Тальнівський районний суд Черкаської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2014 року Тальнівський районний суд
Черкаської області в складі

головуючого - судді Фролова О.Л.

при секретарі Кремсалюк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тальне цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства «Банк Київська Русь» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
об'єднаного в одне провадження із
зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Київська Русь» про визнання
недійсним договору поруки та внесених
до нього змін та зустрічним позовом
Публічного акціонерного товариства
«Уманьавтодор» до публічного
акціонерного товариства «Банк
Київська Русь» про визнання недійсними
договорів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - Публічного
акціонерного товариства «Банк
Київська Русь» по первинному позову
звернувся до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Уманьавтодор» та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по кредитному договору,
посилаючись на те, що 20.07.2010 року між
Акціонерним банком «Києвська Русь»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Київська Русь» та відкритим
акціонерним товариством
«Уманьавтодор» правонаступником якого
є публічне акціонерне товариство
«Уманьавтодор» було укладено
кредитний договір № 3804-22-10 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
національній валюті), згідно з яким ПАТ
«Банк «Київська Русь» відкрив ПАТ
«Уманьавтодор» відновлювальної
відкличну кредитну лінію та в її межах
надав кредитні кошти на наступних
умовах: - ліміт кредитування 15 000 000 грн.,
- строк дії кредитної лінії 3 20 липня 2010
року по 19 липня 2011 року включно; ціль
використання коштів - поповнення
обігових коштів; - процентна ставка - 23%
річних. 20.10.2010 року між АБ «Київська
Русь» та ВАТ «Уманьавтодор» був
укладений додатковий договір №1 про
внесення змін до кредитного договору №
3804-22-10 на відкриття відновлювальної
кредитної лінії (в національній валюті)
від 20.07.2010 року. 19.07.2011 року між ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ВАТ «Уманьавтодор»
було укладено договір про внесення
змін та доповнень №2 до кредитного
договору № 3804-22-10 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
національній валюті) від 20.07.2010 року,
відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 29 280 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 18 липня 2012 року; -
процентна ставка - 17,5 % річних. 01.09.2011
року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та
ВАТ «Уманьавтодор» було укладено
договір про внесення змін та доповнень
№3 до кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року. 03.10.2011 року між ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ВАТ «Уманьавтодор»
було укладено договір про внесення
змін та доповнень №4 до кредитного
договору № 3804-22-10 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
національній валюті) від 20.07.2010 року.
25.10.2011 року між ПАТ «Банк «Київська
Русь» та ВАТ «Уманьавтодор» було
укладено договір про внесення змін та
доповнень №5 до кредитного договору №
3804-22-10 на відкриття відновлювальної
кредитної лінії (в національній валюті)
від 20.07.2010 року, відповідно до якого: -
ліміт кредитування - 29 280 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 18 липня 2012 року; -
процентна ставка - по 31 жовтня 2011 року в
розмірі 17,5 % річних, з 1 листопада 2011
року в розмірі 20% річних. 26.01.2012 року між
ПАТ «Банк «Київська Русь» та ВАТ
«Уманьавтодор» було укладено договір
про внесення змін та доповнень №6 до
кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року, відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 29 280 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 18 липня 2012 року; -
процентна ставка - по 1 листопада 2011
року по 31 січня 2012 року в розмірі 20,0 %
річних, з 1 лютого 2012 року по 18.07.2012 року
в розмірі 22% річних. 18.05.2012 року між ПАТ
«Банк «Київська Русь» та ВАТ
«Уманьавтодор» було укладено договір
