Справа № 500/5928/14-ц
Провадження № 2/500/2664/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Грубіян Л.І.

при секретарі - Матвійчук Н.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 22.01.1992 року Кам'янською
сільською радою Ізмаїльського району
Одеської області, актовий запис № 3,
мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні
стосунки виявилися невдалими з причин
відсутності взаєморозуміння та різних
поглядів на життя, втрати любові та
поваги один до одного, в зв'язку з чим їх
сім'я фактично розпалася, вони фактично
разом не проживають, та сумісного
господарства не ведуть. Дітей від шлюбу
вони не мають. Спору про розподіл
сумісного майна немає.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1,
підтримала позовні вимоги, просить
шлюб розірвати оскільки у них
суперечливі характери, на примирення
вона категорично не згодна.

Відповідач ОСОБА_2, позовні вимоги
визнав, не заперечує проти розірвання
шлюбу, але не з тих підстав, на які
позивачка вказує у позовній заяві,
тільки з причини їхнього не сходження
характерами.

Вислухавши пояснення сторін, та
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони знаходяться в зареєстрованому
шлюбі з 22.01.1992 року, що підтверджено
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_2 виданого Кам'янською сільською
радою Ізмаїльського району Одеської
області, актовий запис № 3. Спору про
розподіл сумісного майна немає.
Сторони будь-яких мір для примирення не
приймають, посилаючись на
недоцільність збереження шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їхні особисті та
майнові права.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше сумісне
проживання подружжя та збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, які мають
істотне значення.

Оскільки сторони однією сім'єю не
проживають, поновити шлюбно-сімейні
стосунки наміру не мають, подальше
сумісне проживання сторін і збереження
шлюбу є неможливим та суперечить
інтересам позивача, суд вважає за
можливе шлюб розірвати.

Згідно копії посвідчення від 05.09.2002
року позивачка ОСОБА_1, являється
інвалідом другої групи, тому
відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» позивачка ОСОБА_1,
звільняється від сплати судового
збору.

У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України
суд стягує з відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212,213-215 ЦПК
України, ст.ст.110,112 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що
зареєстрований 22.01.1992 року Кам'янською
сільською радою Ізмаїльського району
Одеської області, актовий запис № 3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(паспорт серії НОМЕР_3 виданий
Ізмаїльським РВ УМВС України в
Одеській області 15.10.1997 року, РНОКПП -
НОМЕР_1) на користь держави судовий збір
в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя