Справа № 192/2050/14
Провадження № 2-о/192/58/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у
складі:

головуючого - судді
Омелюх В.М.,

при секретарі - Короті
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Солоне
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з заявою про
встановлення факту належності їй
правовстановлюючого документу -
трудової книжки.

На обґрунтування своїх вимог
посилається на те, що вона ОСОБА_1
(російською мовою ОСОБА_1) народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Жалянка Тучинського
району Рівненської області.

26 квітня 1976 року вона поступила на
роботу в Яружське сільпо Вінницької
області, в якому працювала до 28 червня
1978 року та де на її ім'я була виписана
трудова книжка серії НОМЕР_1 від 20 січня
1977 року, в якій російською мовою було
невірно зазначено її по батькові
«ОСОБА_1» замість вірного «ОСОБА_1», при
цьому ні вона, ні працівники відділу
кадрів не звернули уваги на невірність
написання її по батькові.

В зв'язку з необхідністю оформлення
пенсії вона звернулася до управління
Пенсійного фонду України у
Солонянському районі
Дніпропетровської області з заявою про
призначення пенсії, де їй було
роз'яснено про наявність розбіжностей
у написанні російською мовою її по
батькові в трудовій книжці як «ОСОБА_1»
та у її паспорті громадянина Україна,
де зазначено як «ОСОБА_1», а також
роз'яснено право на звернення з заявою
до суду про встановлення факту
належності їй зазначеної трудової
книжки.

Оскільки в іншому порядку встановити
даний факт вона можливості позбавлена,
так як підприємство, яке здійснювало
записи в трудову книжку, відсутнє, то
змушена звернутися до суду з заявою про
встановлення юридичного факту - факту
належності їй виданої 20 січня 1977 року
трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім'я
«ОСОБА_1», від встановлення якого
залежить її право на призначення
пенсії.

Заявник ОСОБА_1, будучи належним чином
повідомленою про час та місце розгляду
справи (а.с.23) у судове засідання 10
жовтня 2014 року не з'явилась, про причини
своєї неявки суд не повідомила, в
зв'язку з чим суд ухвалив розглядати
справу у її відсутність, оскільки її
інтереси в судовому засіданні
представляє її представник ОСОБА_3
згідно договору на представництво
інтересів від 09 серпня 2014 року (а.с.13-14).

У судовому засіданні 01 вересня 2014 року
заявник ОСОБА_1 заяву про встановлення
юридичного факту підтримала у повному
обсязі, просила її задовольнити та
встановити факт належності їй виданої
20 січня 1977 року трудової книжки серії
НОМЕР_1 на зазначене російською мовою
ім'я «ОСОБА_1», так як від встановлення
цього факту залежить її право на
призначення пенсії, оскільки при
заповнені трудової книжки та зазначені
російською мовою її прізвища, ім'я та
по-батькові в трудовій книжці було
допущено помилку та замість
правильного «ОСОБА_1» як зазначено у
виданому їй паспорті, зазначено
невірно - «ОСОБА_1», що позбавляє її
можливості подати до пенсійного фонду
документи на оформлення пенсії, так як
всі записи про стаж її роботи здійснені
у даній трудовій книжці, а в іншому
порядку даний юридичний факт вона
встановити не може, оскільки
Яружського сільпо Вінницької області,
працівницею якого видано трудову
книжку, вже не існує, тому змушена
звернутися до суду.

Представник заявника - ОСОБА_3 в
судовому засіданні 01 вересня та 10
жовтня 2014 року заяву підтримала,
прохала її задовольнити та встановити
факт належності заявниці ОСОБА_1
трудової книжки, виданої 20 січня 1977
року Яружським сільпо Вінницької
області російською мовою на ім'я
«ОСОБА_1», оскільки від цього залежить
право заявника на призначення пенсії
за віком.

Представник заінтересованої особи -
управління Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області, який
належним чином повідомлений про час та
місце розгляду справи (а.с.18,19), у судове
засідання не з'явився, надавши письмову
заяву про розгляд даної справи у
відсутність їх представника (а.с.25), в
зв'язку з чим суд ухвалив розглядати
справу за відсутності представника
заінтересованої особи.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що знає
заявника ОСОБА_1, з якою підтримує
дружні стосунки до даного часу, з 1980
року, коли стала працювати в магазині
№37 «Універсам»
Амур-Нижньодніпровського харчо торгу
м. Дніпропетровськ, де працювала і
ОСОБА_1 помічником завідуючого
відділом. В даному магазині, який в
послідуючому змінював свою назву,
пропрацювали разом 12 років, про що є
відповідні записи в належній їй
трудовій книжці, в тому числі і ОСОБА_1
працювала десь до 1992-1993 років, в зв'язку
з чим їй достовірно відомо, що
російською мовою прізвище, ім'я та по
батькові заявниці є «ОСОБА_1».

Суд, заслухавши пояснення заявника та
її представника, свідка, дослідивши
докази, що маються у справі, приходить
до висновку, що заява підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.10,11,60
ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, при цьому доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, а кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків встановлених цим законом.

Згідно зі ст.256 ЦПК України у судовому
порядку може бути встановлений факт
належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я та по
батькові якої, не збігаються з
прізвищем, ім`ям та по батькові,
зазначеним у свідоцтві про народження
або у паспорті, якщо від встановлення
цього факту залежить виникнення, зміна
або припинення особистих чи майнових
прав фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Судом встановлено, що згідно
виданого 24 лютого 2000 року
Бабушкінським РВ ДМУМВС України в
Дніпропетровській області паспорта
громадянина України прізвище, ім'я та
по-батькові заявниці українською
мовою зазначено як ОСОБА_1, а російською
мовою - як «ОСОБА_1», яка народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Жалянка Тучинського
району Рівненської області (а.с.4), а
відповідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України
«Про Єдиний державний демографічний
реєстр та документи, що підтверджують
громадянство України, посвідчують
особу чи її спеціальний статус» №5492-У1
від 20 листопада 2012 року та Положення
про паспорт громадянина України,
затвердженого Постановою Верховної
Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII
паспорт громадянина України є
документом, що посвідчує особу
власника та підтверджує громадянство
України.

В той же час, у виданому Тучинським РАЦС
Ровенської області заявниці, яка мала
дошлюбне прізвище ОСОБА_1, 02 січня 1959
року свідоцтві про народження серії
НОМЕР_2 (а.с.6); виданому 14 травня 1978 року
Суботівською сільською радою
Могилів-Подільського району
Вінницької області свідоцтві про
одруження серії НОМЕР_3 області (а.с.7),
згідно якого заявниця змінила прізвище
з ОСОБА_1 на ОСОБА_1, по-батькові
заявниці записано російською мовою як
«ОСОБА_1», а у виданому Бабушкінським
відділом РАЦС м. Дніпропетровська 24
квітня 1980 року свідоцтві про
народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю
якого є заявниця, по-батькові його
матері зазначено як «ОСОБА_1» (а.с.8), що
співпадає з написанням по-батькові у
виданому 23 травня 1979 року дипломі
НОМЕР_4 про закінчення Вінницького
кооперативного технікуму (а.с.9), в якому
українською мовою прізвище ім'я та по
батькові заявниці зазначено як ОСОБА_1,
що співпадає з записами в паспорті на
її ім'я (а.с.4).

У виданій 20 січня 1977 року Ярузьким
сільпо Могилів-Подільського району
Вінницької області трудовій книжці
НОМЕР_1 (а.с.10-11) прізвище, ім'я та по
батькові особи, якій вона видана,
зазначено російською мовою як «ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2», що не співпадає в частині
зазначення даних по батькові з
зазначенням прізвища в паспорті
громадянина Україна (а.с.4), який є
основним документом, що посвідчує
особу власника та підтверджує
громадянство України. В той же час, всі
інші дані в частині зазначення
прізвища, імені, дати народження
співпадають між собою (а.с.4,10), а свідок
ОСОБА_4 підтвердила факт роботи
заявниці разом з нею в період з 1980 року
в магазині №37
Амур-Нижньодніпровського харчоторгу
(продторгу), про що є відповідні записи
№7-13 як в трудовій книжці на ім'я
«ОСОБА_1» (а.с.10-11), так і в трудовій
книжці свідка ОСОБА_4 (а.с.30-33), яка була
надана суду свідком для огляду в
судовому засіданні.

Заявник звернулася до управління
Пенсійного фонду України в
Солонянському районі
Дніпропетровської області щодо
призначення пенсії, де їй було
повідомлено про наявність
розбіжностей в написанні її
по-батькові в документі, що підтверджує
трудовий стаж - трудовій книжці, які не
збігаються з зазначенням її
по-батькові за паспортом.

Оскільки встановлення даного факту
необхідно заявнику для призначення
пенсії, а можливість внести зміни в
правовстановлюючий документ в
позасудовому порядку не можливо в
зв'язку з відсутністю господарства, де
було видано трудову книжку, вказаний
юридичний факт підлягає встановленню в
судовому порядку.

З урахуванням зазначеного, суд
приходить до висновку, що в судовому
засіданні дослідженими доказами
достовірно встановлено, що видана 20
січня 1977 року Ярузьким сільпо
Могилів-Подільського району
Вінницької області трудова книжка
НОМЕР_1 на ім'я російської мовою
«ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2», належать саме
заявнику ОСОБА_1 (російською мовою -
ОСОБА_1), що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в
с.Жалянка Тучинського району
Рівненської області.

Керуючись ст.11 ЦК України ст.ст.10,11,60,ч.2
ст.197, 209,212 - 215,256-259 ЦПК України

В И Р І Ш И
В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, що
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Жалянка
Тучинського району Рівненської
області, виданої 20 січня 1977 року
Ярузьким сільпо Могилів-Подільського
району Вінницької області трудової
книжки НОМЕР_1 на ім'я «ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2».

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Солонянський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧА: суддя