У х в а л а

іменем україни

18 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Ступак О.В., Штелик С.П., розглянувши в
попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»,
ОСОБА_5 про визнання договору поруки
припиненим, за касаційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк» на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про
визнання договору поруки від 18 квітня
2008 року припиненим на підставі частини
4 статті 559 ЦК України.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 28 листопада 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано, ухвалено нове
рішення про задоволення позову.

Визнано припиненим договір поруки від
18 квітня 2008 року, укладений між
Відкритим акціонерним товариством
«Всеукраїнський акціонерний банк» та
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_5 за
кредитним договором № 99/в від 18 квітня
2008 року.

Не погодившись з рішенням апеляційного
суду, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний
банк» звернулося до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з касаційною скаргою, в якій
просило скасувати оскаржуване судове
рішення та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права (норма частини 2
статті 324 ЦПК України).

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Згідно з частиною 1 статті 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Судом встановлено, що виконання
зобов'язання за кредитним договором
№ 99/в від 18 квітня 2008 року, укладеним
між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний
банк» та ОСОБА_5, забезпечувалося
порукою ОСОБА_4, про що того ж дня було
укладено договір.

Відповідно до частини 4 статті 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Якщо кредитним договором не визначено
інші умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

10 січня 2011 року банк направив вимогу на
адресу боржника та поручителя
повідомлення про дострокове виконання
кредитного зобов'язання. До суду
позивач звернувся у липні 2013 року.

За таких обставин апеляційний суд
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що порука є припиненою.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування апеляційним
судом норм матеріального права і
порушення норм процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський акціонерний банк»
відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 14 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:О.В.
Ступак С.П. Штелик