АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2014
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Галичанського А.Д.,
Чупікової В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: представників позивачів

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Банк "Фінанси
та Кредит" про розірвання договору
іпотеки за апеляційною скаргою ОСОБА_3
в інтересах ОСОБА_2 та апеляційною
скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 на
рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівців від 28 серпня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з
позовом до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"
про розірвання договору іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовували
слідуючими обставинами.

17.09.2007р. в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
167/07-МК-11 від 17.09.2007р. ОСОБА_1 та ПАТ "Банк
"Фінанси та Кредит" уклали договір
іпотеки, відповідно до якого позивач
передав в іпотеку банку нерухоме
майно : квартиру АДРЕСА_1. Квартира
належить ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі - продажу від 09.06.2005р.,
укладеного в період шлюбу з ОСОБА_2
ОСОБА_2 подала заяву про те, що не
заперечує проти укладення
вищевказаного договору іпотеки.

В червні 2013 року під час розгляду
Першотравневим районним судом
м.Чернівців цивільної справи № 725/3617/13-ц
за позовом ПАТ "Банк "Фінанси

22-ц/794/1426/ 2014 р.
Головуючий у 1 інстанції Федіна А.В.
Категорія 19/27
доповідач Перепелюк
І.Б.

та Кредит" до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, позивачу
стало відомо, що відповідач уклав з
позичальником додаткову угоду № 1 від
08.05.2008р. до кредитного договору та
додаткову угоду № 2 від 01.09.2008р.,
відповідно до яких з 08.05.2008р.
встановлювалась оплата по відсотковій
ставці за користування кредитними
коштами у розмірі 16% річних, а з 01.09.2008р. -
17% річних.

Про зазначені зміни до основного
зобов'язання позивачі не буди
повідомлені.

Посилаючись на ці обставини,
позивачі просили розірвати договір
іпотеки від 17.09.2007р., укладений між ВАТ
"Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1,
посвідчений нотаріусом Чернівецького
міського нотаріального округу ОСОБА_5
17.09.2007р. за реєстрованим № 11922.

Рішенням Першотравневого районного
суду м.Чернівців від 28 серпня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про
розірвання договору іпотеки
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Апелянт вважає оскаржуване рішення
незаконним та необґрунтованим.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що суд першої
інстанції не взяв до уваги, що ОСОБА_2
фактично також є іпотекодавцем та
звертає увагу на те, що з позивачами,
які є іпотекодавцями, банком не
узгоджувались зміни, внесені до
основного зобов'язання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, просить
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, посилаючись на обставини
зазначені в позові.

Апелянт вважає оскаржуване рішення
суду незаконним та необґрунтованим.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, вважає, що апеляційні скарги
слід відхилити, рішення - залишити без
змін з наступних підстав.

Встановлено, що 17 вересня 2007 року ПАТ
"Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1
уклали договір про відкриття
відновлювальної кредитної лінії
№167/07-МК-11, відповідно до якого банк
надав ОСОБА_1 кредит к розмірі 54000дол.
США до 16.09.2022р. З метою забезпечення
виконання вищевказаного договору
17.09.2007р. сторони уклали договір іпотеки,
відповідно до якого ОСОБА_1 передав в
іпотеку банку квартиру АДРЕСА_2.

У п.1.1 договору іпотеки зазначено, що
даний договір укладений з метою
забезпечення виконання зобов»язань, що
виникли на підставі кредитного
договору.

Іпотекодавцем був укладений іпотечний
договір на підставі закону, підписаний
сторонами, отже умови іпотечного
договору є обов»язковими для виконання
сторонами.

Відповідно до ст.17 Закону «Про
іпотеку», іпотека припиняється у разі
припинення основного зобов'язання або
закінчення строку дії іпотечного
договору.

Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

Договором іпотеки передбачено, що
договір набуває юридичної сили з
моменту нотаріального посвідчення і
діє до повного виконання іпотекодавцем
зобов'язань за кредитним договором та
цим договором.

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК
України, зобов`язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства в
установлений строк відповідно до умов
договору. При порушені зобов`язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1050, ст. 1054 ЦК
України наслідками порушення
боржником зобов`язання щодо
повернення чергової частини суми
кредиту є право кредитора достроково
вимагати повернення всієї суми
кредиту.

Відповідно до ч. 6 ст.3 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки. Відповідно до
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 05.06.2014р.
встановлено, що сума заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором
нарахована з урахуванням збільшеної
відсоткової ставки до 16% та 17% річних та
укладаючи додаткові угоди до
кредитного договору №167/07-МК-11 від
17.09.2008р. про збільшення розмірів
відсоткових ставок, банком не були
змінені умови обтяження вищевказаного
майна, а в договорі іпотеки також
відсутні умови щодо можливості
збільшення відсотків за основним
зобов'язанням.

Однак, це не є підставою для
розірвання договору іпотеки.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України за
відсутності згоди (домовленості) про
зміну або розірвання договору він може
бути змінений чи розірваний на вимогу
однієї із сторін лише за рішенням суду
за наявності певних підстав,
передбачених договором. Однією із
таких підстав вважається істотне
порушення договору другою стороною.
Істотним вважається таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на до
вона розраховувала при укладенні
договору, тобто йдеться про таке
порушення договору однією із сторін,
яке тягне для другої сторони
неможливість досягнення нею цілей
договору. При цьому сторона, яка
ставить питання розірвання чи зміну
договору, має довести наявність
істотного порушення договору та
наявність шкоди, завданої цим
порушенням другою стороною. Така шкода
може бути виражена як вигляді реальних
збитків та (або) упущеної вигоди, так і
моральної (немайнової) шкоди.

Позивачами не надано доказів наявності
такої шкоди, та не встановлено
порушення банком умов договору.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що внаслідок зміни умов
основного зобов'язання іпотекодавець
не зазнав істотної шкоди або упущеної
вигоди, а також внаслідок відсоткової
ставки не відбулось унеможливлення
досягнення цілей оспорюваного
договору.

Крім того, відповідно до закону «Про
іпотеку», майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов»язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

Апелянти як на підставу для
задоволення позову посилаються на
рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 05.06.2014р. А саме
на те, що сума заборгованості ОСОБА_1 за
кредитним договором нарахована з
урахуванням збільшеної відсоткової
ставки до 16% та 17% річних та укладаючи
додаткові угоди до кредитного договору
№167/07-МК-11 від 17.09.2008р. про збільшення
розмірів відсоткових ставок, банком не
були змінені умови обтяження
вищевказаного майна, а в договорі
іпотеки також відсутні умови щодо
можливості збільшення відсотків за
основним зобов'язанням.

Ці доводи не є підставою для розірвання
договору іпотеки, оскільки судом при
ухваленні рішення від 05.06.2014р. було
встановлено, що на той момент у банка
були відсутні підстави для звернення
стягнення на предмет іпотеки на суму
визначену з урахуванням збільшеної
відсоткової ставки. Однак, банк не
позбавлений права подати позов про
звернення стягнення на предмет іпотеки
із розрахунку суми заборгованості за
ставкою 15% річних.

За таких обставин, суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують,
підстав для його зміни чи скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного
суду м.Чернівців від 28 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :