Справа № 1613/227/2012
Провадження № 2-др/535/1/14
17 жовтня 2014 року Котелевський районний
суд Полтавської області в складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в сел. Котельва цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Котелевської
селищної ради Котелевського району
Полтавської області, про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом знесення самовільно
побудованого нерухомого майна, про
скасування державного акту на право
власності на землю, скасування акту
встановлення та погодження меж
землекористування від 25.03.1998 року;-
До суду надійшла заява представника
позивачів ОСОБА_5, який діє на підставі
довіреності від 19 травня 2014 року, з
вимогою ухвалити додаткове рішення
щодо задоволення позовної вимоги по
скасуванню акту встановлення та
погодження меж землекористування від
25.03.1998 року та вирішенню питання про
судові витрати.
Крім цього, ухвалю колегії суддів
апеляційного суду Полтавської області
від 17 вересня 2014 року, знято з
апеляційного розгляду вище зазначену
цивільну справу і направлено до суду
першої інстанції для постановлення
додаткового рішення.
Рішенням Котелевського районного суду
Полтавської області від 30 липня 2014
року, позовні вимоги позивачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Котелевської
селищної ради Котелевського району
Полтавської області, про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою шляхом знесення самовільно
побудованого нерухомого майна, про
скасування державного акту на право
власності на землю, скасування акту
встановлення та погодження меж
землекористування від 25.03.1998 року,
задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт на
право приватної власності на землю
серії І-ПЛ № 041904, виданого 27 травня 1998
року Котелевською селищною радою
народних депутатів Полтавської
області на підставі рішення виконкому
Котелевської селищної ради народних
депутатів від 25 квітня 1995 року № 94 на
ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею
0,35 гектарів, яка розташована на
території сел. Котельва, Котелевської
селищної ради, Полтавської області,
передану для будівництва,
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель та ведення
особистого підсобного господарства,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 982 та скасувано
його державну реєстрацію. В решті
позовних вимог відмовлено повністю.

Під час судового засідання позивач
ОСОБА_1, його представник ОСОБА_5
заяву щодо постановлення додаткового
рішення підтримали повністю. ОСОБА_5,
пояснив суду що на його думку суд вірно
скасовуючи державний акт і державну
реєстрацію повинен був скасувати,
також і акт встановлення та погодження
меж землекористування та зазначити цей
висновок в рішенні. По його підрахункам
з врахуванням ст. 88 ЦПК України з
відповідача повинно бути стягнуто 2447
гривень 12 копійок судових витрат, а
саме: витрати на судовий збір та на
проведення судової експертизи,
оскільки з трьох позовних вимог
задоволено 2.

Відповідач ОСОБА_3 його представник
ОСОБА_6, вважають заяву представника
позивача про постановлення
додаткового рішення такою, що є
безпідставною і не підлягаючу до
задоволення. ОСОБА_6 пояснив, що
рішенням суду вирішено всі позовні
вимоги, про що чітко зазначено в
рішенні суду.

Представник відповідача Котелевської
селищної ради Котелевського району
Полтавської області, Якименко Л.О.,
зазначила суду, що при вирішенні
питання щодо постановлення
додаткового рішення покладається на
розсуд суду.

Сторони по питанню ухвалення
додаткового рішення більшості
висловлювали свої суб'єктивні
міркування, які ніякого правового
значення по постановленню додаткового
рішення взагалі не мають.

Суд, системно дослідивши
матеріали цивільної справи в їх
сукупності, вивчивши правові норми, які
регулюють дані правовідносини,
заслухавши пояснення сторін, їх
представників, приходить до
переконання, що заяву про
постановлення додаткового рішення
слід задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до змісту вимог ст. 220 ЦПК
України суд, що ухвалив рішення, може
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, чи з власної ініціативи
ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)
стосовно якої-небудь позовної вимоги, з
приводу якої сторони подавали докази і
давали пояснення, не ухвалено рішення;
4) судом не вирішено питання про судові
витрати.

Стосовно вимоги про постановлення
додаткового рішення щодо зазначення в
рішенні про скасування акту
встановлення та погодження меж
землекористування від 25.03.1998 року. Суд
вважає, що в мотивувальній частині
достатньо повно вмотивовано описано
питання даної позовної вимоги. Зокрема
в мотивації чітко зазначено, що акт
встановлення та погодження меж
землекористування від 25.03.1998 року, є
похідним Державного акту, то він
втрачає свою силу разом із скасуванням
відповідного Державного акту та
скасування його державної реєстрації.
При цьому в резолютивній частині чітко
і зрозуміло зазначено, що в решті
позовних вимог відмовлено, що цілком
охоплює всі не задоволені вимоги
позивачів. За таких обставин законних
підстав для постановлення в цій
частині додаткового рішення взагалі
не має.

Стосовно вимоги по вирішенню питання
про судові витрати.

Відповідно до змісту вимог ст.. 79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи, зокрема: витрат,
пов'язаних із проведенням судових
експертиз.

Як встановлено в судовому засіданні
окрім сплати судового збору позивач
витратив кошти на проведення судової
експертизи в сумі 3600 гривень, що
підтверджується відповідними
платіжними документами (т.1 а.с. 191 на 2400
гривень та т.1 а.с. 135 на 1200 гривень), що
також не заперечується позивачем.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, тому виходячи із змісту
вище зазначеної норми та арифметичних
розрахунків, а саме враховуючи три
позовні вимоги одна із яких охоплює та
входить в іншу (скасування державного
акта та скасування акту погодження
меж), а саме часткове задоволення, тобто
задоволення половини вимог з
відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
та ОСОБА_2, слід стягти судові витрати в
сумі 1907 гривень 30 копійок.

Враховуючи вище викладене,
керуючись ст.ст. 79,88,220 ЦПК України, суд;-

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_5 по
ухваленню додаткового рішення щодо
задоволення позовної вимоги по
скасуванню акту встановлення та
погодження меж землекористування від
25.03.1998 року та вирішенню питання про
судові витрати, задовольнити частково.

В задоволенні заяви представника
позивачів ОСОБА_5 по ухваленню
додаткового рішення щодо задоволення
позовної вимоги по скасуванню акту
встановлення та погодження меж
землекористування від 25.03.1998 року,
відмовити повністю.

Ухвалити додаткове рішення по
вирішенню питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України
стягти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1907
(одну тисячу дев'ятсот сім) гривень 30
копійок.

Апеляційна скарга на рішення
Котелевського районного суду
Полтавської області може бути подана
до Апеляційного суду Полтавської
області через Котелевський районний
суд Полтавської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя