РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/7405/14-ц

2/643/3153/14

16.10.2014 р.
м.Харків

Московський районний суд м.Харкова під
головуванням судді Горбунової Я.М., при
секретарі Маріновій О.Ю., за участі
представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянув у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.Харкові
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
"Регіон-банк", третя особа приватний
нотаріус Харківського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, державний
виконавець Московського ВДВС
Харківського міського управління
юстиції Трофімова Т.М., про визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню,

в с т а н
о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в
якому просить визнати виконавчий напис
№ 621 від 22.04.2014 р. , вчинений приватним
нотаріусом Харківського
нотаріального округу ОСОБА_4 на
договорі застави № 06-2-05-59/з від 13.06.2008 р.
таким, що не підлягає виконанню, так як
виконавчий напис вчинений без
додержання вимог ст. 26 ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, а саме на момент
укладення кредитного договору № 06-2-05-59
від 13.06.2008 р., а також вчинений
нотаріусом без перевірки безспірності
заборгованості.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала та надала
пояснення відповідно до тих обставин,
що викладені в позові та уточненій
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, надала
письмові пояснення, які приєднані до
матеріалів справи, та пояснила, що
виконавчий напис був здійснений
нотаріусом на підставі ст. 26 ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», в редакції від
16.10.2011 р., чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, а момент
виникнення спірних правовідносин є
дата вчинення нотаріусом виконавчого
напису, а саме, 22.04.2014 р. Щодо порушення
нотаріусом положень закону про
перевірку безспірності
заборгованості представник пояснила,
що відповідачем не надано доказів того,
що спір про заборгованість взагалі
існує між сторонами договору.

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, але надали суду заяви про
розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

22.04.2014 р. приватним нотаріусом
Харківського нотаріального округу
ОСОБА_4 на договорі застави № 06-2-05-59/з
від 13.06.2008 р. вчинений виконавчий напис
№ 621, яким запропоновано стягнути
кредитну заборгованість за кредитним
договором № 06-2-05-59 у розмірі 8784,91 долари
США, шляхом звернення стягнення на
автомобіль FORD MONDEO, 2000 р. випуску, що
належить боржнику ОСОБА_3, і який був
переданий у заставу боржником
стягувачу Публічному акціонерному
товариству «Регіон-Банк».

Боржник просить визнати зазначений
виконавчий напис таким, що не підлягає
виконанню.

Згідно ч.1 ст. 590 ЦК України звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Статтею 26 ЗУ «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
який визначає правовий режим
регулювання обтяжень рухомого майна,
встановлених з метою забезпечення
виконання зобов'язань, у редакції, яка
була чинною на час виникнення спірних
правовідносин, не передбачено
звернення стягнення на предмет
забезпечувального зобов'язання на
підставі виконавчого напису нотаріуса.

Час виникнення спірних правовідносин
слід пов'язувати з укладанням
кредитного договору, а саме, 13.06.2008 р.

Згідно із ч.2 Прикінцевих та перехідних
положень ЗУ «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
законодавчі та інші нормативно-правові
акти, прийняті до набрання чинності цим
Законом, застосовуються в частині, що
не суперечить цьому Закону.

Таким чином, норми ЗУ «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» є спеціальними
відносно ЗУ «Про заставу», яким
передбачено звернення стягнення на
підставі виконавчого напису нотаріуса.

Пункт 5 ч.1 ст. 26 «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
яким передбачено позасудовий спосіб
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження шляхом
реалізації заставленого майна на
підставі виконавчого напису нотаріуса
було доповнено на підставі ЗУ «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо врегулювання
відносин між кредиторами та
споживачами фінансових послуг», який
набрав чинності 16.10.2011 р.

У пункті 2 Прикінцевих положень ЗУ «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо врегулювання
відносин між кредиторами та
споживачами фінансових послуг»
зазначено, що дія цього Закону не
поширюється на кредитні договори,
укладені до набрання ним чинності.

Таким чином, позиція позивача є
обґрунтованою, виконавчий напис
вчинений без додержання вимог
вищезазначених законів, через що
підлягає визнанню таким, що не підлягає
виконанню, і відповідно позовні вимоги
є такими, що підлягають задоволенню за
даною підставою.

На підставі викладенного,
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 621 від 22.04.2014
р. , вчинений приватним нотаріусом
Харківського нотаріального округу
ОСОБА_4 на договорі застави № 06-2-05-59/з
від 13.06.2008 р. таким, що не підлягає
виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається через районний суд до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -
Я.М.Горбунова