Справа № 370/1659/13-ц Головуючий у І
інстанції Тандир О.В.Провадження №
22-ц/780/5747/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Олійника В.І., Сліпченка О.І.

при секретарі - Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Макарівського районного суду
Київської області від 27 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
Макарівської селищної ради
Макарівського району Київської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу
Держземагентсва у Макарівському
районі Київської області про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою, визнання рішень селищної
ради, договору дарування та державних
актів на право власності на земельну
ділянку недійсними, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся із
позовом до Макарівської селищної ради
Макарівського району Київської
області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, Відділу
Держземагентсва у Макарівському
районі Київської області, в
обґрунтування якого зазначив, що йому
на праві приватної власності належить
земельна ділянка площею 0,1501 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована по АДРЕСА_1. На даній
земельній ділянці знаходиться
житловий будинок з надвірними
будівлями, який було придбано ним
відповідно до договору купівлі-продажу
від 05.03.1980 року, посвідченого державним
нотаріусом Макарівської державної
нотаріальної контори.

В процесі виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку,
ТОВ Науково-виробнича фірма
«Універсал-Агро» було складено
кадастровий план його земельної
ділянки з описом меж та її
координатами, а також присвоєно
кадастровий номер.

В подальшому, у зв'язку зі спором щодо
належності земельної ділянки з ОСОБА_3,
09.03.2010 року ТОВ Науково-виробнича фірма
«Універсал-Агро» було здійснено винос
меж його земельної ділянки в натурі. В
результаті було встановлено, що
координати земельної ділянки, які
зазначені в технічній документації та
в каталозі бази даних управління
Держкомзему у Макарівському районі
Київської області не відповідають
координатам земельної ділянки в натурі
та наклалися на земельну ділянку
ОСОБА_4, а відповідно, на його земельну
ділянку наклалася земельна ділянка
відповідача ОСОБА_2, що розташована по
АДРЕСА_2, і належить останньому на
підставі державних актів на право
власності на земельні ділянки площею
0,0212 га для ведення особистого
селянського господарства та площею 0,25
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку та господарських
споруд, право на які останній набув на
підставі договору дарування від 14.05.2005
року.

Крім того, зазначив, що на підставі
наявних матеріалів відділом
Управління Держкомзему було
встановлено, що відповідно до даних
автоматизованої бази даних управління,
земельна ділянка, яка перебуває у його
власності згідно державного акту на
право власності на земельну ділянку та
координати місця фактичного
розташування земельної ділянки на якій
розташований належний йому житловий
будинок різняться між собою. А
відповідно до каталогу координат
фактичного місця розташування спірної
земельної ділянки вона має взаємне
перекриття з земельними ділянками
ОСОБА_2, площами 0,25 га для ОЖБ та 0,02067 га
ОСГ, які розташовані по АДРЕСА_2

Враховуючи викладене, позивач вважав
незаконними рішення сільської ради
щодо передачі у власність ОСОБА_3,
земельних ділянок, відповідно і
державні акти на право власності на ці
земельні ділянки. Як наслідок позивач
просив визнати недійсним договір
дарування ОСОБА_2 вказаних земельних
ділянок та видані на підставі нього
державні акти на право власності на них
на ім'я останнього.

Відповідачі проти задоволення
позовних вимог заперечували,
посилаючись на те, що
правовстановлюючі документи на їх
земельні ділянки виготовлені у повній
відповідності до закону. Жодних
накладок земельних ділянок на земельну
ділянку позивача не існує.

Рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 27 серпня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням позивач
подав апеляційну скаргу, просить
скасувати рішення та ухвалити нове про
задоволення позову.

Посилається на те, що суд не врахував
висновок судової будівельно-технічної
експертизи, який підтверджує його
позовні вимоги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у 2012
році ОСОБА_1 вже звертався до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-ті особи:
управління Дердкомзему в
Макарівському районі Київської
області, ОСОБА_4 в частині визнання
рішення селищної ради, договору
дарування та державних актів на право
власності на земельну ділянку
недійсними з тих самих підстав і
рішенням Макарівського районного суду
Київської області від 21 січня 2013 року,
яке набрало законної сили в
задоволенні позову йому було
відмовлено.

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся
повторно із зазначеними позовними
вимогами і наводить аналогічні
підстави, зокрема те що координати
земельної ділянки, яка знаходиться у
нього на праві власності не
відповідають координатам земельної
ділянки в натурі на місцевості та
накладається на земельну ділянку
ОСОБА_4, а на його ділянку відповідно
накладається ділянка ОСОБА_2

Таким чином, обставини на які
посилається позивач були предметом
дослідження суду першої інстанції, й
вирішені рішенням Макарівського
районного суду Київської області від 21
січня 2013 року (а.с.58-61).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України
провадження у справі підлягає
закриттю, якщо набрало законної сили
рішення суду, постановлене з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той же самий предмет і з тих самих
підстав.

Таким чином, суд першої інстанції,
вирішуючи позов з вказаними вимогами
по суті, залишив поза увагою зазначені
вимоги закону.

Відповідно ст.310 ЦПК України, рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

За наведених обставин рішення суду в
частині відмови у задоволенні позову
про визнання рішень селищної ради,
договору дарування та державних актів
на право власності на земельну ділянку
недійсними підлягає скасуванню із
закриттям провадження у справі в цій
частині.

Що стосується решти позовних вимог,
відмовляючи у їх задоволенні суд
першої інстанції, виходив з того, що
межі земельних ділянок і позивача і
відповідача у правовстановлюючих
документах відповідають межам цих
ділянок на місцевості і не мають
взаємного перетинання, при цьому
позивач не довів суду наявність
перешкод з боку відповідачів у
володінні та користуванні спірним
будинком і відповідно земельною
ділянкою.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 на
право власності належить земельна
ділянка площею 0,1501 га з цільовим
призначенням - для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована по АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що
відповідачу ОСОБА_2, на праві приватної
власності належить земельна ділянка
загальною площею 0,271 га, з яких - площею
0,0210 га для ведення особистого
селянського господарства та площею 0,250
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку, відповідно по АДРЕСА_2,
право на які було набуте на підставі
договору дарування від 14.05.2005 року
укладеного між відповідачами ОСОБА_3
та ОСОБА_2

За результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від
01.07.2014 року встановлено, що межі
земельної ділянки ОСОБА_1, на
місцевості відповідають межам цієї
ділянки, зазначеним у
правовстановлюючому документі, при
цьому накладання земельних ділянок між
собою, що належать ОСОБА_1, та ОСОБА_2,
відсутні, тому немає підстав для
визнання державного акту про право
власності на земельну ділянку,
виданого на ім'я позивача ОСОБА_1

Також позивачу на праві власності
належить житловий будинок з надвірними
будівлями по вул. Київська, 81, с.
Калинівка Макарівського району
Київської області, який було придбано
позивачем відповідно до договору
купівлі-продажу від 05.03.1980 року,
посвідченого державним нотаріусом
Макарівської державної нотаріальної
контори.

З матеріалів справи вбачається, що
нумерація спірного житлового будинку
змінена на номер НОМЕР_1 (а.с.220).

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи від
01.07.2014 року вбачається, що житловий
будинок, що належить ОСОБА_1,
розташований на земельній ділянці
ОСОБА_2

Зазначені обставини підтверджені
матеріалами справи.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що позивач не надав доказів того, що він
позбавлений права власності на
житловий будинок та права користування
земельною ділянкою, тобто позивач не
довів факт існування порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод та інтересів, які підлягають
захисту, що є його обов'язком
відповідно до засад змагальності
процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому
знаходження будинку, що належить
позивачу, на земельній ділянці
відповідача не може саме по собі
вважатись накладенням земельних
ділянок одна на одну.

Таким чином, суд як першої в повній мірі
з'ясував усі обставини справи та
визначився з характером правовідносин,
які склалися між сторонами, і
відповідно вірно виходив з того, що
підставою позовних вимог позивач
вказував порушення при виготовленні
технічної документації із землеустрою
щодо передачі у власність відповідачам
земельних ділянок, а не перехід права
власності на земельну ділянку при
переході права власності на будинок.

За таких обставин суд обґрунтовано
відмовив у задоволенні позову в цій
частині з огляду на його недоведеність.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду в цій
частині та не можуть бути підставою для
скасування рішення.

Керуючись ст.ст. 205, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Макарівського районного суду
Київської області від 27 серпня 2014 року
в частині відмови у задоволенні позову
про визнання рішень селищної ради,
договору дарування та державних актів
на право власності на земельну ділянку
недійсними скасувати та в цій частині
закрити провадження у справі.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :