Справа № 2-1212/10
Провадження № 2-зз/161/32/14
У Х В А Л А

13 жовтня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі головуючого судді
Івасют
и Л.В.

при
секретарі
Сидоренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
заяву ОСОБА_1 про скасування заходів
забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 01.10.2014 року звернувся в суд з
заявою про скасування заходів
забезпечення позову по цивільній
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
(надалі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Заяву мотивує тим, що 30 жовтня 2009 року
ПАТ «УкрСиббанк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. 12 квітня 2010 року Луцьким
міськрайонним судом Волинської
області було винесено заочне рішення
суду про задоволення позовних вимог
АКІБ «Укрсиббанк». Ним було подано
заяву про перегляд заочного рішення
суду.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 31 травня 2010 року
заочне рішення суду від 12 квітня 2014
року було скасовано, а справу
призначено до нового розгляду. 22
листопада 2010 року Луцьким
міськрайонним судом було винесено
повторне заочне рішення суду про
задоволення позовних вимог.

Дане заочне рішення суду приймалось
без участі сторін , в тому числі, без
участі відповідачів. Йому, як
відповідачу, не було відомо про
винесення повторного заочного рішення
суду. Про це рішення суду, а також про
те, що Луцьким міськрайонним судом
видано виконавчі листи на примусове
виконання рішення суду від 22.11.2010 року
йому стало відомо від працівників
Другого відділу Державної виконавчої
служби Луцького міського управління
юстиції. Крім того, стало відомо, що 21
січня 2010 року Луцьким міськрайонним
судом Волинської області було винесено
ухвалу про забезпечення позову, згідно
якої накладено арешт на майно та
грошові кошти, які належить ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, в межах суми заявлених позовних
вимог у розмірі 1 709 590,69 грн.

В якості забезпечення повернення
кредитних коштів за кредитними
договорами від 25.04.2008 року та від 24.07.2008
року банком було укладено договори
забезпечення із майновим поручителем
позичальника - ОСОБА_3. 25.04.2008року

було укладено Договір іпотеки
нерухомого майна, предметом якого є
квартира АДРЕСА_1. 24.07.2008 року було
укладено Договір іпотеки нерухомого
майна, предметом якого є цілий житловий
будинок з надвірними будівлями і
спорудами, який знаходиться у селі
Струмівка, Луцького району, Волинської
області по вул. Скандинавській, № 33,
загальною площею 174, 1 кв.м. Разом із
житловим будинком в іпотеку банку
передано земельну ділянку, на якій
розташований зазначений житловий
будинок. Отже, вимоги за кредитними
договорами, які були предметом позову у
даній справі, повністю забезпечені
Договорами іпотеки нерухомого майна.
Зокрема в іпотеці банку знаходиться
житлова квартира, житловий будинок та
земельна ділянка. За таких обставин
вважає, що додаткове забезпечення в
якості накладення арешту на усе майно
позичальника є додатковим (подвійним)
видом забезпечення, який у даному
випадку є недоречним, у зв’язку із
наявністю діючих договорів іпотеки
нерухомого майна, тобто наявного
забезпечення нерухомим майном). Із
установою банку була попередня
домовленість про добровільну
реалізацію майна, з метою погашення
усієї суми заборгованості за
кредитними договорами. Станом на
сьогодні добровільна реалізація
будь-якого майна є неважливою в силу
обставин наявності ухвали суду про
забезпечення позову.

Посилаючись на наведене, заявник
звернувся в суд з заявою про скасування
заходів забезпечення позову, вжитих
згідно з ухвалою Луцького
міськрайонного суду від 21 січня 2010
року, згідно з якою накладено арешт на
майно та грошові кошти, які належать
ОСОБА_1, та ОСОБА_2, в межах суми
заявлених позовних вимог.

Сторони в судове засідання не
з’явились, подали суду заяви про
розгляд заяви про скасування заходів
забезпечення позову за їх відсутності.
Представник ОСОБА_1 заяву підтримує,
представник АТ «УкрСиббанк» не
заперечує щодо задоволення заяви про
розгляд заяви про скасування заходів
забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30
жовтня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Станом на 30.07.2014р.
повторне заочне рішення Луцького
міськрайонного суду від 22.11.2010 року по
справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
набрало законної сили.

В якості забезпечення повернення
кредитних коштів за кредитними
договорами від 25.04.2008 року та від 24.07.2008
року ПАТ «УкрСиббанк було укладено
договори забезпечення із майновим
поручителем позичальника - ОСОБА_3.
25.04.2008року було укладено Договір
іпотеки нерухомого майна, предметом
якого є квартира АДРЕСА_1. 24.07.2008 року
було укладено Договір іпотеки
нерухомого майна, предметом якого є
цілий житловий будинок з надвірними
будівлями і спорудами, який
знаходиться у селі Струмівка, Луцького
району, Волинської області по вул.
Скандинавській, № 33, загальною площею
174, 1 кв.м. Разом із житловим будинком в
іпотеку банку передано земельну
ділянку, на якій розташований
зазначений житловий будинок. Отже,
вимоги за кредитними договорами, які
були предметом позову у даній справі,
повністю забезпечені Договорами
іпотеки нерухомого майна. Зокрема в
іпотеці банку знаходиться житлова
квартира, житловий будинок та земельна
ділянка.

Крім того, ухвалою Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 21 січня 2010 року в якості
забезпечення позову було накладено
арешт на майно та грошові кошти, які
належать відповідачам ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1) та
ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрована:
ІНФОРМАЦІЯ_1), в межах суми заявлених
позовних вимог.

Судом встановлено, що необхідність в
існуванні додаткових заходів
забезпечення позову по вищевказаній
справі відпала.

Згідно ч.3 ст. 154 ЦПК України, заходи
забезпечення позову можуть бути
скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до п.2 ч.7 ст. 154 ЦПК України
заходи забезпечення позову, вжиті
судом до подання позовної заяви,
скасовуються судом у разі повернення
позовної заяви.

Зважаючи на ті обставини, що
необхідність в існуванні заходів
забезпечення позову по вищевказаній
справі відпала, здійснені судом заходи
забезпечення позову підлягають
скасуванню.

Керуючись ст. 154 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті згідно ухвали Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 21 січня 2010 року, у цивільній
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
а саме: накладено арешт на майно та
грошові кошти, які належать ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1) та
ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрована:
ІНФОРМАЦІЯ_1), в межах суми заявлених
позовних вимог.

Копію ухвали для виконання надіслати
відділу державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції у
Волинської області для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Л.В.Івасюта