Справа №587/3033/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Черних О. М.Номер
провадження 22-ц/788/1632/14 Суддя-доповідач -
Семеній Л. І. Категорія - 39
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В.
Б.

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3, який діє від свого
імені та від імені свого довірителя
ОСОБА_4

на рішення Сумського районного суду
Сумської області від 06 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Степанівської селищної ради Сумського
району, треті особи: Сумська
райдержнотконтора, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013 року позивачі
звернулися до суду з зазначеним
позовом, який обґрунтовували тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Степанівка Сумського
району Сумської області помер їхній
батько ОСОБА_7 Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
житлового будинку по АДРЕСА_1, земельна
ділянка площею 0.59 га, що знаходиться за
цією ж адресою та легковий автомобіль
ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Вони є єдиними спадкоємцями першої
черги, але в установлений законом
шестимісячний строк, спадщину не
прийняли, оскільки на момент смерті
батька проживали в Автономній
республіці Крим, стосунків з ним та
його новою сім'єю не підтримували і про
його смерть їх ніхто не повідомив. Лише
в листопаді 2013 року голова
Степанівської селищної ради
повідомила їх про його смерть та
збереження спадкового майна селищною
радою. Просили суд визначити їм
додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_7

Рішенням Сумського районного суду
Сумської області від 06 серпня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, від свого
імені та діючи за довіреністю від
ОСОБА_4, посилається на
необґрунтованість оскаржуваного
рішення та просить його скасувати й
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Зазначає, що суд залишив поза увагою
основну причину пропуску строку на
прийняття спадщини, а саме: вчинення
ОСОБА_6 з корисливих мотивів перепон в
отриманні ними інформації про стан
здоров'я батька та день його смерті,
внаслідок чого про існування спадщини
апелянти дізналися в листопаді 2013 року.
Крім того, вказує на віддалене місце
проживання - Автономну Республіку Крим.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який діє
від свого імені та від імені свого
довірителя ОСОБА_4, а також його
представника адвоката ОСОБА_9, які
підтримали доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність й
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
ОСОБА_7 Після його смерті відкрилася
спадщина на належне йому майно, а саме:
житловий будинок, який розташований в
АДРЕСА_1; присадибна земельна ділянка
загальною площею 0,53 га за цією ж
адресою та легковий автомобіль марки
ВАЗ-21063 (а.с.16).

Про прийняття цієї спадщини до
Сумської районної державної
нотаріальної контори подали заяви як
спадкоємці четвертої черги за ст.1264 ЦК
України: 16.07.2010 року ОСОБА_10 (дочка
ОСОБА_6), 26.11.2010 року ОСОБА_5 та 06.01.2011 року
ОСОБА_6 (падчерка спадкодавця), яким
нотаріусом було роз'яснено право та
порядок звернення до суду про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з спадкодавцем.

Позивачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є синами померлого та
спадкоємцями першої черги за законом
(а.с.11-12,15). Спадщину у встановленому
законом порядку не прийняли, оскільки
на час відкриття спадщини вони
проживали у м. Євпаторія АР Крим і з
спадкодавцем постійно не проживали. У
визначений законом шестимісячний
строк вони до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини не
звернулись.

Інші спадкоємці першої черги відсутні.

У листопаді 2013 року голова
Степанівської селищної ради розшукала
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та повідомила їх про
смерть батька і про те, що спадкове
майно оберігається Степанівською
селищною радою.

25.11.2013 року ОСОБА_3 подав заяву до
Сумської районної державної
нотаріальної контори про те, що він
буде звертатись до суду з заявою про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини (а.с.18).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про встановлення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, суд першої інстанції виходив
з того, що не могли бути перешкодою для
звернення до нотаріальної контори ті
обставини, на які посилаються позивачі,
а саме, що вони разом з батьком не
проживали і не мали можливості вчасно
дізнатись про його смерть та
звернутись з заявою про прийняття
спадщини.

Проте, з таким висновком колегія суддів
погодитись не може з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо
спадкоємець пропустив шестимісячний
строк для подання заяви про прийняття
спадщини з поважних причин, закон
гарантує йому право на звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку на подання такої
заяви.

