Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2014 Справа №607/7010/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання
Гінгелевич О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди завданої злочином,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди
завданої злочином в сумі 4410.53 грн. та
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 8000 грн., заподіяної внаслідок
шахрайських дій.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 23.07.2012 р. між нею та
ОСОБА_2, який діяв як приватний
підприємець, укладено договір №1
індивідуального замовлення про
виготовлення металопластикових вікон
та дверей та за що оплачено 3176 грн., для
отримання яких вона 17.07.2012 р. уклала із
ПАТ «ОТП Банк» Договір про надання
споживчого кредиту №. На
виконання зобов»язань за вказаним
кредитним договором вона сплатила
банку заборгованість по тілу кредиту
та відсотках на загальну суму - 4410.53 грн.
Після перерахування ОСОБА_2 грошових
коштів, металопластикові вікна та
двері виготовлено не було та коштів
перерахованих в якості оплати за
виготовлення зазначеного товару
відповідач їй не повернув, незаконно
заволодівши, шляхом обману та
зловживання довірою (шахрайством),
грошовими коштами. Тому, просить
стягнути з відповідача 4410.53 грн. в
якості заподіяної відповідачем
матеріальної шкоди, так-як саме таку
суму вона сплатила ПАТ «ОТП Банк» в
якості погашення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту №, який власне укладався
для погашення вартості замовленого у
відповідача ОСОБА_2 товару. Крім того,
позивач вважає, що йому спричинено
моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі
8000 грн. та полягає у емоційних та
психологічних стражданнях внаслідок
вищевказаних протиправних дій
відповідача, що зумовило погіршення
стану її здоров»я та порушення
звичного ритму її життя.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
мотивів викладених в позовній заяві та
просить позов задовольнити.

Про час і місце розгляду справи та
виклик до суду відповідача на 22.09.2014 р.
повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК
України, шляхом публікування
оголошення в газеті «Свобода» №75 від
13-17.09.2014 року, однак відповідач в судове
засідання не з"явився з невідомої суду
причини.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази,
суд встановив наступні обставини
справи.

23.07.2012 р. позивач ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_2 уклали договір індивідуального
замовлення №1, відповідно до умов якого
ФОП ОСОБА_2 зобов»язувався надати
послуги індивідуального замовлення та
передати замовнику товар, згідно
додатку 1 до цього договору, а замовник
зобо»язувався оплатити товар на умовах
встановлених договором. Вартість
товару без урахування доставки та
монтажу становить 3176 грн. Крім того,
відповідно до п.2.1 зазначеного
договору, виконавець зобов»язувався в
строк 60 днів з моменту підписання
договору передати товар замовнику.

Судом встановлено що 17.07.2012 р. ОСОБА_1
уклала із ПАТ «ОТП Банк» Договір про
надання споживчого кредиту №,
відповідно до умов якого цільовим
використанням кредиту є придбання
товарів у продавця - ФОП ОСОБА_2 та з
метою контролю за цільовим
використанням кредитних коштів, банк
перераховує відповідну частину суми
кредиту на користь продавця.

Судом встановлено, що на виконання
Договору про надання споживчого
кредиту № від 17.07.2012 р., ПАТ «ОТП
Банк» перерахував ОСОБА_2 3876 грн.

Позивач ОСОБА_1 сплатила ПАТ «ОТП Банк»
в якості погашення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту № від 17.07.2012 р. 4410.53 грн. (
арк. 23-27)

Вироком Тернопільського
міськрайонного суду від 18.03.2014 р.
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК
України та призначено йому покарання:
за ч.1 ст.190 КК України у виді 2 років
обмеження волі ; за ч.2 ст.190 КК України у
виді 3 років позбавлення волі. На
підставі ч.1 ст.70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим,
визначено ОСОБА_2 остаточне покарання
у виді 3 років позбавлення волі.

Як зазначено у вироку Тернопільського
міськрайонного суду від 18.03.2014 р. 23.07.2012
р. ОСОБА_2 використовуючи
невстановлених слідством найаних
працівників, яким не було відомо про
протиправні дії ОСОБА_2, які перебували
у офісному приміщенні по АДРЕСА_1, діючи
від імені ФОП ОСОБА_2, уклали із ОСОБА_1
договір індивідуального замовлення,
запевнивши її, що ФОП ОСОБА_2 будуть
виконанні умови договору та буде
наданий товар (металопластикові вікна
та двері), хоча ОСОБА_2 не мав наміру та
можливості виконати покладені на себе
обов»язки та про що не було відомо
найманим працівникам, а замовник у свою
чергу повинна оплатити кошти у сумі 3176
грн. ОСОБА_1 шляхом укладання договору
про надання споживчого кредиту
оплатила кошти у сумі 3176 грн., які були
перераховані на рахунок ОСОБА_2 В
результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_2
заволодів грошима ОСОБА_1 в сумі 3176
грн., чим спричинив останній шкоду на
вказану суму.

Із довідки Амбулаторії загальної
практики сімейної медицини с.Денисів
Созівського районного центру
первинної медико - санітарної допомоги
№3 від 11.04.2014 р. вбачається, що ОСОБА_1
знаходиться на обліку сімейного лікаря
з 2003 року та потребує медичного
лікування. З 09.10.2012 р. по 16.10.2012 р.
знаходилася на амбулаторному
лікуванні.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

За нормами ст.1166 ч.1 Цивільного кодексу
України, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

За нормами ст.1167 Цивільного кодексу
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

За наведених обставин суд вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення шляхом стягнення із
відповідача в користь позивача - 3176
грн., матеріальної шкоди, так-як таку
суму грошових коштів було перераховано
відповідачу в оплату не виготовленого
товару та 3000 грн. моральної шкоди.

Згідно положень п.1 ч.2 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв"язку із каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров"я.

При вирішенні питання про
відшкодування моральної шкоди, суд
враховує характер та обсяг моральних
страждань, яких зазнала позивач ОСОБА_1
не отримавши замовленого та оплаченого
за рахунок кредитних коштів, товару (
металопластикових вікон та дверей),
додаткові незручності в організації її
життя, що зумовлені шахрайськими діями
відповідача по відношенню до позивача .

Тому, з врахуванням викладених
обставин, вимог розумності та
справедливості, суд вважає, що позивачу
заподіяно моральну шкоду, розмір якої
слід визначити у сумі 3000 грн.

Крім того, зважаючи на вимоги ч.1 ст.88
ЦПК України, суд вважає, що з
відповідача в користь держави слід
стягнути 487,20 гривень судового збору та
в користь позивача 25 грн. понесених
останньою витрат пов»язаних з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача ( квитанція до
прибуткового касового ордера №1427 від
15.09.2014 р.)

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 224-226, 228, 232, 233
Цивільного процесуального кодексу
України, п.1 ч.2 ст. 23, ч.1 ст.1167, ст.1166 ЦК
України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь
ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер:
НОМЕР_2; АДРЕСА_2) - 3176 (три тисячі сто
сімдесят шість) гривень грошового
відшкодування матеріальної шкоди
завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь
ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер:
НОМЕР_2; АДРЕСА_2) 3000 (три тисячі) гривень
грошового відшкодування моральної
шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в дохід
держави 487,20 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) в користь
ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер:
НОМЕР_2; АДРЕСА_2) - 25 ( двадцять п»ять)
гривень понесених витрат пов»язаних з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Копію рішення направити сторонам у
справі.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий
Дзюбич
В.Л.