Справа № 297/2165/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м.
Берегово

Берегівський районний суд
Закарпатської області в складі
головуючого: Гецко Ю. Ю., при секретарі:
Ердевдій І. С.., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за заявою встановлення
факту належності правовстановлюючого
документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про
встановлення факту належності
правовстановлюючих документів. Свою
заяву ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона
звернулася до Управління пенсійного
фонду для призначення їй пенсії за
вислугу років. Однак їй було відмовлено
в призначенні пенсії у зв'язку з тим, що
в необхідних документах невірно
вказано прізвище, ім'я та по батькові
заявника, а саме в трудовій книжці
заявник записана як «ОСОБА_1», а в
наказах по відділу освіти по особовому
складу за 1983-1986 року, 1994 рік, 1997 рік, 2002
рік, 2007-2010 роки - «ОСОБА_1.», «ОСОБА_1»,
«ОСОБА_1.», «ОСОБА_1.», «ОСОБА_1»,
«ОСОБА_1.», «ОСОБА_1». Тоді як правильне
прізвище, ім'я та по батькові заявниці
згідно паспорту громадянина України -
«ОСОБА_1». І для встановлення факту
належності їй документів заявник
звернулася до суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не
з'явилася однак подала заяву, в якій
просить провести розгляд справи без
неї, заяву підтримала та просила
задовольнити.

Представник заінтересованої особи УПФ
України в Берегівському районі в
судове засідання також не з'явився та
подав заяву, в якій просить провести
розгляд справи без його участі,
заперечень по даній справі не мають.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я та по
батькові, місце і час народження якої,
що зазначені у документі, не збігаються
з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і
часом народження цієї особи,
зазначеним у свідоцтві про народження
або у паспорті.

Відповідно до Постанови Верховного
Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення» в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо: згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення; заявник не має
іншої можливості одержати або
відновити загублений чи знищений
документ, який посвідчує факт, що має
юридичне значення; встановлення факту
не пов'язується з наступним вирішенням
спору про право.

Згідно паспорту громадянина України
серії НОМЕР_2, виданого Берегівським РВ
УМВС України в Закарпатській області 29
грудня 2009 року, правильне прізвище, ім'я
та по батькові заявниці на українській
мові «ОСОБА_1», на російській мові -
«ОСОБА_1».

В судовому засіданні встановлено, що у
трудовій книжці серії НОМЕР_3, виданій 12
жовтня 1983 року, прізвище заявниці
невірно записано на російській мові як
«ОСОБА_1» замість вірного на російській
мові «ОСОБА_1».

В наказах відділу народної освіти по
особовому складу згідно книг наказів
за 1983-1986 роки, 1994 рік, 1997 рік, 2002 рік,
2007-2010 роки прізвище, ім'я та по батькові
заявниці записано як «ОСОБА_1.»,
«ОСОБА_1», «ОСОБА_1.», «ОСОБА_1.»,
«ОСОБА_1», «ОСОБА_1.», «ОСОБА_1».

Факт належності заявниці вищевказаної
трудової книжки та наказів відділу
народної освіти по особовому складу
підтверджується паспортом громадянина
України та необхідне їй для можливості
оформлення документів для отримання
пенсії за вислугу років.

За таких обставин, суд вважає за
необхідне встановити факт, що
правовстановлюючі документи, а саме
трудова книжка серії НОМЕР_3, видана 12
жовтня 1983 року на ім'я «ОСОБА_1 та
накази відділу народної освіти по
особовому складу за 1983-1986 роки, 1994 рік,
1997 рік, 2002 рік, 2007-2010 роки належить
заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7
Закону України «Про судовий збір»
сплачена сума судового збору
повертається в разі внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом. Як передбачено п. 5
ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка
судового збору за подання до суду заяви
у справах окремого провадження складає
0, 1 розміру мінімальної заробітної
плати, що становить на час подання
заявником заяви до суду 121, 80 гривню. На
підставі вищевказаного, у зв'язку з тим,
що заявником внесено судовий збір в
розмірі 243, 60 гривні, що підтверджується
платіжним дорученням № 101 від 04.09.2014
року (а. с. 1), заявнику слід повернути
судовий збір в розмірі переплаченої
суми, тобто 121, 80 гривню.

Керуючись ст. ст. 256 ч. 2, 259 ЦПК України,
ч. ч. 1, 2 ст. 7 ЗУ «про судовий збір»,

рішив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що трудова книжка
серії НОМЕР_3, видана 12 жовтня 1983 року на
ім'я «ОСОБА_1, та накази згідно книг
наказів по відділу освіти по особовому
складу за 1983 рік, 1984 рік, 1985 рік, 1986 рік,
1994 рік, 1997 рік, 2002 рік, 2007-2010 роки на
прізвище, ім'я та по батькові «ОСОБА_1.»,
«ОСОБА_1», «ОСОБА_1.», «ОСОБА_1.»,
«ОСОБА_1», «ОСОБА_1.», «ОСОБА_1», належать
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН
НОМЕР_1), судовий збір в розмірі
переплаченої суми в розмірі 121 (Сто
двадцять одну) гривню 80 копійок,
сплаченого згідно платіжного
доручення № 101 від 04.09.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення до
апеляційного суду Закарпатської
області через цей районний суд.

Суддя: Гецко Ю. Ю.