Провадження № 6/756/704/14
У Х В А Л А

01 жовтня 2014 року
м. Київ

Суддя Оболонського районного суду
міста Києва Шумейко О.І., розглянувши
заяву публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
про визнання відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

Заявник - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
звернувся до суду із заявою про відмову
стягувача від примусового виконання
рішення суду, боржник - ОСОБА_1, третя
особа: відділ примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві.

Суддя, дослідивши матеріали справи,
вважає, що заява ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» підлягає поверненню позивачу з
наступних підстав.

За рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 08 грудня 2010 року з
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнуто на користь
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 7978580,91 грн.

Відповідно до постанови старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Новак Г.М. від 14 квітня 2014 року
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа № 2-6060/2010,
виданого 29 лютого 2012 року Деснянським
районним судом м. Києва про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_1
стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси
та Кредит» заборгованість у сумі 7978580,91
грн.

За правилами ст. 372 ЦПК України мирова
угода, укладена між сторонами, або
відмова стягувача від примусового
виконання в процесі виконання рішення
подається в письмовій формі державному
виконавцеві, який не пізніше
триденного строку передає її до суду за
місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати
мирову угоду або не прийняти відмови
стягувача від примусового виконання,
якщо це суперечить закону або порушує
права чи свободи інших осіб.

За результатами розгляду мирової угоди
або відмови від примусового виконання
суд постановляє ухвалу відповідно до
положень цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів заяви, ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» звернувся до
суду із заявою про визнання відмови
стягувача від примусового виконання
рішення суду за місцем реєстрації
боржника, однак місцем виконання
рішення є Солом'янський район міста
Києва, за місцем розташування органу
державної виконавчої служби.

За таких обставин, дана справа згідно з
положеннями ст.372 ЦПК України підсудна
не Оболонському районному суду міста
Києва, а Солом'янському районному суду
міста Києва.

Згідно зі ст.115 ЦПК України якщо суддя,
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилаються
позивачеві.

У відповідності до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК
України заява повертається суддею
заявникові у випадку, коли справа не
підсудна цьому суду.

Керуючись п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, суддя
-

у х в а л и в:

Заяву публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
про визнання відмови стягувача від
примусового виконання рішення суду -
повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.І. Шумейко