Справа № 369/182/14-ц Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/4148/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Олійника В.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу Товариства з додатковою
відповідальністю Страхової компанії
"Альфа-гарант" на рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 01 квітня 2014 року
у справі за позовом Товариства з
додатковою відповідальністю Страхової
компанії "Альфа-гарант" до ОСОБА_1, третя
особа без самостійних вимог: ПАТ "УСК
"Гарант-Авто" про відшкодування шкоди в
порядку регресу,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року позивач звернувся з цим
позовом до суду, посилаючись на те, що
05.05.2012 року сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля "Шкода", д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1, та автомобіля "SUBARU",
д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Транспортний засіб "SUBARU" був
застрахований по договору
добровільного страхування
транспортних засобів № 06-R/01-024-00901 від
09.11.2011 року в ТДВ СК "Альфа-Гарант".

Згідно постанови Оболонського
районного суду м. Києва
дорожньо-транспортна пригода сталася у
зв'язку з порушенням ОСОБА_1 ПДР
України.

Матеріальний збиток згідно Звіту №
05.12.17 від 22.05.2012 року дорівнює -5041.55 грн.

Оскільки, транспортний засіб "SUBARU" був
застрахований по договору
добровільного страхування
транспортних засобів в ТДВ СК
"Альфа-Гарант", останнім було здійснено
виплату страхового відшкодування у
розмірі 4986.09 грн.

Враховуючи те, що цивільно-правова
відповідальність відповідча була
застрахована Полісом № АА/5401600 у ПАТ "
УСК "Гарант-Авто" позивач звернувся до
страхової компанії із заявою про
відшкодування коштів в порядку
регресу.

25 січня 2013 року ПАТ " УСК "Гарант-Авто" та
ТДВ СК "Альфа-Гарант" було укладено
угоду про зарахування зустрічних
однорідних вимог, на суму по даній
дорожньо-транспортній пригоді у
розмірі 2742.99 грн.

Далі позивач, посилаючись що
відповідно до ст. ст. 22, 1194 ЦК України
він отримав право вимагати від
відповідача суму недостатню для повної
компенсації витрат на відновлення
транспортного засобу, просить стягнути
з останнього на свою користь
матеріальну шкоду у розмірі - 2243.10 грн.
та витрати по сплаті судового збору в
сумі - 229.40 грн.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
квітня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач страхова компанія подав
апеляційну скаргу, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове про
задоволення його позовних вимог.

Посилається на те, що ПАТ " УСК
"Гарант-Авто" виплатила суму страхового
відшкодування в порядку регресу за
вирахуванням фізичного зносу
запчастин у сумі 1094,54 грн., коефіцієнту
пропорційності у сумі 43,42 грн., ПДВ у
сумі 650,60 грн. та франшизи у сумі 510 грн.,
тому вважають, що сума яка перевищує
виплачений розмір відшкодування
повинна бути стягнута з винного.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
апелянта на підтримання скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, 05.052012 року ОСОБА_1 на
перехресті вул. Тимошенко та просп. Г.
Сталінграду в м. Києві, керуючи
автомобілем "Шкода" д/н НОМЕР_1 не
дотримався безпечної дистанції
внаслідок чого скоїв зіткнення з
автомобілем "SUBARU" дн НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2, що призвело до
пошкодження транспортних засобів.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 13 червня 2012 року
ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення вказаного правопорушення за
ст. 124 КпАП України.

Транспортний засіб "SUBARU" був
застрахований по договору
добровільного страхування
транспортних засобів № 06-R/01-024-00901 від
09.11.2011 року в ТДВ СК "Альфа-Гарант".

Матеріальний збиток згідно Звіту №
05.12.17 від 22.05.2012 року, завданий власнику
автомобіля "SUBARU" складає - 5041.55 грн.

ТДВ СК "Альфа-Гарант" за договором
добровільного страхування здійснив
виплату страхового відшкодування у
розмірі 4986.09 грн.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що ивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 була
застрахована Полісом № АА/5401600 у ПАТ
"УСК "Гарант-Авто", куди звернувся
позивач із заявою про відшкодування
коштів в порядку регресу.

25 січня 2013 року ПАТ "УСК "Гарант-Авто" та
ТДВ СК "Альфа-Гарант" було укладено
угоду про зарахування зустрічних
однорідних вимог, на суму по даній
дорожньо-транспортній пригоді у
розмірі 2742.99 грн., яка розрахована
наступним чином: Вартість
матеріального збитку згідно звіту -
5041,55 грн. за вирахуванням фізичного
зносу запчастин у сумі 1094,54 грн.,
коефіцієнту пропорційності у сумі 43,42
грн., ПДВ у сумі 650,60 грн. та франшизи у
сумі 510 грн., що дорівнює 2742,99 грн.

Вказані обставини підтверджуються
матеріалами справи.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з роз'яснень,
викладених у п. 16 Постанови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року №4 "Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки", непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
наступних підстав.

Положеннями Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно з п. 22.1 цього закону при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 цього закону у
зв'язку з пошкодженням транспортного
засобу відшкодовуються витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,

Крім того, виходячи із положень п. 36. 2
ст. 36 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" зменшення
страхового відшкодування на суму
визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість проводиться за умови, коли
такий податок був включений у розмір
шкоди, що підлягає відшкодуванню, а
витрати на відновлювальний ремонт
здійснюються на рахунок потерпілої
особи.

Відповідно до Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи (ст. 12), та
не відшкодовується шкода, пов'язана із
втратою товарної вартості
транспортного засобу (ст. 31), та що саме
ці втрати підлягають відшкодуванню за
рахунок особи, з вини якої заподіяна
шкода.

Таким чином, оскільки відновлювальний
ремонт здійснювався не за рахунок
потерпілої особи, тому витрати,
пов'язані з відновлювальним ремонтом
транспортного засобу повинні були
відшкодовані ПАТ "УСК "Гарант-Авто" без
зменшення суми ПДВ, коефіцієнту
пропорційності та з урахуванням зносу,
в силу вищевказаних положень Закону,
заподіяна шкода не перевищує ліміт
відповідальності страховика, тому за
рахунок відповідача підлягає
відшкодуванню лише сума франшизи.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову, оскільки судом
першої інстанції порушені норми
матеріального права, а саме не
застосовано закон, який підлягав
застосуванню.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю Страхової
компанії "Альфа-гарант" задовольнити
частково.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 01
квітня 2014 року скасувати та ухвалити
нове.

Позовні вимоги Товариства з додатковою
відповідальністю Страхової компанії
"Альфа-гарант" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю Страхової компанії
"Альфа-гарант" (, 01133 м.Київ
бул. Л.Українки 26, п/р 4100 в АКІБ
«УкрСиббанк» відділення № 537 м.Київ,
МФО 351005) - 510 (п'ятсот десять) грн. в
рахунок відшкодування шкоди в порядку
регресу та судові витрати у сумі 351,20
грн.

В решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :