Справа № 444/1455/14-ц
Провадження № 2/444/639/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Жовківський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого судді
Зеліско Р. Й.,

при секретарі
Петришин М.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жовква цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення боргу за договором позики
мотивуючи свої вимоги тим, що 01.11.2005
року він надав відповідачу - ОСОБА_2 в
позику грошові кошти в розмірі 32000,00
грн. Окрім цього, сторони домовились, що
загальна сума боргу відповідача перед
позивачем, враховуючи раніше позичені
кошти, складає 35500,00 грн., про що
відповідачем складено власноруч
розписку. У випадку, якщо ОСОБА_2 не
поверне вказану суму до 01.02.2006 року, то
зобовязався повернути позивачу -
ОСОБА_1 64000,00 грн. У вказаний термін
відповідач борг не повернув, однак
присив відтермінувати його повернення
у звязку із скрутним матеріальним
становищем. Сторони домовились
продовжити строк користування позикою
на 6 місяців, тобто до 01.08.2006 року. Однак,
у визначений строк відповідач коштів
не повернув, натомість почав
переховуватися, змінювати адреси
проживання та номери засобів зв"язку,
що у свою чергу додало позивачу
моральних хвилювань та призвело до
погіршення стану його здоров"я. Станом
на день подачі позову позивачем до
суду, відповідач свої зобов"язання за
договором позики не виконав, суму боргу
не повернув. Просить стягнути з
відповідача борг в розмірі 64000,00 грн.,
68268,80 грн. - інфляційні втрати за весь
термін прострочення повернення боргу
та 13955,50 грн. - 3% річних від
простроченої суми.

16.09.2014 року позивачем подана заява про
збільшення позовних вимог, відповідно
до якої останній просить стягнути з
відповідача борг в розмірі 64000,00 грн.,
68268,80 грн. - інфляційні втрати за весь
термін прострочення повернення боргу,
13955,50 грн. - 3% річних від простроченої
суми та 504,00 грн. судових витрат за
розміщення оголошення про виклик до
суду в газеті "Урядовий кур"єр". Просить
позов задоволити.

Позивач та його представник в судове
засідання не з'явилися, проте подали
заяву в якій підтримали позовні вимоги
в повному обсязі та просили розглядати
справу без їхньої участі.

Відповідач в судове засідання
неодноразово не з'явився, про час та
місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причин поважності
неявки в судове засідання суду не
повідомив. Про дату та час судового
засідання був повідомлений в порядку
передбаченому чинним законодавством
та шляхом публікації в пресі.

Суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутності сторін на
підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові
кошти в якості позики в розмірі 32000,00
грн., що підтверджується розпискою від
01.11.2005 року.

Із змісту даної розписки вбачається,
що дані кошти він зобов"язується
повернути не пізніше 01.02.2006 року. Якщо
відповідач не поверне дану суму позики
у встановлений термін, то сума боргу
збільшується до 64000,00 грн. На момент
укладення договору позики, сума
заборгованості становить 35500,00 грн., що
передбачено абз. 5 даного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 Цивільного кодексу України
передбачено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

В судовому засіданні досліджено
розписку відповідача про отримання
грошових коштів для передачі йому
грошових коштів в сумі 32 000,00 грн.

Відповідачем дані факти
спростовані не були, тобто факту
отримання грошових коштів він не
заперечив.

Відповідно до п.1 ст. 530 Цивільного
Кодексу України, якщо у зобовязанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідач зобов'язаний був погасити
заборгованість перед позивачем не
пізніше 01.02.2006 року. В подальшому
сторони продовжили даний термін на 6
місяців, тобто до 01.08.2006 року, однак на
час звернення позивача до суду
відповідач свого зобовязання
відповідно до договору позики не
виконав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, яка набула майно
або зберегла його у себе за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, відповідач по справі
зобов'язаний повернути грошові кошти в
терміни передбачені за домовленістю
сторін, а за їх відсутності, в терміни
передбачені чинним законодавством.

Відповідач пояснень суду щодо причин
неповернення грошових коштів не надав.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора, зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок інфляційних
втрат та 3% річних по розписці від 01.11.2005
року, суд визнає його арифметично
вірним, сума боргу по даній розписці, з
якої повинні нараховуватися штрафні
санкції, становить 64000,00 грн. (згідно
абз. 4 даної розписки). За розрахунком
розмір інфляційних втрат складає 68268,80
грн., розмір 3 % річних складає - 13955,50
грн., що підлягає стягненню з
відповідача.

Крім того, позивачем були понесені
витрати на розміщення оголошення в
газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 504,00
грн.

Згідно з ст. 79 ч. 1 та ч. 3 п. 6 Цивільного
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов"язаних з розглядом
справи. До витрат, повязаних з
розглядом судової справи, належать
витрати, повязані з публікацією в пресі
оголошення про виклик до відповідача.

Відповідно до ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Щодо позовної вимоги позивача про
поновлення строку позовної давності у
справі, то слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлена
тривалістю в три роки.

Термін чинності договору позики
укладеного між позивачем та
відповідачем з 01.11.2005 року до 01.08.2006
року.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 261 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Позивачем подано до Жовківського
районного суду Львівської області
позовну заяву 07 лютого 2014 року, що
підтверджується відміткою
Жовківського районного суду одержано
07.02.2014 року за вхідним № 1336.

Однак, позивачем у позовній заяві
наведено причини поважності
пропущення ним строку позовної
давності.

Позивач ствердив, що після
неповернення йому відповідачем в строк
(01.08.2006 року) позичених грошових коштів,
він звертався до нього із проханням
повернути борг, однак відповідач -
ОСОБА_2 почав переховуватися,
змінювати адреси проживання та номери
засобів звязку, що додало позивачу
моральних хвилювань та призвело до
погіршення стану його здоровя. Позивач
являється інвалідом 1-ї групи, загальне
захворювання, що вбачається із копії
пенсійного посвідчення серії НОМЕР_4.
Окрім цього, позивач звертався з
ідентичним позовом до Святошинського
районного суду м. Києва, що вбачається з
ухвали від 11.12.2013 року.

Про те, що відповідач дійсно змінював
часто адреси проживання свідчать
довідки з адресного бюро, а саме:

- за відомостями відділу АДР ГУДМСУ у
Львівській області ОСОБА_2 по 19.07.2008 рік
був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Знято з реєстрації 19.07.2008 року в м. Київ;

- за відомостями АДП ГУДМС, УДМС
України у м. Київ ОСОБА_2 по 09.04.2013 року
був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Знято з реєстрації 09.04.2013 року в с.
Малехів, Жовківського району;

- за відомостями адресного бюро
Жовківського РВ ГУДМСУ у Львівській
області ОСОБА_2 по Жовківському районі
зареєстрованим не значиться.

У звязку з тим, позивачем було оплачено
публікацію в пресі про виклик
відповідача до суду в газеті «Урядовий
кур'єр», що вбачається із газети
долученої позивачем до матеріалів
справи.

Згідно ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу
України позовна давність
застосовується судом судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Однак, відповідач не просить суд
застосувати строки позовної давності.
Судом на підставі вищенаведеного,
вбачаються всі підстави для поновлення
для позивача строку позовної давності
для звернення до суду за судовим
захистом.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
сторін по справі, які належним чином
були повідомлені про час та місце
розгляду справи, фіксація судового
засідання з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу відповідно до ст.. 197 ч.2 ЦПК
України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 526, 530, 625, 1212 Цивільного Кодексу
України, ст.ст.3, 15, 30, 57, 58, 84, 88, 213-215
Цивільного процесуального Кодексу
України, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю
АДРЕСА_4, паспорт серії НОМЕР_3 виданий
Шевченківським РВ ГУМВСУ м. Львова
12.03.1998 року, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5,
жителя АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2:

- 64000,00 грн. боргу;

- 68268,80 грн. - інфляційних втрат за весь
термін прострочення повернення боргу;

- 13955,50 грн. - 3% річних від простроченої
суми;

- 504,00 грн. судових витрат за розміщення
оголошення про виклик до суду в газеті
"Урядовий кур"єр".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю
АДРЕСА_4, паспорт серії НОМЕР_3 виданий
Шевченківським РВ ГУМВСУ м. Львова
12.03.1998 року, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 в користь спеціального фонду
Державного бюджету України судового
збору в сумі 1467,28 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя:
Зеліско Р. Й.