________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 1512/2-2324/11
Провадження № 2/520/368/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 року Київський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого - судді -Васильків О.В.

при секретарі - Площинській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод в користуванні власністю,
відшкодування моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2009 року позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом, в якому просить
стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 30000,00
грн. відшкодування матеріальних
збитків та 10000,00 грн. відшкодування
моральної шкоди. При цьому позивач
посилається на те, що сторони у справі є
суміжними землекористувачами
земельних ділянок, належних їм на праві
приватної власності, розташованих по
АДРЕСА_1. Відповідачем ОСОБА_2 з кінця 2004
року здійснюється самовільна
перебудова та реконструкція будинку,
внаслідок чого була пошкоджена належна
позивачу частина будинку, а саме -
замокання приміщень будинку,
виникнення тріщин, пошкодження крівлі
та інше. Для відбудови і ремонту
будинку необхідно провести роботи на
суму приблизно 13000,00 грн., крім того,
позивачу вказаними діями відповідача
спричинено моральну шкоду, у зв'язку з
чим позивач змушена звернутись до суду.

26.10.2010 року відповідач ОСОБА_2
звернулась до суду з зустрічним
позовом, в якому просить усунути ОСОБА_2
перешкоди у користуванні власністю
(земельною ділянкою) за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_1
перенести туалет-душ у інше місце на
своїй ділянці та стягнути з позивача за
первісним позовом моральну шкоду у
сумі 10000,00 грн. При цьому ОСОБА_2
посилається на те, що на ділянці
АДРЕСА_2, належній позивачу ОСОБА_1,
побудований дерев'яний туалет-душ,
розташований від огорожі ОСОБА_2 на
відстані 50-70 см., від якого йде сморід,
що розповсюджується по ділянці ОСОБА_2,
що порушує нормальні життєві умови
мешкання, особливо у літній час.
Вказаними діями відповідачу за
первісним позовом завдано моральну
шкоду, в зв'язку з чим вона змушена
звернутись до суду.

Протягом розгляду справи позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 брали
участь у справі, підтримували позовні
вимоги ОСОБА_1 та заперечували проти
задоволення зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 Останнє судове засідання з
присутністю позивача ОСОБА_1 відбулось
21.09.2011 року, а її представника ОСОБА_3 -
13.10.2011 року, після чого позивач та її
представник до судового засідання не
з'явились, строк дії довіреності, якою
позивач уповноважила представника
ОСОБА_3 представляти її інтереси,
сплинув 02.02.2013 року. Дана цивільна
справа неодноразово ухвалою суду
направлялась до експертних установ для
проведення будівельно-технічної
експертизи, де знаходилась тривалий
час. Після повернення справи з
експертної установи до судових
засідань 02.09.2014 року, 29.09.2014 року та
13.10.2014 року позивач ОСОБА_1 не з'явилась
без поважних причин, по телефону
повідомила, що на судове засідання
13.10.2014 року не може з'явитись за станом
здоров'я, однак будь-яких заяв та
підтверджуючих доказів до канцелярії
суду не надала.

Згідно з ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які
беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

З урахуванням тривалого знаходження
справи в провадженні Київського
районного суду м. Одеси та приймаючи до
уваги той факт, що позивач не
цікавиться рухом справи, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності позивача ОСОБА_1
враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення спору по суті.

В судовому засіданні представники
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5
позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали,
підтримали зустрічний позов ОСОБА_2,
просять в задоволенні вимог ОСОБА_1
відмовити, а зустрічний позов
задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши представників відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Як встановлено у судовому засіданні,
згідно з свідоцтвом про право
власності на дачу №3-1191 від 18.05.1998 року
виконавчий комітет Одеської міської
ради народних депутатів посвідчує, що
6/1000 АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_1 на
праві особистої власності /а.с.155/.
Свідоцтво видане на підставі
технічного паспорту від 27.01.1998 року,
довідки ДБК «Соняшне» від 07.05.1998 року за
№15/49, розпорядження УЖКГ Одеського
міськвиконкому від 18.05.1998 року №359.

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю серії І-ОД
№010627 від 20.09.1999 року ОСОБА_1 на підставі
рішення виконкому Одеської міської
Ради народних депутатів від 13.11.1998 року
№972 передано у приватну власність
земельну ділянку площею 0,0600 га в межах
згідно з планом. Земельна ділянка
розташована на АДРЕСА_1 /а.с.39/.

Відповідач ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 681 кв. м.,
розташованої в АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 31.05.2002 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 /а.с.73/, на підставі якого
видано 18.11.2003 року державний акт на
право власності на земельну ділянку,
серії ОД №089128 /а.с.74/.

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження
позовних вимог надано суду експертний
висновок, підписаний доцентом кафедри
будівельних матеріалів Одеської
державної академії будівництва та
архітектури к.т.н. ОСОБА_7 в 2008 році
/а.с.8-22/, згідно з яким виконані земляні
та будівельно-монтажні роботи
негативно відобразились на технічному
стані одноповерхової будівлі дачі на
ділянці АДРЕСА_2, що виразилося в
тріщино утворення несучих стін,
пошкодженні покрівлі і, як наслідок,
частковому руйнуванні перекриттів,
зволоженні конструкцій і
запліснявіння матеріалів стін та
оздоблення. Будівництво, навісу, який
примикає, призвело до тріщин
зовнішньої стіни по осі 1 в осях В-Г. За
час будівництва експлуатація підвалу
під приміщенням №2-1 стала неможливою
через його вогкість і незадовільний
санітарно-гігієнічний стан. Однак суд
критично ставиться до вказаного
висновку, оскільки він надавався без
призначення судом експертизи та особа,
яка складала висновок, не
попереджалась про кримінальну
відповідальність за завідомо
неправдивий висновок.

З висновку №9431 судової
будівельно-технічної, складеного 17.07.2014
року експертами Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз ОСОБА_8 та ОСОБА_9 /а.с.214-223/,
вбачається, що дачний будинок АДРЕСА_1
ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, відносно дачної
будівлі літ. «У» з прибудовами літ. «у»
та літ. «у3» ОСОБА_1 розташований на
півночі, в зв'язку з чим не зменшує
рівень природного освітлення та
інсоляції літнього житлового будинку
10-2 площею 10,5 кв. м. ОСОБА_1. ОСОБА_2
здійснювала як нове будівництво
двоповерхового дачного будинку з
підвалом літ. «У-2», басейном літ. «І»,
розташовані осторонь від дачного
будинку літ. «У» з прибудовами літ. «у»
та літ. «у3» ОСОБА_1, так і реконструкцію
раніше існуючих приміщень
одноповерхового дачного будинку літ.
«у-1» з прибудовою літ. «у6», що не є
суміжно розташованими приміщеннями
дачі АДРЕСА_3 ОСОБА_1 по АДРЕСА_3, в
зв'язку з чим не могли здійснювати
негативний вплив на технічний стан літ.
«У» з прибудовами літ. «у» та літ. «у3»
ОСОБА_1 Спорудження навісу літ. «у3»
ОСОБА_2 здійснено з спиранням на
самостійні конструкції, примикання
покриття до зовнішньої стіни дачі
ОСОБА_1 виконано відповідно до вимог
ДБН В.2.6-14-97 «Покриття будівель та
споруд» та не викликає проникнення
атмосферних опадів всередину
приміщення ОСОБА_1

Також судовими експертами у висновку
зазначено, що причинно-наслідковий
зв'язок між утворенням дефектів дачі
АДРЕСА_3 ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, та
будівельними роботами ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1, не встановлений.

В п. 7 висновку судової
будівельно-технічної експертизи
визначено, що при обстеженні на місці
були визначені наступні споруди:

- Частина капітального
одноповерхової будівлі, визначеного в
технічному паспорті від 01.1998 року під
літ. «у», «У3» та «У-1ж» - дача.

- Туалет, не позначений в
технічному паспорті від 01.1998 року,
розташований в 30 см. від паркану, що
розділяє ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (~~6,5
м. від житлового будинку ОСОБА_2), що не
відповідає п. 3.26 ДБН360-92** «Планування та
забудова міських та сільських
поселень», згідно з яким: «Відповідно
до санітарних вимог площадки для
компосту, дворові вбиральні та очисні
споруди каналізації повинні
знаходитись у глибині двору не ближче 15
м. від вікон житлових будинків, в тому
числі і сусідніх садиб, варани для
утримання худоби та птиці - не ближче 12
м. Господарські будівлі та гаражі
допускається об'єднувати на суміжних
ділянках».

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Проаналізувавши надані докази, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 про стягнення
матеріальних збитків не підлягають
задоволенню, так як необґрунтовані та
недоведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Вимоги позивача ОСОБА_1 щодо стягнення
моральної шкоди є похідними від вимог
про стягнення майнової шкоди, які не
підлягають задоволенню, а тому й
відсутні підстави для задоволення
вимог в частині стягнення моральної
шкоди.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Стосовно зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 щодо усунення перешкод та
зобов'язання ОСОБА_1 перенести
туалет-душ у інше місце на своїй
ділянці, суд, з урахуванням висновку
судової будівельно-технічної
експертизи, приходить до висновку про
обґрунтованість вказаних вимог,
оскільки вказана споруда є самочинною
та побудована з порушенням ДБН.

Суд погоджується з доводами позивача
за зустрічним позовом ОСОБА_2 стосовно
завдання їй моральної шкоди ОСОБА_1,
однак суд вважає, що розмір моральної
шкоди, визначений в зустрічній
позовній заяві є завищеним, в зв'язку з
чим в цій частині позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 10, 30, 60, 169, 212-215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 23, 319, 386, 1167 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -
відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_2 перешкоди в
користуванні власністю - земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
зобов'язання ОСОБА_1 перенести туалет -
душ в інше місце на земельній ділянці,
яка перебуває в її власності.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 3000 грн. /три
тисячі гривень/.

Рішення може бути оскаржено шляхом
подачі апеляційної скарги через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня його проголошення або протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення особами, які не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення.

Суддя
Васильків О.В.