АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції: Бартащук Л.П.
Доповідач: Гаращенко Д.Р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою представника Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
за довіреністю - Мельникова  Олексія
Михайловича на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Києва від 25 червня 2014
року у справі за заявою ОСОБА_2 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 21 лютого 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Графітек», ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

24 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою, у якій просив скасувати
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
від 21 лютого 2014 року у справі за позовом
ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ТОВ
«Графітек», ОСОБА_4, ОСОБА_2Г, ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості в частині
стягнення з нього суми боргу у розмірі 7
779 531, 77 грн. і 25 500 грн. третейського
збору. Свої вимоги обґрунтовував тим,
що 27 червня 2008 року між АКБ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений
договір про надання відновлювальної
кредитної лінії №07.1/185-8. Того ж дня з
метою забезпечення виконання
зобов'язань за вказаним кредитним
договором були укладені чотири
договори поруки, в тому числі один із
них з ним як з поручителем.

11 серпня 2008 рокуДніпропетровська філія
АКБ СР «Укрсоцбанк» видала ОСОБА_2
довідку №726 про те, що його порука за
кредитом ОСОБА_3 не має чинності, а
ОСОБА_2 не несе відповідальності
заданим кредитним зобов'язанням усім
своїм майном. Надалі 31 жовтня 2008 року
між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був
укладений договір про внесення змін до
кредитного договору, пункт 1.3.3.
кредитного договору був викладений у
новій редакції: ОСОБА_2 було виключено
зі складу поручителів. Не зважаючи на
це, 21 лютого 2014 року рішенням Постійно
діючого Третейського суду при
асоціації українських банків у
третейській справі №1318/13 було вирішено
стягнути солідарно з боржника за
кредитним договором - ОСОБА_3, а також з
чотирьох поручителів - ТОВ «Графітек»,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 заборгованість
за договором про надання
відновлювальної кредитної лінії в сумі
7 779 531,77 грн. та третейський збір в сумі 25
500,00 грн. Заявник вважає, що третейський
суд вийшов за межі третейської угоди,
оскільки п.5.1. Договору поруки №3 від
27.06.2008 року передбачає можливість
вирішення третейським судом спорів,
які можуть виникнути між сторонами у
зв'язку з укладенням та виконанням
положень цього договору. Сторони не
укладали третейської угоди про розгляд
спорів, які виникли після припинення
договору.

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 червня 2014 року заяву
ОСОБА_2 задоволено, рішення Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 21
лютого 2014 року у справі № 1318/13
скасовано в частині задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк"
до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ПАТ "Укрсоцбанк"
заборгованості по договору про надання
відновлювальної кредитної лінії в сумі
7 779 531, 77 грн. та третейського збору в
сумі 25 000, 00 грн.

11 липня 2014 року представник ПАТ
«Укрсоцбанк» за довіреністю -
Мельников А.М. подав апеляційну скаргу
на вказану ухвалу, у якій, посилаючись
на порушення норм матеріального і
процесуального права, просив її
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2
В обґрунтування заявлених вимог
апелянт вказав, що ПАТ «Укрсоцбанк»
звернувся до третейського суду з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором за відсотковою
ставкою 14 % річних відповідно до
укладеного з ОСОБА_2 договору поруки, а
тому третейський суд обґрунтовано
вважав, що обсяг відповідальності
ОСОБА_2 не збільшився. Апелянт вважає,
що суд першої інстанції фактично
перевірив рішення третейського суду на
відповідність нормам матеріального
права, що є неприпустимим. Також
апелянт вважає, що внесення змін до
кредитного договору в частині
визначення у ньому кола поручителів, та
довідка банку не є підставою для
припинення договору поруки, укладеного
з ОСОБА_2 Додатково апелянт вказав, що
припинення поруки ОСОБА_2 не припиняє
домовленість сторін про розгляд спору
у третейському суді.

У судовому засіданні представник ПАТ
«Укрсоцбанк» за довіреністю -
Мельников О.М. апеляційну скаргу
підтримав і просив суд її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 за довіреністю -
ОСОБА_7 апеляційну скаргу просив
відхилити, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі,
у судове засідання не з'явилися,
належним чином повідомлялися про день,
час та місце апеляційного розгляду,
тому розгляд справи за апеляційною
скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК
України проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка
Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у
справі за з'явилися у судове засідання,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 27 червня 2008 року між АКБ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 (позичальник)
був укладений договір про надання
відновлювальної кредитної лінії №
07.1/185-8.

Відповідно до п.1.3 ст. 1 кредитного
договору в якості забезпечення
позичальником виконання своїх
зобов'язань щодо погашення кредиту,
сплати процентів, комісії, можливої
неустойки (пені, штрафу), а також інших
вимог щодо задоволення вимог кредитора
за договором кредитор укладає з
позичальником (ОСОБА_3) іпотечний
договір, а з поручителями - ТОВ
«Графітек», ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 в
день укладення кредитного договору
договори поруки, за умовами яких кожен
з поручителів поручається перед
кредитором за виконання позичальником
своїх зобов'язань у повному обсязі і
відповідає перед кредитором як
солідарний боржник.

Підпунктом 1.3.3. пункту 1.3 кредитного
договору зазначений поручитель ОСОБА_2,
а пунктом 1.3.4 поручитель ОСОБА_5

Того ж дня між АКБ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3
та ОСОБА_2 був укладений договір поруки
№3.

