Справа № 202/7742/14-ц
08 жовтня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
головуючого судді
- Шклярука Д.С.
- Коломоєць Р.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області, про
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом припинення права
користування житловим приміщенням та
скасування реєстрації місця
ОСОБА_1 пред'явила позовну заяву
до ОСОБА_2 в якій просить суд: припинити
право відповідача на користування
квартирою АДРЕСА_1 та скасувати його
реєстрацію за вищевказаною адресою.
В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначає, що 07 квітня 2000 року між нею та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу квартири згідно з яким
відповідач продав їй квартиру АДРЕСА_1.
Договір було посвідчено приватним
нотаріусом ДМНО ОСОБА_3 та
зареєстрований в КП ДМБТІ 01.03.2001 року.
Згідно з п. 5 договору
купівлі-продажу відповідач
зобов'язався повністю звільнити
відчужувану квартиру та знятися з
реєстраційного обліку до 07 травня 2000
Відповідач дійсно вивіз свої
речі, майно, тобто залишив пусту
квартиру. При цьому з квітня 2000 року він
у спірній квартирі не проживає та до
неї на з'являвся. У зв'язку з цим, вона
вважала, що відповідач також і знявся з
реєстрації. Однак, вона вирішила
прописатися у квартирі та дізналася, що
відповідач не виконав свого обов'язку
та не виписався із квартири. У ГУ ДМС
України в Дніпропетровській області їй
було відмовлено у скасуванні
реєстрації відповідача та
порекомендовано звернутися до суду.
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала
та просила пред'явлений позов
задовольнити, не заперечувала проти
заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання повторно
не з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи
повідомлявся належним чином про місце
та час розгляду справи але в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не сповістив.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі
згоди позивача, суд вважає за можливе
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, оскільки
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази у справі,
приходить до наступного.
07 квітня 2000 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1Правда» в м.
Дніпропетровську, згідно з умовами
якого відповідач продав, а позивач
купила вищевказану квартиру. Пунктом п.
5 договору купівлі продажу сторони
погодили, що продавець повністю
звільняє відчужувану ним квартиру для
вільного і безперешкодного
користування нею покупцем та
виписується у строк до 07 травня 2000 року.
Відповідач вищевказаного обов'язку у
повному обсязі не виконав, а саме,
фактично у визначений договором строк
він звільнив спірну квартиру, однак, з
реєстрації за вказаною адресою не
знявся, що підтверджується довідкою
житлової організації про кількість
зареєстрованих у спірній квартирі
При цьому, той факт, що відповідач у
зазначеній квартирі не мешкає
підтверджується актом від 11.07.2014 року
складеним мешканцями будинку АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном, що
передбачено ст. 391 ЦК України.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що
ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності чи бути
обмеженим у його здійсненні.
Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності квартиру, користуються нею
для особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші
не заборонені законом угоди.
В судовому засіданні встановлено, що
відповідач будучи зареєстрованим,
фактично не проживає за адресою:
АДРЕСА_1, з квітня 2000 року.
Фактично не проживаючи за зазначеною
адресою відповідач, не будучи членом
сім'ї позивача, створює йому умови, за
яких вона змушена сплачувати
комунальні послуги у збільшеному
розмірі, що ускладнює її матеріальне
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місяця проживання особи
здійснюється, зокрема, на підставі
судового рішення, що набрало законної
сили про позбавлення права
користування житловим приміщенням.
Згідно із ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
З урахуванням викладеного, суд
вважає, що позовні вимоги законні,
обґрунтовані, тому підлягають
частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати відносяться на рахунок
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 208, 215, 218, 224-226
ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавити права
користування житловим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, що є підставою для
зняття його з реєстрації місяця
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі
В задоволенні решти позовних вимог, -
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено
позивачем в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

В разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку.

Суддя:
Д.С. Шклярук