суд Київської області
Справа № 376/1499/14-ц
Провадження № 2/376/694/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"24" липня 2014 р.
Сквирський районний суд
Київської області

в складі: головуючого судді - Клочко В.М.

при секретарі судових засідань
- Галюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сквира Київської області
справу за позовом ОСОБА_2 до Дулицької
сільської ради Сквирського району
Київської області про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування,

встановив:

Позивач просить визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом на житловий будинок АДРЕСА_1
Сквирського району Київської області з
господарськими будівлями та спорудами,
загальною площею 56.40 кв.м., житловою
площею 31.70 кв.м., посилаючись на те, що
помер її батько, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року , що підтверджується свідоцтвом
про смерть серія НОМЕР_1 виданого 13.01.2006
року, виконавчим комітетом Дулицької
сільської ради Сквирського району
Київської області, за актовим записом
№ 2.

За життя спадкодавець ОСОБА_3
залишив заповіт, посвідчений
виконкомом Дулицької сільської ради
28.10.2004 року, зареєстрованого в реєстрі
за № 184, відповідно до якого все своє
майно заповів, позивачу. Після смерті
спадкодавця залишилося спадкове майно
на житловий будинок АДРЕСА_1
Сквирського району Київської області з
господарськими будівлями та спорудами.

Позивач являється спадкоємцем за
заповітом. Інших спадкоємців немає.

Позивач, ОСОБА_2 прийняла спадщину
шляхом подачі заяви до нотаріальної
контори протягом шестимісячного
строку, відповідно до ст.1269 ЦК України
та частково оформила спадщину після
смерті батька, а саме: земельну ділянку,
розміром 4.077 га, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 13.10.2006 року, житловий
будинок залишився не переоформленим,
оскільки була допущена помилка у
Свідоцтві про право власності на
житловий будинок, прізвище батька
вказано «ОСОБА_3», замість «ОСОБА_3».

Позивач у судове засідання не
з'явилася, звернулася до суду з
письмовою заявою, в якій просить
розглянути справу у її відсутність та
ухвалити рішення по суті позовних
вимог.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, звернувся до
суду з письмовою заявою, в якій просить
ухвалити рішення у судовому засіданні
без його участі, позов визнає,
заперечень не має.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що
батько позивача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер, що підтверджується
Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1
виданого 13.01.2006 року, виконавчим
комітетом Дулицької сільської ради
Сквирського району Київської області,
за актовим записом № 2.

За життя спадкодавець залишив
заповіт, посвідчений виконкомом
Дулицької сільської ради 28.10.2004 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 184,
відповідно до якого все своє майно
заповів, позивачу. Після смерті ОСОБА_3
залишилося спадкове майно на житловий
будинок АДРЕСА_1 Сквирського району
Київської області з господарськими
будівлями та спорудами.

Позивач являється спадкоємцем
за заповітом. Інших спадкоємців немає.

Позивач, ОСОБА_2 прийняла
спадщину шляхом подачі заяви до
нотаріальної контори протягом
шестимісячного строку, відповідно до
ст.1269 ЦК України та частково оформила
спадщину після смерті батька, а саме:
земельну ділянку, розміром 4.077 га, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 13.10.2006
року, житловий будинок залишився не
переоформленим, оскільки була допущена
помилка у Свідоцтві про право
власності на житловий будинок,
прізвище батька вказано «ОСОБА_3»,
замість «ОСОБА_3».

Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять всі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має

подати нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України суд
вправі встановити також інші факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Враховуючи вище викладене та приписи
цивільного законодавства України, суд,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,61,131,174,212-215,218,256 ЦПК
України,

ст.ст. 1218,1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,
суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що Свідоцтво про
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1 Сквирського району Київської
області видане Дулицькою сільською
радою 19.03.1990 року на ім»я ОСОБА_3 дійсно
належало ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
в порядку спадкування за заповітом на
житловий будинок АДРЕСА_1 Сквирського
району Київської області з
господарськими будівлями та спорудами,
загальною площею 56.40 кв.м., житловою
площею 31.70 кв.м., після смерті батька
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: В. М. Клочко