Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2014 Справа №607/20342/13-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання
Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання майна особистою приватною
власністю та стягнення коштів
витрачених на ремонт автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя, шляхом
визнання спільною сумісною власністю
майна, а саме: гаража з підвалом АДРЕСА_1
та автомобіля марки "Фіат" Брава,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовує тим, що під час шлюбу ними
за спільні кошти було придбано вказане
майно, а саме: гараж з підвалом АДРЕСА_1
та автомобіль марки "Фіат" Брава,
реєстраційний номер НОМЕР_1 і вона як
дружина має право на 1/2 частину
зазначеного майна.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до
позивача ОСОБА_1 із зустрічним позовом
про визнання майна: гаража з підвалом
АДРЕСА_1 та автомобіля марки "Фіат"
Браво, реєстраційний номер НОМЕР_1
особистою приватною власністю,
стягнувши із нього на користь позивача
ОСОБА_1 1/2 частину вартості атомобіля та
стягнення із позивача 1/2 частину витрат
- 15000 грн. витрачених на ремонт
автомобіля марки "Фіат" Браво,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Свої зустрічні вимоги відповідач
обгрунтовує тим, що гараж з підвалом
АДРЕСА_1 був придбаний за рахунок
подарованих йому грошових коштів в
сумі 16000 грн., які були набуті його
матір»ю внаслідок відчуження власного
гараж АДРЕСА_2, а отже є його особистою
приватною власністю. Легковий
автомобіль марки "Фіат" Браво,
реєстраційний номер НОМЕР_1 дійсно був
придбаний під час шлюбу із позивачем
ОСОБА_1 і є спільною сумісною власністю,
проте зважаючи на те, що остання не має
права на керування транспортними
засобами і як наслідок ніколи
самостійно не користувалася
автомобілем, зумовлює недоцільність
розподілу цього майна на ідеальні
частки. Крім того, зважаючи на те, що
спірний автомобіль піддавався ремонту
на суму 30000 грн., які ним були позиченні,
тому просить стягнути із позивача
ОСОБА_1 1/2 частину цих витрат на суму 15000
грн. витрачених на ремонт автомобіля
марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер
НОМЕР_1.

У судовому засідання позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
з мотивів викладених позовній заяві та
просять позов задовольнити. Зустрічний
позов позивач та його представник не
визнали та просять у його задоволенні
відмовити.

Відповідач та його представник з
приводу задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 заперечили та просять у їх
задоволенні відмовити, з мотивів
викладених в запереченні на позовну
заяву. Зустрічні позовні вимоги
підтримали та просять їх задовольнити.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази,
суд встановив наступні обставини
справи.

Із Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 29.04.2011 р.
вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в якому вони перебували з 10.08.1991
року розірвано.

Із витягу №16512113 про реєстрацію права
власності на нерухоме майно виданого
02.11.2007 р. реєстраційний номер №20301787 та
технічного паспорта складеного 02.11.2007
р. ТзОВ «Міське бюро технічної
інвентаризації» вбачається, що ОСОБА_2
являється власником гаража з підвалом
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі -
продажу серії ВЕХ 982154 посвідченого
приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстром №6393..

Автомобіль марки "Фіат" Браво,
реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов
НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію
НОМЕР_5 від 19.03.2008 р. зареєстрований за
ОСОБА_1 жителькою АДРЕСА_3, яка
посвідчення водія не отримувала та
станом на 10.01.20114 р. не значиться серед
осіб, які позбавленні права на
керування транспортними засобами, що
стверджується повідомленням
Управління Державтоінспекції в
Тернопільській області №13/9732 від 30.12.2013
р. та Довідкою Тернопільського центру
ДАІ №6101 УМВС України в Тернопільській
області.

11.01.2013 р. та 10.01.2014 р. р. між ПАТ «Страхова
компанія «Провідна» та ОСОБА_2
укладалися Договори обов»язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів (поліс №АВ/8881296)
(поліс №АС/4761790), відповідно до умов
якого, ПАТ «Страхова компанія
«Провідна» взяло на себе обов»язок, у
разі настання дорожньо-транспортної
пригоди за участю застрахованого
транспортного засобу марки "Фіат"
Браво, реєстраційний номер НОМЕР_1
кузов НОМЕР_4, а також за умови настання
цивільно-правової відповідальності
ОСОБА_2 здійснити виплату страхового
відшкодування на користь третіх осіб,
яким під час ДТП заподіяна шкода.

Із рахунку на оплату від 02.04.2013 р. ,
видаткових накладних до заказу наряду
№ПРБ0001069 від 02.04.2013 р. вбачається, що
відповідачем ОСОБА_2 виконано ремонт
автомобіля марки "Фіат" Браво,
реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов
НОМЕР_4 на суму 18107 грн.

Із акту здачі - прийому виконаних робіт
від 27.12.2013 р. вбачається, що ОСОБА_2
провів ремонт автомобіля марки "Фіат"
Браво, реєстраційний номер НОМЕР_1
кузов НОМЕР_4 на суму 8350 грн.

09.01.2014 р. відповідач ОСОБА_2 придбав
підшипник 175/70R13 за ціною 1360 грн.

Із договору купівлі - продажу гаража
серії ВЕХ №861406 посвідченого приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_4
вбачається, що ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_6
купила гараж з підвалом АДРЕСА_2 за 9979
грн.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні
показала, що являється матір»ю
відповідача ОСОБА_2 та подарувала йому
16000 грн., набутих за рахунок продажу
власного гаража АДРЕСА_2, для придбання
відповідачем гаража АДРЕСА_1 за місцем
його тодішнього проживання.

Свідок ОСОБА_7 показав, що відповідач
ОСОБА_2 є його рідним братом та
підтвердив факт дарування останньому
їх матір»ю ОСОБА_5 грошових коштів в
сумі 16000 грн. для придбання гаража
АДРЕСА_1.

Таким чином, твердження позивача про
те, що спірний гараж є його особистою
приватною власністю, так- як придбаний
за кошти подарувані його матір»ю
ОСОБА_5, суд до уваги не бере, оскільки
відповідачем не подано належних
доказів того факту, що зазначенні
грошові кошти йому були подаровані і що
саме за ці кошти він придбав спірний
гараж.

Розпискою від 06.04.2011 р. стверджується,
що відповідач ОСОБА_2 отримав від
громадянина ОСОБА_8 в позику 30000 грн. для
ремонту автомобіля марки "Фіат" Браво,
реєстраційний номер НОМЕР_1, які
зобо»язувався повернути останньому на
першу ж вимогу.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
підтвердив зобов»язання відповідача
ОСОБА_2 за договором позики від 06.04.2011 р.
на суму 30000 грн. Зазначив, що автомобіль
марки "Фіат" Браво, реєстраційний номер
НОМЕР_1, на ремонт якого надавалися
кошти перебуває у справному стані,
проте борг в сумі 30000 грн. йому
відповідачем не повернуто.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
показала, що вона являється матір»ю
позивача ОСОБА_5 та за її кошти в сумі
8000 доларів США наданих позивачу був
придбаний автомобіль "Фіат" Браво,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні
показав, що позивач ОСОБА_1 є її рідною
сестрою та підтвердила факт дарування
останній їх матір»ю ОСОБА_9 грошових
коштів в сумі 8000 доларів США для
придбання автомобіля "Фіат" Браво,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила факт
дарування ОСОБА_9 позивачу грошових
коштів для придбання автомобіля.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, майно набуте
подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Твердження відповідача, з приводу того,
що грошова сума в розмірі 30000 грн. була
позичена за договором позики ним у
гр.ОСОБА_8 на ремонт їх спільного
автомобіля дійсно відповідає
дійсності, проте з огляду на те, що
зазначенні зобов»язальні
правовідносини носять індивідуальний
характер, були укладенні виключно між
відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_8 та
містять зобов»язання з приводу
повернення боргу власне ОСОБА_2, а не
позивачем включно, враховуючи, що
відповідачем не подано доказів оплати
коштів за проведений ремонт спірного
автомобіля, суд приходить до
переконанн6я у що у задоволенні
зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про
стягнення із позивача 1/2 частини витрат
- 15000 грн. витрачених на ремонт
автомобіля марки "Фіат" Брава,
реєстраційний номер НОМЕР_1. слід
відмовити. Крім того,

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям під
час шлюбу, належить дружині та
чоловікові на праві спільної сумісної
власності незалежно від того, що один з
них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.372 ЦК України майно, що є у
спільній сумісній власності, може бути
поділене між співвласниками за
домовленістю між ними і при цьому
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Враховуючи викладені обставини, з
огляду на те, що вказане майно набуте
сторонами під час шлюбу, тому суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід
задовольнити, визнати за нею в порядку
поділу спільного майна подружжя право
приватної власності на 1/2 частину
гаража з підвалом АДРЕСА_1 та 1/2 частину
автомобіля "Фіат" Браво, реєстраційний
номер НОМЕР_1. У задоволенні зустрічних
позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити у
повному обсязі та стягнути з нього 229,40
грн. сплаченого позивачем судового
збору.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 223 Цивільного
процесуального кодексу України,
ст.ст.355, 368, 372 Цивільного кодексу
України, ст. ст.60, 63, 69, 70 Сімейного
кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати в порядку поділу спільного
майна подружжя за ОСОБА_1 право
приватної власності на 1/2 частину
гаража з підвалом АДРЕСА_1.

Визнати в порядку поділу спільного
майна подружжя за ОСОБА_1 право
приватної власності на 1/2 частину
автомобіля "Фіат" Брава, реєстраційний
номер НОМЕР_1.

У задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 відмовити у повному
обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2 (проживає: АДРЕСА_4,
ідентифікаційний код: НОМЕР_2) в користь
ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_3,
ідентифікаційний код: НОМЕР_3) 229,40 грн.
сплаченого позивачем судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя

Дзюбич В.Л.