про внесення змін та доповнень №7 до
кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року, відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 50 000 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 28 грудня 2012 року; -
процентна ставка - 21% річних. 17.07.2012 року
між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ВАТ
«Уманьавтодор» було укладено договір
про внесення змін та доповнень №8 до
кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року, відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 50 000 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 28 грудня 2012 року; -
процентна ставка - 24,5% річних. 28.12.2012
року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та
ПАТ «Уманьавтодор» було укладено
договір про внесення змін та доповнень
№9 до кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року, відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 50 000 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 31 грудня 2013 року; -
процентна ставка - по 31 грудня 2012 року в
розмірі 24,5 % річних, з 1 січня 2013 року по
31 грудня 2013 року у розмірі 28% річних.
11.06.2013 року між ПАТ «Банк «Київська
Русь» та ПАТ «Уманьавтодор» було
укладено договір про внесення змін та
доповнень №10 до кредитного договору №
3804-22-10 на відкриття відновлювальної
кредитної лінії (в національній валюті)
від 20.07.2010 року. 08.07.2013 року між ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ПАТ «Уманьавтодор»
було укладено договір про внесення
змін та доповнень №11 до кредитного
договору № 3804-22-10 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
національній валюті) від 20.07.2010 року,
відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 50 000 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 31 грудня 2013 року; -
процентна ставка - 28% річних, а
починаючи з 1 липня 2013 року у розмірі 23%
річних. 31 грудня 2013 року позичальник
зобов'язаний був повернути кредит
повністю, проте станом на 07.04.2014 року
ПАТ «Уманьавтодор» грубо порушив умови
кредитного договору у вигляді
неповернення кредиту та несплати
процентів за користування кредитом.
15.08.2013 року ПАТ «Уманьавтодор» банком
направлена вимога про термінове
повернення простроченої
заборгованості в строк до 20.08.2013 року та
про порушення п.п.6.1.12 та 6.1.13 Кредитного
договору. Вказана вимога залишилась
без реагування. Таким чином, станом на
08.04.2014 року ПАТ «Уманьавтодор» має
прострочену заборгованість за
кредитним договором №3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року в сумі 46 156 340 грн. 56 коп., з яких
основна сума заборгованості за
кредитом - 37 424 101 грн. 74 коп.;
заборгованість по відсоткам - 5 786 122 грн.
12 коп., пеня за несвоєчасну сплату
процентів - 16 600 грн. 33 коп.; пеня за
несвоєчасне повернення кредиту - 1 292 925
грн. 82 коп., - 3% річних за несвоєчасне
погашення кредиту - 298 367 грн. 50 коп.; -
прострочена заборгованість з
урахуванням індексу інфляції - 1 122 723
грн. 5 коп.; нарахування штрафу в зв'язку
з невиконанням п.6.1.13 Кредитного
договору - 215 500 грн. В забезпечення
своєчасного та належного виконання ПАТ
«Уманьавтодором» своїх зобов'язань по
кредитному договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року, було укладено договір поруки №
3808-22-10 від 20.07.2010 року між АБ «Київська
Русь», правонаступником якого є ПАТ
«Банк Київська Русь» та ОСОБА_2. 19.07.2011
року, 25.10.2011 року, 28.12.2012 року,08.07.2013 року
між ПАТ «Банк Київська Русь» та ОСОБА_2
укладено договори про внесення змін та
доповнень до договору поруки №2808-22-10
від 20.07.2010 року. 15.08.2013 року поручителю
банком направлена вимога про погашення
простроченої заборгованості по
кредитному договору. Вказана вимога
залишилась без реагування. Позивач
свої зобов'язання виконав належним
чином, тоді як відповідачі не виконують
зобов'язання, передбачені кредитним
договором та договором поруки, що і
змусило позивача звернутись до суду з
позовом про стягнення заборгованості.

14 серпня 2014 року за заявою представника
ПАТ «Банк Київська Русь» позов в
частині вимог про стягнення
заборгованості з ПАТ «Уманьавтодор»
ухвалою Тальнівського районного суду
Черкаської області залишено без
розгляду.

Представником відповідача ПАТ
«Уманьавтодором» подано до суду
зустрічну позовну заяву в якій він
просить суд визнати недійсними
договори посилаючись на те, що від
імені ВАТ «Уманьавтодор» кредитний
договір підписав в.о. голови правління
ОСОБА_3 Згідно з п.10.1.4. Статуту ВАТ
«Уманьавтодор» (в редакції станом на
20.07.2010 року) голова правління ВАТ
«Уманьавтодор» мав право з власної
ініціативи приймати рішення щодо
укладання правочинів на суму, що не
перевищує 8 млн. грн. відповідно до п.п.8
п.9.2.2. Статуту ВАТ «Уманьавтодор» (в
редакції станом на 20.07.2010 року)
наглядова рада товариства затверджує
рішення правління про укладання
правочинів на суму, що перевищує 10 млн.
грн. Початкова сума кредитного
договору становила 15 млн. грн. Таким
чином, голова правління ВАТ
«Уманьавтодор» мав право укласти та
підписати вказаний кредитний договір
лише після отримання рішення правління
ВАТ «Уманьавтодор», яке повинне бути
затверджене наглядовою радою
товариства. Згідно з протоколом №1
засідання наглядової ради ВАТ
«Уманьавтодор» від 09.06.2010 року
підписати кредитний договір був
уповноважений голова правління
Лещенко С.В., а не ОСОБА_3 Відсутнє
будь-яке рішення правління та
наглядової ради ВАТ «Уманьавтодор»
яким би ОСОБА_3 був уповноважений
укладати та підписувати вказаний вище
кредитний договір. Наступні рішення
наглядової ради ВАТ «Уманьавтодор» про
укладання договорів про внесення змін
і доповнень до кредитного договору у
зв'язку із збільшенням суми кредитної
лінії та підвищення процентної ставки
(протокол №9 від 29.08.2011 року; протокол
№10 від 30.09.2011 року; протокол №11 від
21.10.2011 року; протокол №2 від 11.12.2012 року;
протокол №3 від 25.12.2012 року; протокол №1
від 11.06.2013 року) не підписані головою
наглядової ради ВАТ «Уманьавтодор», а
підпис, виконаний від імені голови
наглядової ради, виконаний не ОСОБА_2, а
іншою, невідомою особою. Будь-яких
рішень про схвалення кредитного
договору, укладеного саме ОСОБА_3 ні
правління, ні наглядова рада ВАТ
«Уманьавтодор» не приймали, а тому,
вказаний кредитний договір є
недійсним.

Стосовно договору застави майнових
прав №3729-22-12 від 18.05.2012 року; договору
іпотеки №48870-49.12 від 13.06.2013 року;
договору застави №48872-49.12 від 13.06.2013
року та договору застави товарів в
обороті №5005-22-11 від 01.09.2011 року
необхідно зазначити наступне. Згідно з
ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім
тих що пов'язані з його недійсністю. У
разі недійсності правочину кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні у натурі все що вона одержала
на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення,
зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі,
наданій послузі, - відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами,
які існують на момент відшкодування.

Вказані вище договори застави майнових
прав №3729-22-12 від 18.05.2012 року; іпотеки
№48870-49.12 від 13.06.2013 року; застави №48872-49.12
від 13.06.2013 року та застави товарів в
обороті №5005-22-11 від 01.09.2011 року укладені
з метою забезпечення виконання ПАТ
Уманьавтодор» своїх зобов'язань за
кредитним договором.

Визнання недійсним первісного
правочину - кредитного договору, робить
недійсними і договори, які були
укладення на виконання вказаного
первісного договору, що і змусило
представника відповідача звернутись
до позивача із вказаним зустрічним
позовом.

Крім того відповідачем ОСОБА_2 також
подано до суд зустрічний позов згідно
якого він просить суд визнати
недійсними договір поруки з внесеними
до нього змінами посилаючись на те, що
про існування вказаної справи він
дізнався від керівництва ПАТ
«Уманьавтодор». Після ознайомлення з
позовною заявою ПАТ «Банк «Київська
Русь» та доданими до неї документами
йому стало відомо, що ПАТ «Банк
«Київська Русь», як на підставу своєї
вимоги про стягнення заборгованості за
кредитним договором посилається на
начебто укладені між ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ОСОБА_2 договір
поруки №3308-22-10 від 20.07.2010 року; договір
про внесення змін №1 від 19.07.2011 року до
договору поруки №3308-22-10 від 20.07.2010 року;
договір про внесення змін №2 від 25.10.2011
року до договору поруки №3308-22-10 від
20.07.2010 року; договір про внесення змін
№4 від 28.12.2012 року до договору поруки
№3308-22-10 від 20.07.2010 року; договір про
внесення змін №5 від 08.07.2013 року до
договору поруки №3308-22-10 від 20.07.2010 року.
ОСОБА_2 вважає що вказані вище договір
поруки та договори про внесення змін до
нього є такими, що підлягають визнанню
недійсними з огляду на наступне.

Волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній

волі. ОСОБА_2 вказує на те, що його
вільного волевиявлення на укладення
вказаного вище договору поруки та змін
до нього не було. Вказані вище договори
він не укладав та не підписував. Підпис,
який вчинений на вказаних вище
договорах належить невідомій йому
особі. Він також не уповноважував жодну
особу на укладання та підписання
вказаних договорів від його імені.

Згідно зі ст.216 ЦК України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю, що і змусило його
звернутись до суду із вказаним
зустрічним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача - ПАТ «Банк Київська Русь»,
позов підтримав повністю та просив суд
його задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в позовні заяві. Як
представник відповідача по зустрічним
позовам, позови не визнав та просив суд
відмовити в їх задоволенні посилаючись
на вказане в позовній заяві та
запереченнях наданих по справі. Крім
того подав до суду клопотання про
застосування наслідків спливу
позовної давності по пред'явлених ПАТ
«Уманьавтодор» до ПАТ «Банк «Київська
Русь» вимог про визнання недійсним
кредитного договору №3804-22-10 на
відкриття відновлювальної лінії (в
національній валюті) від 20.07.2010 року (з
наступними змінами і доповненнями);
договору застави майнових прав №3729-22-10
від 18.05.2012 року; договору іпотеки
№48870-49.12 від 13.06.3013 року; договору
застави № 48872-49.12 від 13.06.2013 року;
договору застави товарів в обороті
№5005-22-11 від 01.09.2011 року та відповідно
відмовити у задоволенні зустрічного
позову. Також представником ПАТ «Банк
«Київська Русь» подано заяву до суду
про накладення решту в порядку ст. 1057-1
ЦК України.

Представник відповідачів по
первинному позову в судовому засіданні
позов не визнав, посилаючись на
заперечення надане по справи те на
обставини викладені в зустрічних
позовах, як представник позивачів по
зустрічним позовам, позови підтримав
повністю та просив суд їх задовольнити.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
докази надані по справі, суд вважає, що
первинний позов не підлягає до
задоволення та відповідно до
задоволення підлягають зустрічні
позови виходячи із наступного:

Відповідно до статті 60 ЦПК України
«Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень».

В судовому засіданні встановлено, що
20.07.2010 року між Акціонерним банком
«Києвська Русь», правонаступником
якого є ПАТ «Банк «Київська Русь» та
відкритим акціонерним товариством
«Уманьавтодор» правонаступником якого
є публічне акціонерне товариство
«Уманьавтодор» було укладено
кредитний договір № 3804-22-10 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
національній валюті), згідно з яким ПАТ
«Банк «Київська Русь» відкрив ПАТ
«Уманьавтодор» відновлювальної
відкличну кредитну лінію та в її межах
надав кредитні кошти на наступних
умовах: - ліміт кредитування 15 000 000 грн.,
- строк дії кредитної лінії 3 20 липня 2010
року по 19 липня 2011 року включно; ціль
використання коштів - поповнення
обігових коштів; - процентна ставка - 23%
річних. 20.10.2010 року між АБ «Київська
Русь» та ВАТ «Уманьавтодор» був
укладений додатковий договір №1 про
внесення змін до кредитного договору №
3804-22-10 на відкриття відновлювальної
кредитної лінії (в національній валюті)
від 20.07.2010 року. 19.07.2011 року між ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ВАТ «Уманьавтодор»
було укладено договір про внесення
змін та доповнень №2 до кредитного
договору № 3804-22-10 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
національній валюті) від 20.07.2010 року,
відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 29 280 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 18 липня 2012 року; -
процентна ставка - 17,5 % річних. 01.09.2011
року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та
ВАТ «Уманьавтодор» було укладено
договір про внесення змін та доповнень
№3 до кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року. 03.10.2011 року між ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ВАТ «Уманьавтодор»
було укладено договір про внесення
змін та доповнень №4 до кредитного
договору № 3804-22-10 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
національній валюті) від 20.07.2010 року.
25.10.2011 року між ПАТ «Банк «Київська
Русь» та ВАТ «Уманьавтодор» було
укладено договір про внесення змін та
доповнень №5 до кредитного договору №
3804-22-10 на відкриття відновлювальної
кредитної лінії (в національній валюті)
від 20.07.2010 року, відповідно до якого: -
ліміт кредитування - 29 280 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 18 липня 2012 року; -
процентна ставка - по 31 жовтня 2011 року в
розмірі 17,5 % річних, з 1 листопада 2011
року в розмірі 20% річних. 26.01.2012 року між
ПАТ «Банк «Київська Русь» та ВАТ
«Уманьавтодор» було укладено договір
про внесення змін та доповнень №6 до
кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року, відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 29 280 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 18 липня 2012 року; -
процентна ставка - по 1 листопада 2011
року по 31 січня 2012 року в розмірі 20,0 %
річних, з 1 лютого 2012 року по 18.07.2012 року
в розмірі 22% річних. 18.05.2012 року між ПАТ
«Банк «Київська Русь» та ВАТ
«Уманьавтодор» було укладено договір
про внесення змін та доповнень №7 до
кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року, відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 50 000 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 28 грудня 2012 року; -
процентна ставка - 21% річних. 17.07.2012 року
між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ВАТ
«Уманьавтодор» було укладено договір
про внесення змін та доповнень №8 до
кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року, відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 50 000 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 28 грудня 2012 року; -
процентна ставка - 24,5% річних. 28.12.2012
року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та
ПАТ «Уманьавтодор» було укладено
договір про внесення змін та доповнень
№9 до кредитного договору № 3804-22-10 на
відкриття відновлювальної кредитної
лінії (в національній валюті) від 20.07.2010
року, відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 50 000 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 31 грудня 2013 року; -
процентна ставка - по 31 грудня 2012 року в
розмірі 24,5 % річних, з 1 січня 2013 року по
31 грудня 2013 року у розмірі 28% річних.
11.06.2013 року між ПАТ «Банк «Київська
Русь» та ПАТ «Уманьавтодор» було
укладено договір про внесення змін та
доповнень №10 до кредитного договору №
3804-22-10 на відкриття відновлювальної
кредитної лінії (в національній валюті)
від 20.07.2010 року. 08.07.2013 року між ПАТ «Банк
«Київська Русь» та ПАТ «Уманьавтодор»
було укладено договір про внесення
змін та доповнень №11 до кредитного
договору № 3804-22-10 на відкриття
відновлювальної кредитної лінії (в
національній валюті) від 20.07.2010 року,
відповідно до якого: - ліміт
кредитування - 50 000 000 грн.; строк
кредитної лінії - по 31 грудня 2013 року; -
процентна ставка - 28% річних, а
починаючи з 1 липня 2013 року у розмірі 23%
річних. 31 грудня 2013 року позичальник
зобов'язаний був повернути кредит
повністю, проте станом на 07.04.2014 року
ПАТ «Уманьавтодор» грубо порушив умови
кредитного договору у вигляді
неповернення кредиту та несплати
процентів за користування кредитом.
15.08.2013 року ПАТ «Уманьавтодор» банком
направлена вимога про термінове
повернення простроченої
заборгованості в строк до 20.08.2013 року та
про порушення п.п.6.1.12 та 6.1.13 Кредитного
договору. Згідно розрахунків наданих
до позовної заяви станом на 08.04.2014 року
ПАТ «Уманьавтодор» має прострочену
заборгованість за кредитним договором
№3804-22-10 на відкриття відновлювальної
кредитної лінії (в національній валюті)
від 20.07.2010 року в сумі 46 156 340 грн. 56 коп., з
яких основна сума заборгованості за
кредитом - 37 424 101 грн. 74 коп.;
заборгованість по відсоткам - 5 786 122 грн.
12 коп., пеня за несвоєчасну сплату
процентів - 16 600 грн. 33 коп.; пеня за
несвоєчасне повернення кредиту - 1 292 925
грн. 82 коп., - 3% річних за несвоєчасне
погашення кредиту - 298 367 грн. 50 коп.; -
прострочена заборгованість з
урахуванням індексу інфляції - 1 122 723
грн. 5 коп.; нарахування штрафу в зв'язку
з невиконанням п.6.1.13 Кредитного
договору - 215 500 грн. 20.07.2010 року було
укладено договір поруки № 3808-22-10 від
20.07.2010 року між АБ «Київська Русь»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
Київська Русь» та ОСОБА_2. 19.07.2011 року,
25.10.2011 року, 28.12.2012 року,08.07.2013 року між
ПАТ «Банк Київська Русь» та ОСОБА_2
укладено договори про внесення змін та
доповнень до договору поруки №2808-22-10
від 20.07.2010 року. 15.08.2013 року поручителю
банком направлена вимога про погашення
простроченої заборгованості по
кредитному договору.

Згідно висновків експерта №1/814 від
01.09.2014 року - 1. Підпис від імені ОСОБА_2 в
графі «Поручитель» у договорі поруки
№3308-22-10 від 20.07.2010 виконаний не ОСОБА_2, а
іншою особою. 2. Підпис від імені ОСОБА_2
в графі «Поручитель» у договорі про
внесення змін №1 від 19.07.2011 до договору
поруки №3308-22-10 від 20.07.2010 виконаний не
ОСОБА_2, а іншою особою. 3. Підпис від
імені ОСОБА_2 в графі «Поручитель» у
договорі про внесення змін №2 від 25.10.2011
до договору поруки №3308-22-10 від 20.07.2010
виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою, з
ретельним наслідуванням будь - якого
справжнього підпису ОСОБА_2. 4. Підпис
від імені ОСОБА_2 в графі «Поручитель» у
договорі про внесення змін №4 від 28.12.2012
до договору поруки №3308-22-10 від 20.07.2010
виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою, з
ретельним наслідуванням будь - якого
справжнього підпису ОСОБА_2. 5. Підпис
від імені ОСОБА_2 в графі «Поручитель» у
договорі про внесення змін №5 від 08.07.2013
до договору поруки №3308-22-10 від 20.07.2010
виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою, з
ретельним наслідуванням будь - якого
справжнього підпису ОСОБА_2. 6. Підпис
від імені ОСОБА_2 у протоколі №9 від
29.08.2011 року засідання Наглядової ради
ВАТ «Уманьавтодор» виконаний не
ОСОБА_2, а іншою особою, з ретельним
наслідуванням будь - якого справжнього
підпису ОСОБА_2. 7. Підпис від імені
ОСОБА_2 у протоколі №10 від 30.09.2011 року
засідання Наглядової ради ВАТ
«Уманьавтодор» виконаний не ОСОБА_2, а
іншою особою, з ретельним
наслідуванням будь - якого справжнього
підпису ОСОБА_2 8. Підпис від імені
ОСОБА_2 у протоколі №11 від 21.10.2011 року
засідання Наглядової ради ВАТ
«Уманьавтодор» виконаний не ОСОБА_2, а
іншою особою, з ретельним
наслідуванням будь - якого справжнього
підпису ОСОБА_2. 9. Підпис від імені
ОСОБА_2 у протоколі №2 від 11.12.2012 року
засідання Наглядової ради ПАТ
«Уманьавтодор» виконаний не ОСОБА_2, а
іншою особою, з ретельним
наслідуванням будь - якого справжнього
підпису ОСОБА_2. 10. Підпис від імені
ОСОБА_2 у протоколі №3 від 25.12.2012 року
засідання Наглядової ради ПАТ
«Уманьавтодор» виконаний не ОСОБА_2, а
іншою особою, з ретельним
наслідуванням будь - якого справжнього
підпису ОСОБА_2. 11. Підпис від імені
ОСОБА_2 у протоколі №1 від 11.06.2013 року
засідання Наглядової ради ПАТ
«Уманьавтодор» виконаний не ОСОБА_2, а
іншою особою, з ретельним
наслідуванням будь - якого справжнього
підпису ОСОБА_2. 12. Підпис від імені гр.
ОСОБА_2 у договорі поруки № 3808-22-10 від
20.07.2010 та договорі про внесення змін №1
від 19.07.2011 до договору поруки №3808-22-10
від 20.07.2010 виконаний однією особою.
Підпис від імені гр. ОСОБА_2 у договорі
про внесення змін №2 від 25.10.2011, №4 від
28.12.2012, №5 від 08.07.2013 до договору поруки
№3808-22-10 від 20.07.2010, протоколі №9 від
29.08.2011, №10 від 30.09.2011, № 11 від 21.10.2011
засідання Наглядової ради ВАТ
«Уманьавтодор», протоколі №2 від 11.12.2012,
№3 від 25.12.2012 та №1 від 11.06.2013 засідання
Наглядової ради ПАТ «Уманьавтодор»
виконаний однією особою. 13. Підписи у
договорі про внесення змін №2 від
25.10.2011, №4 від 28.12.2012, №5 від 08.07.2013 до
договору поруки №3808-22-10 від 20.07.2010,
протоколі №9 від 29.08.2011, №10 від 30.09.2011,
№11 від 21.10.2011 засідання Наглядової ради
ВАТ «Уманьавтодор», протоколі №2 від
11.12.2012, №3 від 25.12.2012 та №1 від 11.06.2013
засідання Наглядової ради ПАТ
«Уманьавтодор» виконанні навмисно
зміненим почерком, що пов'язано з
наслідуванням підписів гр. ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою-
третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього
Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_2 договір поруки та зміни до нього
не підписував. Крім того згідно
роз'яснень Пленума ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ,
Постанова від 30.03.2012 № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» Договір
поруки має додатковий (акцесорний) до
основного зобов'язання - кредитного
договору - характер і укладається саме
для забезпечення виконання останнього,
а поручитель згідно з частиною першою
статті 554 ЦК відповідає перед
кредитором, за загальним правилом,
солідарно із позичальником, якщо
договором поруки не встановлено його
додаткову (субсидіарну)
відповідальність. Неможливість
окремого розгляду цих договорів може
бути пов'язана, зокрема, із визначенням
суми заборгованості, способу виконання
зобов'язання та іншими умовами
договорів.

Виходячи з вищевикладеного підстави
для задоволення позову Публічного
акціонерного товариства «Банк
Київська Русь» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості відсутні та відповідно
суд вважає за доцільне задовольнити
зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
Київська Русь».

За змістом ч. 1 ст. 241 ЦК України
правочин, вчинений представником з
перевищенням повноваження, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє,
лише у разі наступного схвалення
правочину цією особою. Правочин
вважається схваленим, зокрема, у разі,
якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання.

Частиною 2 ст. 241 ЦК України визначено,
що наступне схвалення правочину
особою, яку представляють, створює,
змінює і припиняє цивільні права та
обов'язки з моменту вчинення цього
правочину.

Як було наведено вище протоколи
засідання Наглядової ради ПАТ
«Уманьавтодор» ОСОБА_2 не підписував.
Крім того кредитний договір було
підписано з перевищенням меж наданих
представнику ПАТ «Уманьавтодор».
Згідно п.10.1.4 Статуту ПАТ
«Уманьавтодор» голова правління має
право з власної ініціативи приймати
рішення щодо укладання правочинів на
суму, що не перевищує 8 млн. грн. Згідно
до п.п.8 п.922 Вказаного Статуту наглядова
рада товариства затверджує рішення
правління про укладення правочинів на
суму, що перевищує 10 млн. грн. початкова
сума кредитного договору становила 15
млн. грн. Відповідно до роз'яснень
Пленуму Вищого Господарського Суду
України, Постанова від 29.05.2013 № 11 «Про
деякі питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»,
«Якщо договір містить умову (пункт) про
підписання його особою, яка діє на
підставі статуту підприємства чи
іншого документа, що встановлює
повноваження зазначеної особи, то
наведене свідчить про обізнаність
іншої сторони даного договору з таким
статутом (іншим документом) у частині,
яка стосується відповідних
повноважень». Виходячи з наведеного
суд вважає за доцільне задовольнити
позов Публічного акціонерного
товариства «Уманьавтодор» до
Публічного акціонерного товариства
«Банк Київська Русь».

