АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6812/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Підберезний Г. А. Доповідач -
Калиновський А.Б.Категорія 34
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі - Півненко С.Ю.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Вінтера» на заочне
рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 травня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Вінтера», третя особа -
ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
шкоди внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
«Вінтера», третя особа - ОСОБА_3, про
відшкодування матеріальної шкоди
внаслідок ДТП. Посилалась на те,
що її автомобілю внаслідок ДТП, яка
відбулася 14 грудня 2012 року в м.
Дніпропетровську, завдано
матеріальних збитків.

ОСОБА_3, який перебував у трудових
правовідносинах з відповідачем,
визнано винним у даній ДТП на підставі
постанови Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
16.01.2013 року, а тому просила стягнути з
відповідача на її користь вартість
відновлювального ремонту та завдану
моральну шкоду.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 травня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ
«Науково-виробниче підприємство
«Вінтера», третя особа - ОСОБА_3, про
відшкодування матеріальної шкоди
внаслідок ДТП задоволені частково.

Стягнуто з ТОВ «Науково - виробниче
підприємство «Вінтера» на користь
ОСОБА_2 - 31 484,70 грн. матеріальних збитків
спричинених ДТП, у відшкодування
моральної шкоди 1000,00 грн., 600,00 грн. -
вартості експертного дослідження та
2500, 00 грн. вартість послуг адвоката, а
також судовий збір у розмірі 365,00 грн.

В задоволені решти позовних вимог -
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
представник відповідача подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 14 грудня 2012 року в
м. Дніпропетровську, ОСОБА_3, керуючи
автомобілем НОМЕР_1, який належить
відповідачу, порушив ПДР України та
допустив зіткнення з автомобілем
НОМЕР_2, який належить позивачу на праві
приватної власності, що
підтверджується постановою судді АНД
районного суду м. Дніпропетровська від
16.01.2013 року, відповідно до якої ОСОБА_3
визнаний винним у скоєному ДТП(а.с. 4).

Внаслідок вищезазначеної ДТП, власнику
автомобіля НОМЕР_2, спричинені
матеріальні збитки.

Висновком спеціаліста
автотоварознавця про вартість
матеріального збитку № ZU110213 від
15.02.2013р., вартість відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля
НОМЕР_2 складає 31 484,70 гривен.

Постановою АНД районного суду м.
Дніпропетровська від 16.01.2013 року
встановлено, що ОСОБА_3 працює водієм та
перебуває у трудових відносинах із
відповідачем - ТОВ "НВП "Вінтера".

Разом з тим, між ТОВ "НВП "Вінтера" і ПРАТ
«СК» ЛАФОРТ» укладений поліс № АВ/7783344
обов'язкового страхування цивільно -
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в
частині стягнення матеріальної шкоди з
відповідача, суд виходив з того, що
доказів про надання страховику
письмового повідомлення про ДТП у
встановлений законом строк
відповідачем не надано, а тому шкода
відшкодовується у загальному порядку.

Стягуючи з відповідача на користь
позивача 1 000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди, суд
дійшов такого висновку, з огляду на
обсяг страждань, яких зазнав позивач,
характер немайнових втрат та стан
здоров'я, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках.

Проте, з такими висновками суду
погодитись не можна.

Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на
території України забороняється
експлуатація транспортного засобу без
поліса обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів. У
зв'язку із цим при пред'явленні
позовних вимог про відшкодування такої
шкоди в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
безпосередньо до особи, яка здійснює
діяльність, що є джерелом підвищеної
небезпеки, суд має право виключно в
порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК,
залучити до участі у справі страхову
організацію (страховика), яка
застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу.

Непред'явлення вимог до страховика за
наявності підстав для стягнення
завданої шкоди саме зі страховика є
підставою для відмови в позові до
завдавача шкоди у відповідному
розмірі.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції на вищезазначені обставини
та норми законодавства уваги не
звернув, відповідно до ст. 10 ЦПК
України, не роз'яснив позивачу його
права та обов'язки щодо залучення до
участі у справі в якості
співвідповідача ПРАТ «СК» ЛАФОРТ» та
не попередив про наслідки невчинення
цих процесуальних дій, належним чином
не перевірив чи припинено діяльність
страхової компанії та в разі
припинення, не обговорив питання щодо
залучення у справі Моторне транспортне
страхове бюро України, яке, відповідно
до ст. 41.2 ЗУ «Про обов'язкове
стархування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» за рахунок
коштів фонду страхових гарантій
відшкодовує шкоду на умовах визначених
цим законом у разі недостатності
коштів та майна страховика - повного
члена МТСБУ, що визнаний банкрутом
та/або ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності, у зв'язку з чим
дійшов передчасного висновку про
часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, а також те, що
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування. Наявність
такої згоди у вигляді відповідної
заяви цієї особи та виконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку з'ясовується судом першої
інстанції, у зв'язку з чим до участі у
справі може бути залучений страховик,
що судом виконано не було, а тому
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового про відмову ОСОБА_2 в
задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Вінтера» задовольнити.

Заочне рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
22 травня 2014 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-виробниче
підприємство «Вінтера», третя особа -
ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
шкоди внаслідок ДТП - відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: