У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько
А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа - міське комунальне
підприємство «Основаніє», про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 1 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 29 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з указаним позовом, в якому
просила визнати ОСОБА_5 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що
проживає за вказаною адресою, за цією ж
адресою зареєстрований ОСОБА_5, який в
даній квартирі не проживає, особистих
речей не тримає, за комунальні послуги
не сплачує, інтересу до квартири не
виявляє. Комунальні послуги позивач
сплачує самостійно на особовий рахунок
ОСОБА_5, оскільки він є головним
квартиронаймачем. Відповідач
добровільно визначив собі інше місце
проживання і фактично постійно мешкає
зі своєю сім'єю за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 1 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 29 травня 2014 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, з висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суди дійшли вірного висновку
про те, що позивачем не доведено факт
вибуття відповідача до іншого
постійного місця проживання, який
вимушено через неприязні стосунки з
позивачем не проживає у спірній
квартирі, яку вважає своїм постійним
місцем проживання.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 1 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 29 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська