Провадження № 2/755/4027/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Галагана В.І.,

при секретарі
Дмитрієвій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду м. Києва цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства „Альфа-Банк" до ОСОБА_1,
третя особа: ОСОБА_2, про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

в
с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
„Альфа-Банк" звернулось до суду з
позовом про стягнення з відповідачки
ОСОБА_1 заборгованості за договором
кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що
25.07.2008 року між Закритим акціонерним
товариством „Альфа-Банк",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство „Альфа-Банк"
(далі - ПАТ „Альфа-Банк"), та ОСОБА_2
укладено Кредитний договір № 490082949,
згідно умов якого Банком надано
позичальнику кредит у сумі 27 283,77
доларів США , терміном по 25.07.2015 року
включно, з процентною ставкою в розмірі
19,5% річних. Кредитні кошти надаються
виключно на наступні цілі: придбання
транспортного засобу. Для обліку
зарахування коштів, спрямованих на
погашення заборгованості за цим
Договором Банк відкриває позичальнику
рахунок НОМЕР_2.

З метою забезпечення вимог кредитора
25.07.2008 року між ЗАТ „Альфа-Банк" та
ОСОБА_1 укладено Договір поруки, згідно
умов якого поручитель зобов'язалася
солідарно відповідати перед Банком у
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання зобов'язань ОСОБА_2 за
Кредитним договором № 490082949 від 25.07.2008
року.

У зв'язку з недотриманням ОСОБА_2
зазначених умов кредитного договору,
станом на 22.04.2014 року загальна
заборгованість відповідачки перед
позивачем складає 285 627,50 грн., з яких
заборгованість за кредитом - 150 13854 грн.;
заборгованість по процентам - 19 599,70
грн.; пеня - 115 889,26 грн. Однак, станом на
дату подання даного позову до суду
відповідачка не виконала умови
Кредитного договору та Договору
поруки, що є предметом позовних вимог.

Представник позивача Кузик Т.С. в
судове засідання не з'явився, про день,
час та місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином, надав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, про день, час та місце
судового розгляду справи
повідомлялась належним чином, про
причини неявки суд не повідомила,
доказів поважності причини неявки суду
не надала.

Третя особа: ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив, доказів поважності
причини неявки суду не надав.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного.

Згідно з вимогами Закону України „Про
акціонерні товариства" № 514-VI від 17.09.2008
року Закрите акціонерне товариство
„Альфа-Банк" змінив своє найменування
на Публічне акціонерне товариство
«Альфа-Банк».

Публічне акціонерне товариство
„Альфа-Банк" є правонаступником усіх
прав та обов'язків Закритого
акціонерного товариства „Альфа-Банк"
на підставі зміни найменування
юридичної особи від 19.08.2009 року, що
підтверджено Свідоцтвом про державну
реєстрацію юридичної особи. (а.с. 15, 16)

Відповідно до пунктів 3, 4 частини
першої статті 3 Цивільного кодексу
України загальними засадами
цивільного законодавства є: свобода
договору, свобода підприємницької
діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та
обов'язків визначені в статті 11
Цивільного кодексу України, зокрема з
договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Виконання
цивільних обов'язків забезпечується
засобами заохочення та
відповідальністю, які встановлені
договором або актом цивільного
законодавства.

Під кредитними правовідносинами
розуміють такі, що виникають з приводу
надання (передачі, використання)
грошових коштів на умовах повернення.

Згідно п. 4 ст. 1 Закону України
„Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
(у редакції Закону України від 23.10.2013 р.),
фінансовий кредит - кошти, які
надаються у позику юридичній або
фізичній особі на визначений строк та
під процент.

Відповідно до ст. 2 Закону
України „Про банки та банківську
діяльність" ( у редакції Закону України
від 11.10.2013 р.), банківський кредит -
будь-яке зобов'язання банку надати
певну суму грошей, будь-яка гарантія,
будь-яке зобов'язання придбати право
вимоги боргу, будь-яке продовження
строку погашення боргу, яке надано в
обмін на зобов'язання боржника щодо
повернення заборгованої суми, а також
на зобов'язання на сплату процентів та
інших зборів з такої суми.

Більш повне визначення міститься в
Положенні про кредитування,
затвердженому постановою Правління
Національного банку України від 28
вересня 1995 р. № 246. Цим актом кредит
визначається як позичковий капітал
банку у грошовій формі, що передається
у тимчасове користування на умовах
забезпеченості повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання. Кредитна
операція - це договір щодо надання
кредиту, який супроводжується записами
за банківськими рахунками, з
відповідним відображенням у балансах
кредитора та позичальника.