Враховуючи те, що в законі не міститься
визначення поняття поважності причин
пропущення строку для прийняття
спадщини і їх поважність повинна
визначатися судом у кожному випадку,
виходячи з конкретних обставин справи
та характеру взаємовідносин сторін,
колегія суддів не може погодитись із
висновком суду першої інстанції про
неповажність причин пропуску
позивачами строку для прийняття
спадщини.

Як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_3,
що на момент розірвання шлюбу між
батьками, він разом зі своїм братом
були малолітніми, відповідно їм було
близько 7 та 9 років. Після розлучення
батьків вони проживали разом з матір'ю
в м. Євпаторії і батько з ними не
спілкувався та не підтримував ніяких
зв'язків. Досягши повноліття, вони
намагалися по телефону поспілкуватися
з ним, але ОСОБА_6, яка на той час
проживала у спірному будинку та завжди
відкликалася на телефонні дзвінки,
батька до телефону не кликала,
посилаючись на відсутність у нього
бажання спілкуватися. На весні 2007 року,
в поминальний день, він разом з матір'ю
були в селі, де мешкає батько. Прийшовши
до його двору, мати попросили ОСОБА_6,
яка до них вийшла, покликати батька. Він
вийшов до них на вулицю і сказав, що
бачити їх і спілкуватися з ними не
бажає. Цей факт не заперечується ОСОБА_6

З пояснень голови селищної ради
Макушенко Г.М. вбачається, що ОСОБА_6
після смерті ОСОБА_7 самовільно
вселилася в спадковий будинок, з якого
за життя спадкодавець виселив її разом
з членами її сім'ї, в судовому порядку.
Намагаючись отримати всю спадщину,
вона не повідомила ні нотаріуса, ні
сільську раду, про наявність
спадкоємців першої черги та місце їх
проживання, хоча знала і про них, і те,
що вони мешкають в м. Євпаторії, чого й
не заперечувала у суді. Лише під час
розгляду справи за позовом ОСОБА_5,
свідок повідомив про наявність синів
та їх місцезнаходження. Розшукавши їх,
в листопаді 2013 року вона повідомила
синів про смерть батька та охоронюване
сільською радою спадкове майно.

Відповідно до ст.63 Закону України «Про
нотаріат» та п.188 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин, нотаріус, який одержав
від спадкоємців повідомлення про
відкриття спадщини, зобов'язаний
повідомити про це тих спадкоємців,
місце проживання або роботи яких йому
відоме. Нотаріус може також зробити
виклик спадкоємців шляхом публічного
оголошення або повідомлення про це у
пресі.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи дані про місце проживання
позивачів відсутні. Звертаючись до
нотаріуса з заявами про прийняття
спадщини, ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не
зазначили спадкоємців першої черги,
хоча знали про їх наявність.

За таких обставин, доводи позивачів про
те, що їм не було відомо про смерть
спадкодавця, оскільки вони, проживаючи
окремо від нього та не спілкуючись з
ним через його не бажання, не були
обізнані про відкриття спадщини, а тому
не змогли своєчасно подати заяви про
прийняття спадщини, колегія суддів
вважає обґрунтованими, а наведені
позивачами причини пропуску строку -
поважними.

Крім того, у відповідності до ч.4 ст.174
ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

З роз'яснень п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» від 12.06.2009 року №2
вбачається, що у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

З матеріалів справи та змісту рішення
суду першої інстанції вбачається, що
протягом всього часу розгляду справи
відповідач у справі позов визнавав
повністю.

Колегія суддів вважає, що визначення
спадкоємцям додаткового строку для
прийняття спадщини, не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, зокрема: ОСОБА_5,
ОСОБА_10, ОСОБА_6, оскільки докази, які б
підтверджували належність їх до
четвертої черги спадкоємців, у них
відсутні.

З огляду на викладене, рішення суду
першої інстанції на підставі п.п.3,4 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє від
свого імені та від імені свого
довірителя ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Сумського районного суду
Сумської області від 06 серпня 2014 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Степанівської селищної ради Сумського
району, треті особи: Сумська
райдержнотконтора, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додатковий
строк для подання заяви про прийняття
спадщини, що відкрилася після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 - два
місяці з моменту набрання цим рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -