Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2014 р. Іллічівський районний
суд м. Маріуполя Донецької області під
головуванням судді Хараджа О. О., при
секретарі Костенко О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у
справах дітей Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, про визначення місця проживання
дитини, -

В С Т А Н О
В И В :

17 грудня 2013 року позивач звернувся до
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя з позовом до ОСОБА_2, в якому
просив визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання його
батька. В обґрунтування позову
зазначив, що перебував з відповідачкою
у фактичних шлюбних стосунках. У цей
період ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син
ОСОБА_3. 14 листопада 2013 року між ним та
відповідачкою виникла сварка, причиною
якої стала відмова ОСОБА_2 виконувати
свої материнські обов'язки по догляду
за дитиною. Вона відмовлялась від
приготування їжі для сина та його
годування. Після цього вона зібрала
свої особисті речі та документи і пішла
з будинку, на телефонні дзвінки не
відповідала. Він зі своїми батьками
намагався врегулювати конфлікт, проте
відповідачка не бажала міняти свого
ставлення до сина. З того часу вона не
цікавилась життям та здоров'ям дитини,
матеріальної допомоги на утримання
сина ОСОБА_4 не надавала. На теперішній
час син мешкає з ним. У відповідачки
відсутні умови для проживання
малолітньої дитини та можливість їх
створення. Її матеріальне становище та
морально - психологічний стан не
забезпечать належних умов для
утримання та виховання їх сина. Він
офіційно працевлаштований, має
постійний заробіток, місце реєстрації.
За місцем роботи та мешкання його
характеризують тільки з позитивного
боку. Ним створено всі необхідні умови
для проживання дитини з ним. Він мешкає
разом з батьками, які допомагають йому
виховувати сина, працюють та мають
постійний дохід. Його батьки
ставляться до онука з любов'ю та
ніжністю. У відповідачки є донька від
першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яку
рішенням Іллічівського районного суду
м. Маріуполя від 09 грудня 2010 року було
відібрано у відповідачки та стягнуто
аліменти на її утримання. Просив
визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
місцем проживання його батька.

У судовому засіданні позивач повністю
підтримав свої позовні вимоги з
підстав, викладених у позові, та просив
позов задовольнити, визначивши місце
проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з
ним.

Відповідачка у судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що перебувала з позивачем у фактичних
шлюбних стосунках з 2012 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_3.
Позивач зловживав спиртними напоями
під час її вагітності та неодноразово
застосовував до неї фізичну силу. Її
свекруха ставилася до неї дуже добре,
вмовляла терпіти образи її сина для
збереження сім'ї. У той день, коли вона
пішла з дому, в них знову сталась
сварка, в ході якої позивач вдарив її в
обличчя при дитині. Позивач дуже
налякав дитину. Вона не стерпіла
викликала міліцію. Коли приїхали
працівники міліції, вони його не
забрали, відібрали від неї письмові
пояснення. Вона зібрала свої речі і
пішла до своєї сестри. Сина з собою вона
не стала брати, оскільки була вже ніч.
Наступного ранку вона поїхала до
райвідділу, написала заяву про
притягнення ОСОБА_1 до
відповідальності, її направили до
служби у справах дітей, де їй дали
список умов, при виконанні яких дитина
може мешкати разом з нею. Вона була
вимушена вийти з декретної відпустки
та почати працювати для того, щоб
зібрати потрібні документи та створити
необхідні умови для проживання сина з
нею. На теперішній час вона мешкає
разом зі своєю сестрою в АДРЕСА_2. За
оренду житла вона сплачує 800 грн.
щомісячно. Не працює, звернулася до
міського центру зайнятості для
постановки на облік, постійного доходу
не має. Проте має намір
працевлаштуватися, облаштувати житло
для проживання дитини разом з нею, та
забрати дитину до себе. Просила
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог.

Представник третьої особи - Служби у
справах дітей Іллічівської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради пояснила, що комісією з питань
захисту прав дитини проводилось
обстеження матеріально-побутових умов
сім'ї позивача та встановлено, що
комісія вважає за доцільне визначити
місце проживання малолітнього ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1 за
адресою: АДРЕСА_3. Просила позов
задовольнити.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 про визначення місця
проживання дитини підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають ті обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі, і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, у відповідності з вимогами ст. 212
ЦПК України, оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
народився ОСОБА_3, батьками якого є
сторони у справі (а.с. 7а).

У листопаді 2013 року сторони припинили
шлюбні стосунки та не мешкають разом.

На теперішній час дитина ОСОБА_3 мешкає
разом з батьком ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_3 (а.с. 8).

Позивач працює вантажником гарячого
агломерату на бункерах у службі
завантаження - вивантаження ЖДЦ ПАТ
«ММК ім. Ілліча» та розмір його
заробітної плати за період роботи з
травня 2013 року по жовтень 2013 року
включно з урахуванням обов'язкових до
виплати платежів та витрат на
погашення кредиту становить 29612,46 грн.
За місцем роботи зарекомендував себе
дисциплінованим робітником. Здобуває
добрих результатів у роботі,
поставлені задачі виконує.
Користується повагою у колег. (а.с. 9,11).

За місцем реєстрації та фактичного
проживання в АДРЕСА_1 зарекомендував
себе позитивно. Мешкає разом з батьками
та сином ОСОБА_4, 2012 року народження.
Спиртними напоями не зловживає. На
обліку в органах міліції не перебуває.
До адміністративної відповідальності
не притягувався. Раніше не судимий.
(а.с.10).

Також добре характеризують позивача і
його сусіди ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що
підтверджується їх письмовими
поясненнями, з яких вбачається, що
догляд за дитиною - сином ОСОБА_4 та його
виховання здійснює позивач ОСОБА_1 та
його батьки. Відповідачка же навпаки
дуже груба, нелюдяна, замкнута. (а.с. 12,13).

Відповідачка з 27 березня 2012 року
працювала двірником у ЖКП
Іллічівського району м.Маріуполя.
Розмір її заробітної плати за квітень
2014 року з урахуванням обов'язкових до
виплати платежів склав 869,02 грн. З 31
грудня 2012 року по 01 квітня 2014 року
знаходилась у декретній відпустці по
догляду за дитиною. По виходу з
декретної відпустки почала
прогулювати роботу, у зв'язку із чим
адміністрація підприємства почала
підготовку документів для її
звільнення за прогули. (а.с. 44, 46). Даний
факт не оспорюється і самою
відповідачкою, яка підтвердила в
судовому засіданні, що її було
звільнено за прогули.

За колишнім місцем роботи
відповідачки, адміністрація ЖКП
Іллічівського району м.Маріуполя
характеризує її негативно, як
безвідповідальну особу. За складом
характеру: флегматична, брехлива. (а.с.
45).

Згідно з висновком Іллічівської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, враховуючи рішення
комісії з питань захисту прав дитини
Іллічівської районної адміністрації
від 11 червня 2014 року № 12, комісія вважає
доцільним визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з батьком ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_3 (а.с. 52).

Вирішуючи питання щодо
обґрунтованості позовних вимог суд
приходить до наступного.

Частина 8 статті 7 Сімейного Кодексу
України встановлює, що регулювання
сімейних відносин має здійснюватися з
максимально можливим урахуванням
інтересів дитини.

Відповідно до ст. 160, 161 СК України, місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Якщо мати та батько, які
проживають окремо, не дійшли згоди щодо
того, з ким із них буде проживати
малолітня дитина, спір між ними може
вирішуватись органом опіки та
піклування або судом. Під час вирішення
спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 141 СК України
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно положень ст. 3 Міжнародної
Конвенції про права дітей 20 листопада
1989 року, яка ратифікована України та
набрала чинності 27 вересня 1991 року в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Міжнародною Конвенцією про права
дитини від 20 листопада 1989 року,
виходячи з рівності прав матері та
батька у п. 1 ст. 9 проголошено право, за
яким дитина не повинна розлучатися з
батьками всупереч їх бажанню за
винятком випадків, коли таке
розлучення є необхідним в найкращих
інтересах дитини.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.161 СК України
орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Слуханням справи не встановлено
обставин, які б згідно положень ч.2 та ч.3
ст.161 СК України унеможливлювали
передачу дитини для проживання з
позивачем, побутові умови проживання
позивача є відповідними для проживання
дитини.

Що стосується відповідачки, то за час
розгляду судом справи, вона не надала
відомостей щодо постійного місця її
проживання, яке протягом перебування
справи у провадженні суду змінювалось
тричі, у зв'язку із чим спеціалісти
служби у справах дітей Іллічівської
райадміністрції Маріупольської
міської ради були позбавлені права
обстежити умови її проживання. Крім
того, згідно листа ЖКП Іллічівського
району м. Маріуполя від 10.06.2014 року №543
ОСОБА_2 звільнена з підприємства 17.04.2014
року відповідно до п.2 ст. 40 КЗпП України
за прогули. Доказів, які б
підтверджували, що відповідачка
перебуває на обліку у Маріупольському
міському центрі зайнятості, суду
надані не були.

Суд не приймає до уваги пояснення
відповідачки стосовно того, що позивач
зловживає спиртними напоями та у
нетверезому стані забирає дитину,
оскільки нею на підтвердження своїх
слів не надано жодних доказів. Таку
позицію суд розцінює як непримириме
ставлення батьків один до одного у
зв'язку із виниклим спором про
визначення місця проживання дитини.

Аналізуючи зібрані по справі докази у
їх сукупності, приймаючи до уваги вік
дитини та виключні обставини спору,
встановлені у судовому засіданні,суд
приходить до висновку, що в інтересах
дитини з метою забезпечення її
гармонійного повноцінного розвитку та
належного батьківського піклування,
створення необхідних умов для
сімейного виховання, вірним буде
визначити її місце проживання саме з
ОСОБА_1, що не є перешкодою ОСОБА_2 у
спілкуванні її з дитиною та участі у її
вихованні.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 7, 141, 151, 160, 161, 163 СК України, ст.ст. 3,
9 Міжнародної Конвенції про права
дитини від 20 листопада 1989 року,
Декларацією прав дитини від 20
листопада 1959 року, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214,
215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа - Служба у справах дітей
Іллічівської районної адміністрації
Маріупольської міської ради, про
визначення місця проживання дитини
задовольнити.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя Донецької області.
Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено
19 вересня 2014 року.

Суддя:
О. О. Хараджа