АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Процько Я.В. Провадження №
22-ц/789/1184/14 Доповідач - Парандюк
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представник апелянта
ОСОБА_1; представник банку - Савченко
Д.О.; представник Тернопільської РДА -
Перелюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 03 вересня 2014
року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Універсал
Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
треті особи: Управління державної
міграційної служби в Тернопільській
області, Тернопільська районна
державна адміністрація орган опіки і
піклування про виселення та зняття з
реєстрації, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2013 року ПАТ "Універсал
Банк" звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_6, треті
особи: Управління державної
міграційної служби в Тернопільській
області, Тернопільська районна
державна адміністрація орган опіки і
піклування про виселення з будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1 та зняття їх з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

В обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
від 20.10.2011 року було звернено стягнення
на вказаний будинок з надвірними
будівлями та спорудами і на земельну
ділянку під ним в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ
"Універсал Банк" за кредитним
договором.

27.09.2013 року ПАТ "Універсал Банк"
надіслав відповідачам вимогу про
добровільне виселення та зняття з
реєстрації, однак вони її
проігнорували та продовжують
проживати у зазначеному
будинковолодінні, що унеможливлює його
реалізацію і порушує права банку на
погашення заборгованості ОСОБА_4

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 03 вересня 2014
року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 із
житлового будинку, що знаходиться в
АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення та зняття їх із
реєстраційного обліку в Управління
державної міграційної служби в
Тернопільській області.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в
користь публічного акціонерного
товариства "Універсал Банк" 114 (сто
чотирнадцять) грн. 70 коп. судового
збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить
рішення суду скасувати та провадження
у справі закрити, посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, порушено
норми матеріального та процесуального
права.

У судовому засіданні представник
апелянта ОСОБА_1 апеляційну скаргу
підтримав, зіславшись на доводи
викладені в ній.

Представник ПАТ "Універсал Банк" -
Савченко Д.О апеляційну скаргу не
визнав, вважаючи рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим.

Представник Тернопільської РДА
Перелюк О.С. з апеляційною скаргою
погоджується, вважаючи, що виселенням
відповідачів з будинку будуть
порушенні права на житло малолітньої
дитини.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступних підстав.

Ст.9 ЖКУ, ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" вказують,
що звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців, за винятком наймачів та
членів їх сімей. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення
стягнення на передані в іпотеку
житловий будинок чи житлове приміщення
шляхом позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов"язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Станом на 03.09.2014 року в даному
житловому будинку зареєстровані:
повнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Судом встановлено, що 20.10.2011 року
Тернопільським міськрайонним судом
Тернопільської області ухвалено
рішення за позовом ПАТ "Універсал Банк"
до ОСОБА_4 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, яким позовні вимоги
задоволено в повному обсязі.

Суд вирішив в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 за генеральним
договором про надання кредитних послуг
№ВL399 від 27.11.2007 року та додаткових/
індивідуальних угод №ВL399/ВL8100-К,
№ВL399/ВL2069-КL+, №ВL399/ВL399-КL+ в загальній
сумі 1 195 189,31 грн., звернути стягнення на
предмет іпотеки, а саме: домоволодіння
загальною площею 136 кв.м., що
знаходиться по АДРЕСА_1, і належить
ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право
власності, виданого Білецькою
сільською радою Тернопільського р-ну
Тернопільської обл., 25.04.2007 року на
підставі рішення виконкому сільської
ради від 29.03.2007 року №57 та
зареєстрованого в Тернопільському
госпрозрахунковому БТІ 25.04.2007 року за
реєстраційним №18660134; земельну ділянку,
на якій розташований спірний житловий
будинок, загальною площею 0,0266 га, по
АДРЕСА_1, і належить ОСОБА_4 на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданого Білецькою
сільською радою 23.06.2004 року,
зареєстровано в книзі записів
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
за №6,- із застосуванням процедури
продажу шляхом проведення прилюдних
торгів.

09 листопада 2010 року Тернопільським
міськрайонним судом видано виконавчий
лист на виконання вище згаданого
рішення суду.(а.с.8). Постановою судового
виконавця ДВВС від 15.06.2012 року відкрито
виконавче провадження і надано
боржнику добровільно виконати рішення
в термін до 22.06.2012 року.(а.с.58). 09 жовтня
2012 року постановою ДВВС зупинено
виконавче провадження із
застосуванням процедури продажу
шляхом проведення прилюдних
торгів.(а.с.62).

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 05 листопада 2012
року задоволено заяву ОСОБА_4, якою
відстрочено на один рік виконання
рішення суду від 20.10.2011 р.(а.с.14).

Постановою державного виконавця
Тернопільського райДВВС від 04.02.2014 року
поновлено виконавче провадження після
закінчення терміну відстрочки.(а.с.59).

27 вересня 2013 року ПАТ "Універсал банк"
рекомендованими листами повідомив
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з дітьми про
добровільне звільнення ( виселення) із
займаного житлового приміщення, які
ними отримані 02.10.2013р.(а.с. 15,16).

Згідно до ч.2 ст.18 ЗУ "Про охорону
дитинства", діти - члени сім"ї наймача
або власника житлового приміщення
мають право користування займаним
приміщенням нарівні з власником або
наймачем.

Відповідно до ч.2 ст. 12 ЗУ " Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей", держава охороняє
і захищає права та інтереси дітей при
вчиненні правочинів щодо нерухомого
майна та визнає неприпустимим
зменшення або обмеження прав і
охоронюваних законом інтересів дітей
при вчиненні будь-яких правочинів
стосовно жилих приміщень. Органи опіки
та піклування здійснюють контроль за
дотриманням батьками та особами, які їх
замінюють, житлових прав і
охоронюваних законом інтересів дітей.

В силу вимог ч.3,4 ст.12 ЗУ " Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей", для здійснення
будь-яких правочинів стосовно
нерухомого майна, право власності на
яке або користування мають діти,
потрібна попередня згода органів опіки
та піклування. Посадові особи органів
опіки та піклування несуть персональну
відповідальність за захист прав і
охоронюваних законом інтересів дітей
при наданні згоди на вчинення
правочинів щодо належного дітям
нерухомого майна.

Проаналізувавши обставини справи та
вище згадані норми матеріального
права , суд першої інстанції
підставно прийшов до переконання щодо
виселення відповідачів із займаного
ними приміщення, оскільки їхнім
проживанням порушуються права
банку по погашенню заборгованості по
кредитному договору. Що ж стосується
виселення малолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_6, то попередня згода органу
опіки та піклування не потрібна,
оскільки майнові права
неповнолітнього ОСОБА_6 на забезпечені
договором іпотеки спірного
будинковолодіння відсутні .

Не заслуговують на увагу твердження
апелянта на не застосування судом
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 3 червня 2014 року
за № 1304-VII, оскільки це не виключає
можливість його застосування в разі
примусового виконання рішення суду.

Постановлене рішення суду першої
інстанції відповідає
нормамматеріального та процесуального
права, зібраним доказам, а тому підстав
для його скасування з мотивів,
викладених в апеляції, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314-316, 324, 325
ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 03 вересня 2014
року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Т.С. Парандюк