Принцип забезпеченості кредиту
передбачає наявність у банку права для
захисту своїх інтересів, недопущення
збитків від неповернення боргу через
неплатоспроможність позичальника.
Принципи повернення, строковості та
платності означають, що кредит має бути
повернений позичальником банку у
визначений у кредитному договорі строк
із відповідною платою за його
користування. Цільовий характер
використання передбачає вкладення
позичкових коштів із конкретною метою,
визначеною кредитним договором.

Кредитний договір є різновидом
договору позички, тому до
правовідносин, що виникають на його
основі, застосовуються ті ж правила, що
діють для договорів позички.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

25.07.2008 року між Закритим акціонерним
товариством „Альфа-Банк" та ОСОБА_2
укладено кредитний договір № 490082949,
згідно п. 2 якого Банк надає є
Позичальнику кредитні кошти у розмірі
27 283,77 доларів США, зі сплатою 19,5% річних,
строком до 25.07.2015 року, для придбання
транспортного засобу «Vоlkswagen Caddy»,
легковий універсал, № кузову НОМЕР_3.
(а.с. 5-5В)

Позивачем виконано умови кредитного
договору про № 490082949 від 25.07.2008 року та
здійснено перерахунок кредитних
коштів на рахунок ТОВ „Автохаус Київ" у
розмірі 126 051,00 грн., що підтверджується
Меморіальним ордером № 20248 від 25.07.2008,
копію якого долучено до матеріалів
справи. (а.с. 26)

Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного
кодексу України, виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, при триманням, завдатком.
Договором або законом можуть бути
встановлені інші види забезпечення
виконання зобов'язання. Неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

В забезпечення виконання кредитних
зобов'язань за кредитним договором №
490082949 від 25.07.2008 року, між Закритим
акціонерним товариством „Альфа-Банк"
та ОСОБА_1 укладено договір поруки №
490082949-П від 25.07.2008 року , відповідно до п.
2 якого у відповідності з цим Договором
Поручитель поручається за виконання
Боржником наступних обов'язав що
виникли на підставі Основного договору
або можуть виникнути на підставі нього
у майбутньому: а) обов'язок повертати
Банку Кредит рівними частинами, у
терміни, визначені Основним договором
та додатком № 1 до Основного Договору,
але в будь-якому випадку не пізніше
25.07.2015 року; б) обов'язок щомісяця
сплачувати Банку проценти за
користування Кредитом у терміни,
визначені Основним договором та актом
№ 1 до Основного договору; в) обов'язок у
випадках, передбачених Основним
договором або законодавством України,
у строк не пізніше 10 днів з дати
пред'явлення відповідної вимоги
достроково повернути Банку Кредит,
сплатити проценти за користування ним
і виконати інші обов'язки, що виникають
із Основного договору; г) обов'язок
сплатити Банку неустойку (пеню, штрафи)
та понад суму неустойки (пені, штрафу)
відшкодувати збитки, заподіяні Банку
невиконанням або неналежним
виконанням Боржником своїх зобов'язань
за Основним договором.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2. Договору
поруки, Боржник та Поручитель
відповідають перед Банком за порушення
обов'язків, перелічених у статті 2 цього
Договору, як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед Банком у
тому ж обсязі, що і Боржник. Передбачена
статтею 3.1 цього Договору
відповідальність Поручителя наступає
у випадку, якщо Боржник допустить
Прострочення виконання будь-якого з
обов'язків, зазначених у п. 2.1 цього
Договору. (а.с. 9)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, актів
цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного
кодексу України)

Кредитодавець має право на одержання
від позичальника процентів на суму
кредиту у розмірах і в порядку, що
встановлені договором. Якщо договір не
містить умови про розмір процентів, він
визначається обліковою ставкою
банківського процента (ставкою
рефінансування), встановленою
Національним банком України. У разі
відсутності іншої угоди проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення суми кредиту.

Позичальник зобов'язаний повернути
кредитодавцеві відповідну суму коштів
у строк та в порядку, встановленому
договором. Якщо позичальник не виконав
цього зобов'язання, він повинен
сплатити пеню (у вигляді процентів) від
дня, коли настав строк виконання, до дня
повернення коштів кредитодавцеві,
незалежно від сплати процентів за
умовами договору.

Відповідно до частини першої статі 625
Цивільного кодексу України визначено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Таким чином, проценти можуть
нараховуватись (сплачуватись) і за
зобов'язаннями в разі прострочення
платежу. В цьому разі підставою
застосування процентів є порушення
зобов'язання. Так, відповідно до ч. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Слід зазначити, що проценти можуть
нараховуватись (сплачуватись) і за
зобов'язаннями в разі прострочення
платежу. В цьому разі підставою
застосування процентів є порушення
зобов'язання, в тому числі відповідно
до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, при
вирішенні спорів про дострокове
повернення кредиту, суд має
враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК
і виходити з того, що якщо договором
встановлено обов'язок позичальника
повернути кредит частинами (із
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
кредитодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому від суми
кредиту.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року № 5,
враховуючи положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 11 Закону України
"Про захист прав споживачів", суди мають
виходити з того, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
положення пункту 7 частини тринадцятої
статті 11 Закону України "Про захист
прав споживачів" застосовуються й до
додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи).

Відповідно до п. 3.4. Договору, в разі
невиконання чи несвоєчасного
виконання зобов'язання в частині
повернення кредиту та/або сплати
процентів, комісій згідно умов
Договору, Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку пеню в розмірі 1% від
простроченої суми за кожний день
прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного
кодексу України, при солідарному
обов'язку боржників кредитор має право
вимагати виконання обов'язків частково
або в повному обсязі як від усіх
боржників разом, так і від будь-кого з
них окремо.

З огляду на викладене, в розрізі даного
спору вбачається, що між сторонами
виникли договірні відносини, які
регулюються укладеними кредитним
договором та договором поруки, у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачкою та позичальником ОСОБА_2
умов зазначених договорів, у позивача
виникло право вимоги стягнення
заборгованості по кредитному договору,
яка станом на 22.04.2014 року складає 15 091,26
доларів США та пеня у розмірі 115 889,26
грн., які пред'явлено до відповідачки,
що є поручителем за спірними
зобов'язаннями, як до одного із
солідарних боржників.

Як убачається з матеріалів справи та
наданих позивачем розрахунків
відповідачкою ОСОБА_1 порушено умови
кредитного договору та договору поруки
в частині своєчасного повернення
кредиту, процентів за користування
кредитом та пені, у зв'язку з чим, станом
на 22.04.2014 сума заборгованості
відповідачки за кредитом становить 13
348,67 доларів США, що за курсом НБУ
складає 150 138,54 грн.; заборгованість за
відсотками становить 1 742,59 доларів США,
що за офіційним курсом НБУ складає 19
599,70 грн., що підтверджено наданими
позивачем розрахунками. (а.с. 11, 12)

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

При цьому, згідно з положенням ч. 3 ст. 551
Цивільного кодексу України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до частини 1-3 статті 18
Закону України „Про захист прав
споживачів", продавець (виконавець,
виробник) не повинен включати у
договори із споживачем умови, які є
несправедливими. Умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Несправедливими є, зокрема,
умови договору про встановлення вимоги
щодо сплати споживачем непропорційно
великої суми компенсації (понад
п'ятдесят відсотків вартості
продукції) у разі невиконання ним
зобов'язань за договором.

Разом з тим, ураховуючи принцип
розумності та справедливості, на
підставі положення пункту 7 частини
тринадцятої статті 18 Закону України
„Про захист прав споживачів",
ураховуючи положення частини 3 статті
551 Цивільного кодексу України,
керуючись правилами строку позовної
давності, визначеними роз'ясненнями п.
31 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, судом
визначено суму пені, що підлягає до
стягнення за порушення умов кредитного
зобов'язання, у розмірі 75 069,27 грн.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов Публічного
акціонерного товариства „Альфа-Банк"
до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором підлягає до часткового
задоволення, а саме підлягає до
стягнення з відповідачки ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
№ 490082949 від 25.07.2008 року на загальну суму
244 807,51 грн.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
присуджує до стягнення з відповідачки
ОСОБА_1 на користь позивача понесені
судові витрати по сплаті судового
збору в сумі 2 448,07 грн., які сплачено
позивачем за подання позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 525, 526, 530, 543, 611, 625, 629, 1054 Цивільного
кодексу України, Постановою Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, ст.ст.
10, 31, 58, 60, 88, 208-210, 212-215, 218, 223, 294 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного
акціонерного товариства „Альфа-Банк"
до ОСОБА_1, третя особа: ОСОБА_2, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства „Альфа-Банк"
заборгованість за кредитним договором
№ 490082949 від 25.07.2008 року в сумі 244 807,51 грн.
та судовий збір в сумі 2 448,07 грн., а
всього на загальну суму 247 255 (двісті
сорок сім тисяч двісті п'ятдесят п'ять)
гривень 58 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :