АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2483/14
інстанції Коваленко А.В.
Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця « 20» дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г.
Вадзінського П.О.при секретарі:Грицак
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які діють в інтересах
ОСОБА_7, на рішення Білозерського
районного суду Херсонської області від
27 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_8, яка діє в своїх інтересах та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 до
ОСОБА_7 про поділ будинку в натурі та
визначення порядку користування
земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_10, який є
представником ОСОБА_8, яка діє в своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_9, звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про поділ
будинку в натурі та визначення порядку
користування земельною ділянкою.

Посилаючись на те, що позивачам на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом належить право
власності на 68/100 частин домоволодіння
з відповідною частиною надвірних
будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1,
а відповідачу - 32/100 частин цього
домоволодіння, порядок користування
конкретними приміщеннями, будівлями та
спорудами між сторонами склався і
підтверджується правоустановчими
документами, однак порядок
користування земельною ділянкою між
сторонами не визначено, представник
позивачів, з урахуванням заяви про
зміну предмету позову та уточнених
позовних вимог, просив суд визнати
такий порядок відповідно до першого
варіанту судово-будівельної
експертизи №13/2014 від 12 травня 2014 року.

Рішенням Білозерського районного суду
від 27 червня 2014 року позов задоволено.
Постановлено визначити порядок
користування земельною ділянкою,
розташованою за адресою АДРЕСА_1,
виділивши в користування
співвласникам ОСОБА_8, ОСОБА_9 спільно
на сумарну частку 68/100 земельну ділянку
площею 1253кв.м (що відповідає ідеально
приналежній площі) в тому числі під
забудовою ( І варіант судової
будівельної експертизи №13/2014 від
12.05.2014р.); співвласнику ОСОБА_7 - на
частку 32/100 окрему земельну ділянку
площею 590кв.м (що відповідає ідеально
приналежній площі) в тому числі під
забудовою (І варіант судової
будівельної експертизи №13/2014 від
12.05.2014р.); стягнути з ОСОБА_7 на користь
ОСОБА_8 витрати по оплаті судової
експертизи в сумі 3000 грн., витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги в
сумі 2943 грн. 20 коп., а всього 5943 грн. 20
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
які діють в інтересах ОСОБА_7,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просять рішення скасувати і ухвалити
нове рішення, яким визначити між
сторонами порядок користування
земельною ділянкою згідно другого
варіанту судової будівельної
експертизи №13/2014 від 12 травня 2014 року.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи повністю позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
визначення порядку користування
земельною ділянкою згідно першого
варіанту судової будівельної
експертизи №13/2014 від 12 травня 2014 року
відповідає долям співвласників
спільної часткової власності, не
протирічить вимогам санітарних,
протипожежних норм та правил і
архітектурно-будівельним нормам, не
порушує законних прав і інтересів
співвласників, не позбавляє жодну із
сторін можливості належного
користування своєю частиною
нерухомого майна.

Колегія суддів вважає, що районний суд
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Як свідчать матеріали справи і це
встановлено судом, власником
домобудівлі по АДРЕСА_1 з 1992 року була
ОСОБА_11 /а.с. 62, 64-65/. Згідно договорів
дарування від 16 червня 2006 року ОСОБА_11
подарувала ОСОБА_12 68/100 частин
вказаного домоволодіння, що
складається із житлового будинку літ.
«Б», сараю літ. «Г», санвузлу літ. «Д»;
ворота №2, огорожа №3,4, вимощення №1 -
перебувають у спільному користуванні,
а 32/100 частин цього домоволодіння, що
складається з житлового будинку літ.
«А», туалету літ. «В», басейну №5, ворота
№2, огорожа №3,4, вимощення №1 - в
спільному користуванні, ОСОБА_11
подарувала ОСОБА_7 /а.с. 22, 58/.

Після смерті ОСОБА_12, спадщину за
законом прийняли його дружина - ОСОБА_8
та син - ОСОБА_9, 2004 року народження /а.с.
22, 25/.

Згідно рішення виконавчого комітету
Чорнобаївської сільської ради
Білозерського району №146 від 26 жовтня
2006 року присвоєно номер АДРЕСА_1 ОСОБА_12
у зв'язку з даруванням частини будинку
/а.с. 34/.

Згідно рішення Чорнобаївської
сільської ради №65 від 22 жовтня 1992 року
за адресою АДРЕСА_1 закріплена земельна
ділянка 0,18га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд /а.с. 35/.

Довідка Чорнобаївської сільської ради
№332 від 14 жовтня 2005 року містить дані
про площу земельної ділянки за
вищевказаною адресою 0,1819 на підставі
того ж рішення сільської ради №65 від 22
жовтня 1992 року /а.с. 52/. Згідно
будівельного паспорту та акту виносу
на місцевості меж земельної ділянки та
розбивки будівель площа земельної
ділянки становить 0,1824га /а.с. 60-61, 61 (зв.),
69-70/.

При дослідженні площі земельної
ділянки експертом виявлено, що
фактично площею землекористування є
1843кв.м, вказана відмінність могла
виникнути через проведення
вимірювання площі фактичного
землекористування більш досконалими
засобами ніж ті, якими користувались
при відведенні земельної ділянки, така
відмінність не перевищує 6%, і згідно
п.5.5 «Технічних вказівок щодо
визначення меж земельних ділянок
спільної та спільної часткової
власності фізичних і юридичних осіб на
забудованій території у населених
пунктах» вважається, що земельна
власність залишилася незмінною і права
власників не анулюються. Перший
варіант висновку судової будівельної
експертизи №13/2014 від 12 травня 2014 року
відповідає ідеальним часткам
співвласників та фактичним
користуванням співвласниками
об'єктами нерухомості. Другий варіант
цієї експертизи відповідає фактичному
користуванню, що полягає у
вищевказаному користуванні об'єктами
нерухомості та встановленим
некапітальним парканом. Частина
розділового паркану фактично відсутня,
її розташування експерт визначає як
уявну лінію, що з'єднує між собою
існуючі частини паркану /а.с. 85-97/.

Відповідно до ст. 120 ЗК України якщо
житловий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщенні, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача. У разі
набуття права власності на житловий
будинок, будівлю або споруду кількома
особами право на земельну ділянку
визначається пропорційно до часток
осіб у праві власності житлового
будинку, будівлі або споруди.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.19, 21
постанови Пленуму Верховного суду
України №7 від 16 квітня 2004 року «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» при встановленні
порядку володіння й користування
спільною земельною ділянкою, на якій
розташовані належні їм жилий будинок,
господарські будівлі та споруди, суд
з'ясовує і враховує можливість
нормального користування будинком і
здійснення догляду за ним,
розташування господарських будівель,
споруд, необхідність зведення
будівель, розташування плодово-ягідних
насаджень співвласників, можливість
проходу з вулиці на подвір'я тощо.
Враховуються також вимоги санітарних
правил і правил протипожежної безпеки.

Виходячи з того, що порядок
користування спільною земельною
ділянкою, у тому числі тією, на якій
розташовані належні співвласникам
жилий будинок, господарські будівлі та
споруди, визначається насамперед
їхньою угодою залежно від розміру
їхніх часток у спільній власності на
будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК
бере до уваги цю угоду при вирішенні
спорів як між ними самими, так і за
участю осіб, котрі пізніше придбали
відповідну часту в спільній власності
на землю або на жилий будинок і для яких
зазначена угода також є обов'язковою.
Це правило стосується тих випадків,
коли жилий будинок було поділено в
натурі.

Суд може не визнати угоду про порядок
користування земельною ділянкою, коли
дійде висновку, що угода явно ущемляє
законні права когось зі співвласників,
позбавляє його можливості належно
користуватися своєю частиною будинку,
фактично виключає його з числа
користувачів спільної земельної
ділянки, суперечить
архітектурно-будівельним, санітарним
чи протилежним правилам.

Якщо до вирішення судом спору між
співвласниками жилого будинку розмір
часток у спільній власності на
земельну ділянку, на якій розташовані
будинок, господарські будівлі та
споруди, не визначався або вона
перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею, суд
при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

На підставі наведеного суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про визначення порядку
користування земельною ділянкою
згідно першого варіанту судової
будівельної експертизи №13/2014 від 12
травня 2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що
судом першої інстанції не взято до
уваги наявність угоди щодо визначення
порядку користування земельною
ділянкою з розрахунку про виділення в
користування позивачам 919кв.м, а
відповідачу - 924кв.м, згідно другого
варіанту експертизи №13/2014 від 12 травня
2014 року, колегією суддів до уваги не
приймаються, оскільки проти існування
такої угоди позивачі заперечують,
відповідач належних і допустимих
доказів на підтвердження існування
такої угоди суду не надав, а
відсутність розділового паркану і
визначення експертом уявної лінії, що
з'єднує між собою існуючі частини
паркану, не є належним підтвердженням
існування такої угоди. Крім того,
другий варіант експертизи №13/2014 від 12
травня 2014 року не є найбільшим
відображенням порядку користування,
який фактично склався між сторонами, а
також є максимально віддаленим від
часток сторін у вартості будівель і
споруд, що ущемляє законні інтереси
позивачів як власників 68/100 частин
домобудівлі та позбавляє їх можливості
належно користуватися своєю частиною
домоволодіння.

Порушень норм матеріального і
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи, не встановлено, а
тому підстав для скасування чи зміни
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в
інтересах ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду
Херсонської області від 27 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді