Справа № 629/3230/14-ц
Номер провадження 2/629/1005/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2014 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської в складі: головуючого -
судді Дегтярчук М.О., за участю
секретаря - Андрієнко С.А., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Лозівського
міськрайонного суду Харківської
області в місті Лозова Харківської
області цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на те, що 20.10.2006
року між відповідачем та ПАТ КБ
"ПРИВАТБАНК" був укладений кредитний
договір №б/н, відповідно до умов якого
позивач надав відповідачу кредит в
розмірі 5000,00 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом в розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. У порушення умов договору
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, що
призвело до виникнення заборгованості,
грн, яка складається з наступного:
заборгованість за кредитом - 7488,60 грн;
заборгованість по процентам за
також штрафи відповідно до пункту 8.6
Умов та правил надання банківських
послуг: штраф(фіксована
частина)-500.00грн.; штраф(процентна
складова) - 1874,21грн..
В зв'язку з викладеним
представник позивача звернувся до суду
і просить стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК"
судовий збір у розмірі 398,58грн.
Представник позивача у судове
засідання не з»явився, надав заяву, в
якій прохав справу розглядати за його
відсутності, на задоволенні позовних
Представник відповідача у судове
засідання не з»явилася, надала заяву, в
якій прохає справу розглядати за її
відсутності, проти задоволення позову
заперечує. Крім того, раніше в наданій
заяві від 01.10.2014 року прохала суд
відмовити відмовити у задоволенні
позову у зв»язку зі спливом позовної
Перевіривши матеріали справи та доводи
позовної заяви, суд виходить з
Судом встановлено, що 20.10.2006 року між
відповідачем та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" був
укладений кредитний договір №б/н,
відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.
Згідно пункту 9.12 Умов та правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий самий термін.
За пунктом 8.6 вищевказаних Умов та
правил при порушенні позичальником
строків платежів по будь-якому з
грошових зобов'язань, договором більш
ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф 500 грн. + 5% від суми
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
Визначення поняття зобов'язання
міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов'язання -
це правовідношення, в якому одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити
на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Таке визначення розкриває сутність
зобов'язання як правового зв'язку між
двома суб'єктами (сторонами),
відповідно до якого на одну сторону
покладено обов'язок вчинити певну дію
(певні дії) чи утриматись від її (їх)
здійснення; іншій стороні зобов'язання
надано право, що кореспондує обов'язку
першої. Обов'язками боржника та правами
кредитора вичерпується зміст
зобов'язання (ст. 510 ЦК України).
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як "строк дії договору",
так і "строк (термін) виконання
зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).
Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч. 1
ст. 530 ЦК України).
Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).
Цивільно-правова відповідальність - це
покладення на правопорушника
основаних на законі невигідних
правових наслідків, які полягають у
позбавленні його певних прав або в
заміні невиконання обов'язку новим, або
у приєднанні до невиконаного обов'язку
Покладення на боржника нових
додаткових обов'язків як заходу
цивільно-правової відповідальності
має місце, зокрема, у випадку стягнення
неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2
ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК
У той самий час, згідно із ст. 536 ЦК
України за користування чужими
грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.
На відміну від процентів, які є платою
за користування чужими грошима,
неустойка є засобом забезпечення
виконання зобов'язання і одночасно
способом цивільно-правової
Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).
Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.
За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.
Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.
Право на позов про стягнення штрафу
виникає на відповідну суму, а позовна
давність обчислюється з того дня
(місяця), коли кредитор дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).
За таких обставин включення для
обрахування штрафів, які мали місце
поза межами позовної давності до
основної вимоги, не ґрунтується на
Відповідно до правил користування
платіжною карткою, які є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.
Із матеріалів справи вбачається, що
останній платіж відповідачем був
здійснений 30.10.2007року.
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду
з позовом про стягнення заборгованості
року, тобто поза межами загальної
позовної давності. Сторони письмово у
договорі не обумовлювали збільшення
Позивачу про невнесення відповідачем
чергового платежу було відомо кожного
наступного місяця, позивачем не надано
доказів на підтвердження факту
визнання відповідачем заборгованості
перед банком по сплаті кредиту та дачу
ними згоди на його погашення за межами
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
В силу ст. 267 ЦК України сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.
З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
Судові витрати підлягають розподілу у
відповідності до ст. 88 ЦПК України з
урахуванням положень Закону України
«Про судовий збір».
Керуючись ст.ст.7, 10, 15, 27, 44, 57-60, 77, 79, 88, 169,
209, 212-215, 218, 223, ЦПК України; ст.253, 256-258, 266,
1046, 1049, 1054 ЦК України, суд, -
В позові Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по кредиту - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Лозівський міськрайонний суд
Харкiвської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
М.О.Дегтярчук