РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія Справа № 401/3506/14-ц Провадження
№ 2/401/1325/14

14 жовтня 2014 року
м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Страшной О.Е.,

позивача ОСОБА_1,

представників
відповідача Авраменко І.М., Іваненко
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Державного підприємства
«Світловодський комбінат твердих
сплавів та тугоплавких металів» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про стягнення з
Державного підприємства
«Світловодський комбінат твердих
сплавів та тугоплавких металів» (далі -
відповідач ДП СКТС і ТМ) на її користь 4
469,46 боргу із заробітної плати та
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 20 лютого 2012 року по 31 липня 2014
року в сумі 66 916,72 грн. Зазначила, що
працювала у відповідача з 23 червня 2008
року по 20 лютого 2012 року, але при
звільненні відповідач не виплатив їй
заробітну плату та на даний час має
таку заборгованість в сумі 4 469 грн. 46
коп., яку просила стягнути. Крім цього,
позивачка просила стягнути з
відповідача компенсацію середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку при звільненні з 20 лютого 2012
року до часу її звернення до суду до 31
липня 2014 року в розмірі 66 916,72 грн.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
збільшила розмір позовних вимог та
просила крім заборгованості із
заробітної плати також стягнути на її
користь суму середнього заробітку за
весь час затримки розрахунку при
звільненні до дня винесення судового
рішення.

Представники відповідача Авраменко
І.М. та Іваненко О.О. подали до суду
заперечення проти позову. В судовому
засіданні представники відповідача
визнали позовні вимоги ОСОБА_1 щодо
наявності у відповідача перед
позивачкою заборгованості із
заробітної плати в сумі 4 469,46 грн.
Зазначили, що не визнають позовні
вимоги щодо стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку,
так як з березня 2007 року ухвалою
господарського суду Кіровоградської
області порушено справу про
банкрутство підприємства, вводилася
процедура санації боржника та 26 червня
2013 року визнано відповідача банкрутом
та відкрито ліквідаційну процедуру, в
зв'язку з чим введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

При цьому, на питання суду представники
відповідача пояснили, що не оспорюють
як суму боргу так і розмір
середньоденної заробітної плати
позивача, та не ставлять під сумнів
розрахунки позивачки щодо сум
середнього заробітку за час затримки
розрахунку.

Заслухавши позивачку та представників
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд встановив фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини, та дійшов до таких
висновків.

Так, частиною 1 статті 1 Закону України
«Про оплату праці» визначено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану
роботу.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
обов'язок доказування покладено на
сторони.

На підставі записів трудової книжки
ОСОБА_1 судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 згідно наказу відповідача №20-к
від 23 червня 2008 року прийнята на посаду
начальника юридичного відділу
Державного підприємства
«Світловодський комбінат твердих
сплавів та тугоплавких металів»,
працювала у відповідача, та згідно
наказу відповідача №4-к від 20 лютого 2012
року позивачку з роботи звільнено за
власним бажанням (а.с.7-9).

Згідно розрахункового листка за
жовтень 2011 року посадовий оклад
позивачки становив 2300 грн.

Відповідно до довідки №67 вик.
директора ДП СКТС і ТМ від 03 березня 2014
року станом на 01 березня 2014 року
заборгованість по заробітній платі
ОСОБА_1 становить 4469,46 грн. (а.с.11).

Згідно листа №02-07/44 від 13 жовтня 2014 року
ліквідатора Державного підприємства
«Світловодський комбінат твердих
сплавів та тугоплавких металів»
Авраменка І.М., який є представником
відповідача, заборгованість
відповідача із заробітної плати перед
ОСОБА_1 в сумі 4469,46 грн. включено до
реєстру вимог кредиторів,
затвердженого 30 травня 2014 року ухвалою
господарського суду Кіровоградської
області у справі про визнання
відповідача банкрутом.

З наданих представником відповідача
копій судових рішень господарського
суду Кіровоградської області
вбачається, що 06 березня 2007 року
господарським судом відкрито та
розглядалася справа про визнання
Державного підприємства
«Світловодський комбінат твердих
сплавів та тугоплавких металів»
банкрутом, при цьому, визнано грошові
вимоги кредиторів та затверджено
реєстр вимог кредиторів боржника
Державного підприємства
«Світловодський комбінат твердих
сплавів та тугоплавких металів», в тому
числі, щодо задоволення вимог
заборгованості перед працівниками
боржника по виплаті заробітної плати.
При цьому, з наданого списку
заборгованості заробітної плати
станом на 01 січня та 01 липня 2014 року (№
п/п 164) видно, що відповідач зобов'язаний
погасити перед ОСОБА_1 борг із
заробітної плати в сумі 4 469,46 грн.

Обставини справи свідчать про те, що
між сторонами виник трудовий спір із
передбачених статтями 116, 117 КЗпП
України підстав, і норми Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
на вказаний спір не поширюються.

Так, частиною 6 статті 12 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
передбачено, що дія мораторію на
задоволення вимог кредиторів не
поширюється на виплату заробітної
плати, аліментів, відшкодування шкоди,
заподіяної здоров'ю та життю громадян,
авторської винагороди, а тому доводи
представників відповідача про
безпідставність вимог позивачки щодо
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку є такими які
суперечать вимогам вказаного Закону.

Відповідно до висновку Верховного Суду
України від 03 жовтня 2013 року у справі
№6-109 ЦС 12 у спорі про стягнення
заборгованості по заробітній платі та
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, статті 116, 117
КЗпП України структурно віднесені до
розділу VІІ «Оплата праці» зазначеного
Кодексу. За своєю суттю середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні не належить до
неустойки і не є санкцією за
невиконання грошового зобов'язання. Це
компенсаційна виплата за порушення
права на оплату праці, що нараховується
в розмірі середнього заробітку, а тому
відсутні підстави для застосування до
спірних правовідносин положень ч.4 ст.12
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» щодо дії
мораторію на задоволення вимог
колишніх працівників про виплату
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Відповідач у встановленому порядку не
спростував позовні вимоги позивачки,
тому суд приходить до висновку про
наявність передбачених ст.117 КЗпП
підстав для покладення на відповідача
відповідальності за затримку
остаточного розрахунку при звільненні.

При цьому, на користь позивачки
належить стягнути з відповідача
середній заробіток за час затримки
розрахунку при звільненні починаючи з
20 лютого 2012 року і на час ухвалення
даного рішення.

Враховуючи, що відповідачем не надано
до суду відомості про середньомісячну
заробітну плату позивача за останні
шість місяців, а також, що представники
відповідача не ставлять під сумнів
розрахунки позивачки щодо сум
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, суд погоджується з
доводами позивача, що її середньоденна
заробітна плата становила 109,52 грн., а
відтак за 2012 рік з відповідача на
користь позивачки належить стягнути
середній заробіток за час затримки
розрахунку в розмірі 23 765,84 грн., за 2013
рік - 27 489,52 грн., за січень-липень 2014 року
- 15 661,36 грн., за серпень 2014 року - 2190,40
грн., за вересень 2014 року - 2409,44 грн., за 10
робочих днів жовтня 2014 року - 1095,22 грн., а
всього 77 081,24 грн.

На підставі викладеного, позовні
вимоги суд визнає обґрунтованими та
законними, а тому вони підлягають
задоволенню.

Судові витрати у справі відповідно до
вимог ст.88 ЦПК України на користь
держави належить стягнути з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.115-117 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 88,
209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного
підприємства «Світловодський комбінат
твердих сплавів та тугоплавких
металів» про стягнення заборгованості
по заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства
«Світловодський комбінат твердих
сплавів та тугоплавких металів»
(Кіровоградська області,
Світловодський район, с. Павлівка, вул.
Леніна, будинок 2А, ідентифікаційний
код юридичної особи 00196173) на користь
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
4 469 (чотири тисячі чотириста шістдесят
дев'ять) грн. 46 коп. заборгованості по
заробітній платі, та середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку при звільненні за період з 20
лютого 2012 року в сумі 72 611 (сімдесят дві
тисячі шістсот шістдесят одну) гривень
78 коп., а всього 77 081 (сімдесят сім тисяч
вісімдесят одну) грн. 24 коп.

Стягнути з Державного підприємства
«Світловодський комбінат твердих
сплавів та тугоплавких металів» в
дохід держави судовий збір у сумі 243
грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Кіровоградської області через
Світловодський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, що приймали
участь у справі, але не були присутні
при проголошенні - в той же строк з дня
отримання його копії.

Суддя підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду
Ю.С. Мельничик