Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2124/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ковальова О. Б.
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

Іменем України

30.09.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Белінської І.М. - головуючої,

Гайсюка О.В.,

Карпенка О.Л.,

при секретареві - Пітель Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» ( далі - ПАТ «КБ «Надра») до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ПАТ
«КБ «Надра» про визнання незаконною
заборгованість по кредитному договору
та про відшкодування моральної шкоди
за апеляційною скаргою ПАТ «КБ «Надра»
на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 6 червня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2013 року ПАТ «КБ «Надра»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення солідарно
заборгованості за кредитним договором
в сумі 5926 гривень 08 копійок.

В обґрунтування позовних вимог
( з урахуванням уточнень) позивач
посилався на те, що ОСОБА_5, як
позичальник, порушив умови пп.3.4.1, 3.4.2
кредитного договору, укладеного між
ними 25.10.2005 року, згідно з яким йому було
надано кредит в розмірі 51 114 грн.05 коп.
для придбання автомобіля, внаслідок
чого станом на 3.04.2014 року його
заборгованість склала 5926 грн.08коп., у
тому числі: 404 грн.64 коп. основного
боргу, 220грн.82 коп. - процентів, 90 грн.02
коп. пені, 88 грн.13 коп. комісійних, 5 111
грн.41 коп. - штрафу, 11 грн.06 коп.
інфляційних.

ОСОБА_6 є солідарним боржником
за вказаним кредитним договором,
оскільки з нею було укладено договір
поруки 25.10.2005 року.

У березні 2014 року ОСОБА_5 подав
зустрічний позов до ПАТ «КБ «Надра» про
визнання заборгованості за кредитним
договором незаконною та про стягнення
моральної шкоди. Зазначив, що він
вчасно та у повному обсязі, відповідно
до умов договору, виконав свої
зобов»язання по поверненню кредитних
коштів, процентів та інших платежів,
передбачених договором. Доводи ПАТ «КБ
«Надра» про те, що станом на дату
закінчення терміну договору, тобто на
26.10.2010 року, його заборгованість по
сплаті основного боргу склала 404 грн.64
коп. є незаконними, оскільки згідно із
кредитним договором (пп.3.4.1-3.4.3)
щомісячна сума мінімально необхідного
платежу складає 1405 гривень ( сукупна
вартість кредиту - 84 300 гривень), у той
час як позивач розрахував
заборгованість на підставі
графіку-розрахунку погашення кредиту,
який він не підписував, та розрахунку
його щомісячного платежу по продукту
«Автопакет», згідно з якими сукупна
вартість кредиту у першому випадку
складає 85528 грн.39 коп., а у другому - 84 704
грн.40 коп. ( з розрахунку 22% річних,
замість 16 % річних зазначених у
кредитному договорі). Різниця між
сукупною вартістю кредиту за
розрахунком щомісячного платежа по
продукту «Автопакет» і за кредитним
договором складає 404 грн.40 коп.

Вважав, ПАТ «КБ «Надра»
незаконно підвищив процентну ставку за
кредитним договором, не повідомивши
його про це, вимагає сплати неіснуючого
боргу, чим завдав йому моральної
шкоди, у відшкодування якої просив
стягнути 20 000 гривень.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду від 6 червня 2014
року у задоволенні як первісного так і
зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ
«Надра» просить скасувати рішення у
частині відмови у задоволенні
первісного позову через неповне
з»ясування обставин, які мають
значення для справи, порушення норм
матеріального права. Вказує на те, що
суд першої інстанції неправильно
визначив початок перебігу строку
позовної давності, яким є дата
останнього платежу, здійсненого
позичальником - 19.10.2010 року.
Неправильним є висновок суду про
припинення договору поруки, оскільки
він діє до повного виконання
позичальником зобов»язань за
кредитним договором.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні зустрічного позову
сторонами в апеляційному порядку не
оскаржене.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника ПАТ «КБ»Надра» Цехмістер
Г.М., заперечення проти доводів скарги
ОСОБА_5, дослідивши долучені до
матеріалів справи письмові докази,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду першої інстанції - залишенню без
змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні
первісного позову, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
позивач звернувся до суду із позовом
про стягнення із позичальника
заборгованості за кредитним договором
після спливу позовної давності, а із
поручителя - з пропуском встановленого
ч.4ст.559 ЦК України строку, наслідком
чого є припинення договору поруки.

При цьому суд виходив з того, що
згідно із п.3.4.1 кредитного договору
позичальник зобов»язаний був
здійснювати повернення кредиту, сплату
процентів за користування кредитом,
вносити плату за управління кредитом у
розмірі мінімально необхідного
платежу - 1405 грн. щомісяця до 20 числа
поточного місяця. За таких обставин,
оскільки за умовами договору погашення
кредиту повинно здійснюватись
позичальником частинами до 20 числа
поточного місяця, початок перебігу
позовної давності для звернення до
суду з позовом про стягнення
заборгованості має обчислюватися з
моменту невиконання або неналежного
виконання позичальником кожного із
чергових зобов»язань.

Судом першої інстанції
встановлено, що прострочення по сплаті
кредиту та процентів мало місце лише
до 20.09.2009 року, після цієї дати
позичальник виконував свої
зобов»язання належним чином. За таких
обставин, суд виходив з того, що позовна
давність по вимогах про стягнення
заборгованості за кредитом, яка
утворилась до 20.09.2009 року, спливла не
пізніше 20 вересня 2012 року.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Доводи позивача, викладені в
апеляційній скарзі про те, що
здійснюючи щомісячні платежі по
поверненню кредиту, сплаті процентів
та інших передбачених кредитним
договором платежів після 20.09.2009 року
позичальник вчиняв дії, які переривали
строк позовної давності, не можуть бути
взяті до уваги, як обставина, яка
свідчить про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, оскільки
достовірно встановлено, що наступні
чергові платежі здійснювались ОСОБА_5 у
розмірі щомісячного мінімально
необхідного платежу - 1405 гривень.

Згідно із ч.1ст.264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії,
яка свідчить про визнання нею свого
боргу або іншого обов»язку.

Враховуючи, що позивачу не було
відомо про наявність у нього боргу по
день останнього платежу за договором
(19.10.2010 року) та те, що після 20.09.2009 року
він погашав кредит у розмірі,
передбаченому п.3.4.2 кредитного
договору, а не більшому, - такі його дії
не можуть свідчити про визнання ним
свого боргу, оскільки вони свідчать про
інше - наступне належне виконання ним
умов договору щодо порядку повернення
кредиту, сплати процентів та інших
платежів.

За таких обставин, суд відповідно
до положень ч.4ст.267 ЦК України
обгрунтовано відмовив позивачу у
задоволенні позову до позичальника з
підстав спливу позовної давності.

Правильним є і висновок суду про
відсутність підстав для стягнення
заборгованості з поручителя, оскільки
суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
припинення договору поруки з тих
підстав, що позивач як кредитор не
пред»явив вимоги до поручителя
протягом 6 місяців від дня настання
строку виконання основного
зобов»язання. Доводи позивача про те,
що згідно із договором поруки порука
діє до моменту належного виконання
позичальником взятих на себе
зобов»язань по кредитному договору, не
спростовують висновку суду, що така
умова суперечить вимогам закону
(ч.1ст.251, ч.1ст.252 ЦК України), а тому у
такому випадку застосовуються
положення п.4ст.559 ЦК України.

Отже, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку про те, що суд ухвалив рішення
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч.1ст.308 ЦПК України, є підставою для
відхилення апеляційної скарги ПАТ «КБ
«Надра» і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 304, 307, ч.1ст.308, 313-315
ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «КБ «Надра»
відхилити, а рішення Олександрійського
міськрайонного суду від 6 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі 20 днів з дня набрання
нею законної сили.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДД: