АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №2-730/11
Провадження №22-ц/792/1701/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.

при секретарі Кошельнику В.М.

з участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» на
рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 27 листопада
2012 року цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Приватбанк» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
звернення стягнення боргу за договором
кредиту на предмет іпотеки та
виселення із житлового приміщення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представників сторін, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» вказувало, що між ним та
ОСОБА_7 було укладено договір кредиту,
відповідно до якого останньому було
надано кредит у розмірі 125000 грн.
Позичальник зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконував,
у зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість у сумі 190373 грн. 06 коп., а
тому позивач просив в рахунок
погашення заборгованості звернути
стягнення на цегляний житловий будинок
з господарськими спорудами, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмету
іпотеки та виселити ОСОБА_7, ОСОБА_9 з
вказаного будинку зі зняттям з
реєстраційного обліку.

Рішенням Полонського районного
суду Хмельницької області від 27
листопада 2012 року у задоволенні
позовних вимог ПАТ «Приватбанк»
відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення
Полонського районного суду від 27
листопада 2012 року ПАТ «Приватбанк»
просить скасувати вказане рішення і
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.
Апелянт вказує про помилковість
висновку суду, що оскільки відповідач
не підписував заяву про отримання
кредиту, то кредитні правовідносини
між сторонами не виникли. Суд прийняв
до уваги лише підпис в заяві на видачу
готівки, однак сторони не заперечували
підписання кредитного договору та
договору іпотеки, законних обставин,
які б підтвердили підписання
кредитного договору та договору
іпотеки під впливом омани немає, а тому
суд виніс рішення на підставі єдиного
не прямого доказу, що суперечить
чинному законодавству.

В засіданні апеляційного суду
представник ПАТ «Приватбанк»
апеляційну скаргу підтримав з
викладених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_7 апеляційну скаргу
не визнав, рішення суду вважає законним
та обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання
не з'явилася, про день, час та місце
слухання справи повідомлена у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних мотивів.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом
доказування під час судового розгляду
є факти, які обґрунтовують заявлені
вимоги чи заперечення або мають інше
значення для вирішення справи (причини
пропуску строку давності тощо) і
підлягають встановленню при ухваленні
судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1049 цього ж Кодексу
позичальник зобов`язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов`язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не
повернув речі, визначені родовими
ознаками, він зобов'язаний сплатити
неустойку відповідно до ст.ст. 549-552
цього Кодексу, яка нараховується від
дня, коли речі мали бути повернуті, до
дня їх фактичного повернення
позикодавцеві, незалежно від сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 06 лютого 2008 року
ОСОБА_7 і ПАТ «Приватбанк» уклали
договір №HMPWGA0000816 за яким банк
зобов'язався надати ОСОБА_7 125 тис. грн.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 16, 08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
кінцевим терміном повернення 05 лютого
2023 року. Судом також встановлено, що 05
жовтня 2008 року відсоткова ставка була
змінена до 18, 2 % на рік; з 01 лютого 2009
року - до 29, 52 % річних.

З метою забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором, 6
лютого 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк»
та ОСОБА_7 було укладено договір
іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Полонського районного
нотаріального округу Хмельницької
області ОСОБА_10 за вказаним договором
іпотеки ОСОБА_7 передав банку в іпотеку
належний йому на праві власності
житловий будинок вартістю 178572 грн.

При цьому, заява на видачу готівки № 201
від 06.02.2008 року ОСОБА_7 не
підписувалася, що підтверджується
висновком експерта
судово-почеркознавчої експертизи №
8/13-26 від 16.05.2013 року.

Доказів того, що ПАТ « Приватбанк»
видав, а ОСОБА_7 отримав кошти за
договором кредиту під час розгляду
справи позивачем не подано.

За таких обставин, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позовних вимог ПАТ « Приватбанк» у
повному обсязі.

Ухвалення рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права є
підставою, відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК
України, для відхилення апеляційної
скарги.

Доводи апеляційної скарги про
помилковість висновку суду, що
оскільки відповідач не підписував
заяву про отримання кредиту, то
кредитні правовідносини між сторонами
не виникли, безпідставні.

Суд прийняв до уваги не лише підпис в
заяві на видачу готівки, який виконаний
не ОСОБА_7, але і той факт, що відсутні
будь-які докази того, що фактично
ОСОБА_7 отримував грошові кошти за
кредитним договором.

Інші підстави в межах доводів
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Полонського районного суду
Хмельницької області від 27 листопада
2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді:підписи

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду М.М.
Пастощук

_____________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Боб`як
Б.В. Провадження № 22-ц/792/1701/14

Доповідач:Пастощук М.М.

Категорія: 27