Клопотання представника ПАТ «Банк
«Київська Русь» про застосування
наслідків спливу позовної давності по
пред'явлених ПАТ «Уманьавтодор» до ПАТ
«Банк «Київська Русь» вимог про
визнання недійсним кредитного
договору №3804-22-10 на відкриття
відновлювальної лінії (в національній
валюті) від 20.07.2010 року (з наступними
змінами і доповненнями) не підлягає до
задоволення так як застосування
наслідків спливу позовної давності
починається не від дня вчинення такого
правочину а пов'язано з його
виконанням. Вказаний кредитний договір
згідно наданих представником ПАТ «Банк
Київська Русь» даних неодноразово
змінювався та доповнювався. Вказана
правова позиція наведена у Постанову
Пленуму Вищого Господарського Суду
України, від 29.05.2013 № 11 «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними».
Також не підлягає до задоволення
клопотання представника ПАТ «Банк
«Київська Русь» про накладення решту в
порядку ст. 1057-1 ЦК України так, як
кредитний договір №3804-22-10 на відкриття
відновлювальної лінії (в національній
валюті) було вчинено 20.07.2010 року до
набрання чинності Законом України від 2
жовтня 2012 року № 5405-VI, яким доповнено
ЦК України ст. 1057-1, а тому зазначені
норми не підлягають застосуванню до
спірних правовідносин. Відповідна
правова позиція неодноразово
наводилась у Постановах Верховного
суду України (Постанова від 19 грудня 2011
року). Відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК
України «Рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Керуючись ст. ст. 203;215;216 ЦК України, ст.
ст. 10; 11; 60; 61; 209; 212-215; 218; 360-7 ЦПК України
суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Банк
Київська Русь» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
Київська Русь» про визнання недійсним
договору поруки та внесених до нього
змін задовольнити.

Визнати недійсними договір
поруки №3308-22-10 від 20.07.2010 року; договір
про внесення змін №1 від 19.07.2011 року до
договору поруки №3308-22-10 від 20.07.2010 року;
договір про внесення змін №2 від 25.10.2011
року до договору поруки №3308-22-10 від
20.07.2010 року; договір про внесення змін
№4 від 28.12.2012 року до договору поруки
№3308-22-10 від 20.07.2010 року; договір про
внесення змін №5 від 08.07.2013 року до
договору поруки №3308-22-10 від 20.07.2010 року.

Зустрічний позов Публічного
акціонерного товариства
«Уманьавтодор» до Публічного
акціонерного товариства «Банк
Київська Русь» про визнання недійсними
договорів задовольнити.

Визнати недійсними: кредитний договір
№3804-22-10 на відкриття відновлювальної
кредитної лінії (в національній валюті)
від 20.07.2010 року із змінами і
доповненнями, внесеними згідно з
додатковими договорами №1 від 20.10.2010
року; №2 від 19.07.2011 року; №3 від 01.09.2011
року; №4 від 03.10.2011 року; №5 від 25.10.2011
року; №6 від 26.01.2012 року; №7 від 18.05.2012
року; №8 від 17.07.2012 року; №9 від 28.12.2012
року; №10 від 11.06.2013 року; №11 від 08.07.2013
року. Визнати недійсними договір
застави майнових прав №3729-22-12 від 18.05.2012
року; договір іпотеки №48870-49.12 від 13.06.2013
року; договір застави №48872-49.12 від 13.06.2013
року та договір застави товарів в
обороті №5005-22-11 від 01.09.2011 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області, через
Тальнівський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуючий
О. Л. Фролов