Справа № 523/7964/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р. Суворовський
районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак
І.В.

при секретарі Мамренко
Г.Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням,-

Установив:

Позивачка звернулася до суду з
зазначеним позовом. В обґрунтування
вимог посилалася на те, що на підставі
договору довічного утримання від 06.02.2008
року, посвідченого державним
нотаріусом Восьмої одеської
нотаріальної контори Толстих Н.М.,
зареєстрованого в реєстрі під № 1, під
записом № 2982 в книзі 678пр - 177, ОСОБА_1
належить квартира АДРЕСА_1. Даний
договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ
та РОН» 08.04.2008 року під № 2982 в книзі 678пр
- 177.

На даній житловій площі зареєстровані:
ОСОБА_1, її син - ОСОБА_5, її сестра -
ОСОБА_2 та племінниця - ОСОБА_3.

З 1995 року сестра позивачки тимчасово
зареєструвалася за даною адресою, її
донька також зареєстрована з 2006 року,
але в 2009 році ОСОБА_3, закінчивши школу,
виїхали разом зі своєю матір'ю, ОСОБА_2
на інше місце проживання. На
сьогоднішній день позивачка не
підтримує із ними ніяких стосунків.

Позивачка вважає, що не проживаючи на
спірній жилій площі, не маючи ніякого
відношення до неї, не несучи ніяких
витрат на утримання жилої площі,
відповідачі втратили право
користування нею. Також позивачка
зазначила, що наявність реєстрації
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в даній квартирі,
змушує її сплачувати більшу плату за
користування житловим приміщенням та
комунальні послуги, що ставить її в
складне матеріальне положення.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позовні вимоги, просив задовольнити
позов в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
прибули. Про день, час та місце розгляду
справи були повідомлені в порядку,
встановленому законом, за місцем
реєстрації місця проживання. (а.с. 27,28).

Вислухавши позивачку, вивчивши та
проаналізувавши матеріали справи, суд
доходить висновку про те, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
з наступних підстав.

Як вбачається із витягу КП «Одеське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації об'єктів нерухомості»
про реєстрацію права власності від
08.04.2008 року, номер запису 2982, в книзі
678пр-177, ОСОБА_1 належить квартира, котра
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
підстава виникнення права власності -
договір довічного утримання /р№3-407/
06.02.2008 /Восьма Одеська державна
нотаріальна контора/ (а.с. 5-7).

У вказаній квартирі, окрім того,
значаться зареєстровані, як сестра
власника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
племінниця - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
відповідачі по справі, що
підтверджується довідкою (випискою із
домової книги про склад сім,ї та
реєстрації) (а.с. 13), довідками
начальника відділу адресно-довідкової
роботи Головного Управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області від 01 липня 2014 року. (а.с. 23,24).

Відповідачі по справі, на спірній жилій
площі в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, не
проживають з червня 2009 року по
теперішній час, про що начальником КП
ЖКС «Північний» був завірений акт про
не проживання від 19.05.2014 року, в якому
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили той
факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають
за вказаною вище адресою та особистих
їх речей за місцем реєстрації немає.
(а.с. 8). Ніякі витрати на утримання
квартири вони не несуть.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України,
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи
понад встановлені строки, провадиться
в судовому порядку. Відповідно до ст. 29
ЦК України, місцем проживання фізичної
особи є житловий дім, квартира, інше
приміщення, придатне для проживання у
ньому (гуртожиток, готель та ін.) у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Судом встановлено, що відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі котра
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
належить позивачці, відсутні з червня
2009 року.

Відповідно до Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання" - громадянин України,
а також іноземець чи особи без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язанні протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання.

На підставі вищезазначеного, суд
вважає можливим задовольнити позовні
вимоги щодо визнання особ такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, визнавши ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
такими, що втратили право користування
жилим приміщенням у квартирі котра
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ст.7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" встановлено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Отже, на підставі наведеного, суд
вважає що позов ОСОБА_1 слід
задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 77, 169, 212-215 ЦПК
України; ст. 391 ЦК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, а саме
квартирою, котра розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у справі
, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя