначенням; б)
додержуватися вимог законодавства про
охорону довкілля; в) своєчасно
сплачувати земельний податок; г) не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів; ґ) підвищувати
родючість ґрунтів та зберігати інші
корисні властивості землі; д) своєчасно
надавати відповідним органам
виконавчої влади та органам місцевого
самоврядування дані про стан і
використання земель та інших природних
ресурсів у порядку, встановленому
законом; е) дотримуватися правил
добросусідства та обмежень, пов'язаних
з встановленням земельних сервітутів
та охоронних зон; є) зберігати
геодезичні знаки, протиерозійні
споруди, мережі зрошувальних і
осушувальних систем; ж) за свій рахунок
привести земельну ділянку у попередній
стан у разі незаконної зміни її
рельєфу, за винятком здійснення такої
зміни не власником земельної ділянки,
коли приведення у попередній стан
здійснюється за рахунок особи, яка
незаконно змінила рельєф.

Враховуючи вищевказані положення
закону суд вважає, що правовій охороні
підлягає як право власності позивачки
на належні їй земельні ділянки так і
право власності відповідача на
збудовані ним будівлі та споруди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
знесення (перенесення) частини
металевих воріт, стовпів виноградної
арки, вбиральні (туалету, душу),
вигрібної ями, гаражу та знесення
другого поверху гаражу є не доведеними
і такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позивачкою не надано
суду належних та допустимих доказів
порушення відповідачем її прав суд
вважає також необґрунтованими позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача на її користь моральної
шкоди на суму 6100 грн. При цьому суд
враховує, що позивачкою не надано
доказів її завдання, не обґрунтовано
якими протиправними, винними діями
відповідача вона заподіяна, не
обґрунтовано її розмір.

На підставі викладеного, керуючись ст.
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про захист прав землевласника шляхом
знесення (перенесення) будівель та
споруд - відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Херсонської області через Скадовський
районний суд Херсонської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення

Повни текст рішення виготовлено 13.10.2014
року.

Суддя
О. Ю. Кустов