Відповідно до довідки № 726 від 11 серпня
2008 року, виданої ОСОБА_2, АКБ
«Укрсоцбанк» визнано факт припинення
поруки ОСОБА_2 за кредитним
зобов'язанням ОСОБА_3

31 жовтня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк»
та ОСОБА_3 був укладений договір про
внесення змін до договору про надання
відновлювальної кредитної лінії №
07.1/185-8 від 27.06.2008 року, згідно з яким з 14,00
% до 16,00% річних, а підпункт 1.3.3.
кредитного договору був змінений та
викладений у новій редакції - замість
поручителя ОСОБА_2 був зазначений
поручитель ОСОБА_5, підпункт 1.3.4
кредитного договору цим договором був
виключений.

Задовольняючи заяву суд першої
інстанції керувався п. 2 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК
України та виходив з того, що порука
ОСОБА_2 за договором про надання
відновлювальної кредитної лінії №
07.1/185-8 від 27.06.2008 року є припиненою з
31.10.2008 року, п. п. 5.1., 5.2. договору поруки
містить третейське застереження про
вирішення постійно діючим третейським
судом при Асоціації українських банків
спорів та непорозумінь, які виникають
між сторонами у зв'язку з укладенням та
виконанням положень договору поруки,
ОСОБА_2 не є стороною третейської угоди
за Договором про внесення змін до
Договору про надання відновлювальної
кредитної лінії № 07.1/185-8 від 27.06.2008 року,
третейський суд, розглядаючи спір щодо
ОСОБА_2 вийшов за межі третейської
угоди, яка наявна тільки між ПАТ
«Укрсоцбанк», ОСОБА_3 та трьома
поручителями - ТОВ «Графітек», ОСОБА_4
та ОСОБА_5

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 17 ЦПК України передбачено, що
сторони мають право передати спір на
розгляд третейського суду, крім
випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про
третейські суди» юридичні та/або
фізичні особи мають право передати на
розгляд третейського суду будь-який
спір, який виникає з цивільних чи
господарських правовідносин, крім
випадків, передбачених законом. Спір
може бути переданий на розгляд
третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до вимог ст. 12 Закону
України «Про третейські суди»
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України
рішення третейського суду може бути
скасоване у випадках: 1) справа, в якій
прийнято рішення третейського суду, не
підвідомча третейському суду
відповідно до закону; 2) рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, або
цим рішенням вирішені питання, які
виходять за межі третейської угоди.
Якщо рішенням третейського суду
вирішені питання, які виходять за межі
третейської угоди, то скасовано може
бути лише ту частину рішення, що
стосується питань, які виходять за
межі третейської угоди; 3) третейську
угоду визнано недійсною компетентним
судом; 4) склад третейського суду, яким
прийнято рішення, не відповідав
вимогам закону; 5) третейський суд
вирішив питання про права та обов'язки
осіб, які не брали участь у справі, та
обставинам справи, відповідно до яких
підстав для скасування рішення
третейського суду встановлено не було.

Згідно з п.п. 5.1 і 5.2. договору поруки,
укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» і
ОСОБА_2 07 червня 2008 року, всі спори і
непорозуміння, які можуть виникнути
між сторонами у зв'язку з укладенням та
виконанням положень цього договору
вирішуються шляхом переговорів між
сторонами. У випадку неможливості
вирішення спору шляхом переговорів,
сторони, керуючись ст. 5 Закону України
«Про третейські суди», домовляються
про те, що спір розглядається
одноособово третейським суддею Мороз
О.А. Постійно діючого Третейського суду
при Асоціації українських банків, що
знаходиться за адресою: м. Київ вул. М.
Раскової, 15. У випадку неможливості
розгляду спору вказаним третейським
суддею спір розглядається третейським
суддею Ярошовцем В.М. або Білоконем Ю.М.
у порядку черговості, вказаному у
даному пункті. У разі, якщо спір не може
бути розглянутий визначеними у даному
пункті суддями, суддя призначається
Головою Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації українських банків
у відповідності до регламенту постійно
діючого Третейського суду при
асоціації українських банків.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Укрсоцбанк» звернувся до
третейського суду з позовом до ОСОБА_2
як до поручителя на підставі вказаного
договору поруки, що містить третейське
застереження, а тому підстав вважати,
що рішення третейського суду прийнято
у спорі, не передбаченому третейською
угодою, або цим рішенням вирішені
питання, які виходять за межі
третейської угоди, немає.

Саме по собі припинення поруки ОСОБА_2
за договором поруки не є підставою для
скасування рішення третейського суду,
оскільки суди не перевіряють
законність і обґрунтованість рішень
третейських судів по суті. До того ж
припинення поруки за договором поруки
не припиняє чинність третейського
застереження, що міститься у такому
договорі та не визнано у встановленому
законом порядку недійсним.

З огляду на викладене, передбачених у ч.
2 ст. 389-5 ЦПК України підстав для
скасування рішення третейського суду
не встановлено.

Отже, ухвалу Дніпровського районного
суду м. Києва від 25 червня 2014 року слід
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні заяви
ОСОБА_2 про скасування рішення
третейського суду.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 2 ч. 2 ст. 307,
ст.ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» за довіреністю -
Мельникова  Олексія Михайловича -
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.
Києва від 25 червня 2014 року - скасувати
та постановити нову ухвалу наступного
змісту:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
українських банків від 21 лютого 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Графітек», ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом 20 днів з дня набрання нею
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді