АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5022/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач -
Петешенкова М.Ю. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

20 жовтня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
14 квітня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про визнання недійсним третейського
застереження, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивачі звернулися до
суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що 23 квітня 2008
року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк»
укладений договір про надання
відновлюваної кредитної лінії, за
умовами якого банк зобов'язався надати
останньому грошові кошти у тимчасове
користування в сумі 61 600 доларів США.
Відповідно до додаткової угоди № 3 до
Договору від 23 квітня 2008 максимальний
ліміт заборгованості за Договором був
збільшений до 64 497,69 доларів США. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ
«Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладений
договір поруки, відповідно до якого
вона зобов'язувалася солідарно
відповідати перед банком за повне та
своєчасне виконання зобов'язання
відповідачем ОСОБА_2 за кредитним
договором. Відповідно до п.6.2
кредитного договору всі спори та
непорозуміння, які можуть виникнути в
зв'язку з укладенням та виконанням
положень цього договору вирішуються
шляхом переговорів між сторонами на
рівні їх уповноважених представників.
У випадку неможливості вирішення спору
шляхом переговорів, сторони домовилися
про те, що спір буде розглядатися
одноособово третейським суддею Мороз
О.А. Постійно діючого третейського суду
при Асоціації українських банків - м.
Київ вул. М.Раскової,15. У випадку
неможливості розгляду спору вказаним
третейським суддею, спір розглядається
третейським суддею Ярошовцем В.М. або
Білоконем Ю.М. у порядку черговості
вказаному у даному пункті. У разі, якщо
спір не може бути розглянутим
визначеними у даному пункті суддями,
суддя призначається Головою Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації Українських банків у
відповідності до чинного регламенту
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації Українських банків. Таке ж
саме третейське застереження
міститься в п. 5.2 Договору поруки від 23
квітня 2008, укладеного між банком та
ОСОБА_3

Позивачі вважають зазначене
третейське застереження таким, що
суперечить нормам діючого
законодавства, порушує їх права, тому
просять суд визнати недійсною
третейську угоду, викладену у вигляді
третейського застереження у
вищезазначених договорах.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
14 квітня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено (а.с.100-101).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3
посилаючись на порушення норм
процесуального права та неправильне
застосування матеріального права,
просять скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Апелянт ОСОБА_3 в судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилась,
хоча належним чином повідомлена про
дату, час та місце судового. Від
апелянта надійшла заява про
перенесення судового засідання, яке
призначене на 20 жовтня 2014 року, у
зв'язку з хворобою. Судова колегія не
визнає причину неявки ОСОБА_3 поважною,
яка неодноразово не з являлася в судове
засідання з таких підстав, та у
відповідності до вимог статей 303-1,305 ЦПК
України, вважає можливим розглянути
справу за відсутністю особи, яка не
з'явилася.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду першої
інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, що 23 квітня 2008 року
між ОСОБА_2 та АКБ СР "Укрсоцбанк",
правонаступником якого є ПАТ
«Укрсоцбанк» укладений договір про
надання відновлюваної кредитної лінії
№07.1/130-8, за умовами якого банк
зобов'язався надати позивачу грошові
кошти у тимчасове користування в сумі 61
600 доларів США. Відповідно до
додаткової угоди № 3 від 31 липня 2009 року
до договору від 23 квітня 2008
максимальний ліміт заборгованості за
договором був збільшений до 64 497,69
доларів США. В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№07.1/130-8 від 23 квітня 2008 року між АКБ СР
"Укрсоцбанк" та ОСОБА_3 був укладений
договір поруки, відповідно до умов
якого вона зобов'язувалася солідарно
відповідати перед банком за повне та
своєчасне виконання зобов'язання
відповідачем ОСОБА_2 за кредитним
договором.

Відповідно до п. 6.2 ст. 6 вишевказаного
договору всі спори та непорозуміння,
які можуть виникнути в зв'язку з
укладенням та виконанням положень
цього договору вирішуються шляхом
переговорів між сторонами на рівні їх
уповноважених представників. У випадку
неможливості вирішення спору шляхом
переговорів, сторони домовилися про те,
що спір буде розглядатися одноособово
третейським суддею Мороз О.А. Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації українських банків м.Київ
вул. М.Раскової,15. У випадку
неможливості розгляду спору вказаним
третейським суддею, спір розглядається
третейським суддею Ярошовцем В.М. або
Білоконем Ю.М. у порядку черговості,
вказаному у даному пункті. У разі, якщо
спір не може бути розглянутим
визначеними у даному пункті суддями,
суддя призначається Головою Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації Українських банків у
відповідності до чинного регламенту
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації Українських банків. Таке ж
саме третейське застереження
міститься в п. 5.2 статті 5 Договору
поруки від 23 квітня 2008, укладеного між
банком та ОСОБА_3

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції
правильно встановив, що підстав для
визнання недійсним третейського
застереження немає, так як його
наявність в кредитному договорі не
суперечить закону, оскільки на час
виникнення спірних правовідносин
Закон України "Про третейські суди" не
містив заборони на укладення
третейської угоди. Третейська угода
про передання спору на розгляд
третейського суду не є відмовою від
права на звернення до суду, а є одним із
способів реалізації права на захист
своїх прав.

Відповідно до статті 17 ЦПК України
сторони мають право передати спір на
розгляд третейського суду, крім
випадків, встановлених законом.
Рішення третейського суду може бути
оскаржено в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Статтею 5 Закону України "Про
третейські суди" передбачено, що
юридичні та/або фізичні особи мають
право передати на розгляд третейського
суду будь-який спір, який виникає з
цивільних чи господарських
правовідносин, крім випадків,
передбачених законом. Спір може бути
переданий на розгляд третейського суду
за наявності між сторонами третейської
угоди, яка відповідає вимогам цього
Закону.

Спір може бути переданий на
вирішення третейського суду до
прийняття компетентним судом рішення у
спорі між тими ж сторонами, з того ж
предмета і з тих самих підстав.

Згідно з частиною першою статті 12
Закону України "Про третейські суди"
третейська угода може бути укладена у
вигляді третейського застереження в
договорі, контракті або у вигляді
окремої письмової угоди. На час
виникнення спірних правовідносин
Закон не містив заборони на укладення
третейської угоди.

Рішенням Конституційного Суду України
від 10 січня 2008 року у справі за
конституційним поданням 51 народного
депутата України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень абзаців сьомого, одинадцятого
статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та
розділу VIII "Третейське самоврядування"
Закону України "Про третейські суди"
(справа про завдання третейського суду)
визнано, що відповідно до чинного
законодавства підвідомчий суду
загальної юрисдикції спір у сфері
цивільних і господарських
правовідносин може бути передано його
сторонами на вирішення третейського
суду, крім випадків, встановлених
законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12
ГПК України, стаття 6 Закону України
"Про третейські суди"), оскільки,
гарантуючи право на судовий захист з
боку держави, Конституція України
водночас визнає право кожного
будь-якими не забороненими законом
засобами захистити свої права і
свободи від порушень і протиправних
посягань (частина п'ята статті 55
Конституції України). Це конституційне
право не може бути скасоване або
обмежене (частина друга статті 22,
стаття 64 Конституції України).

Таким чином, з врахуванням висновків
Верховного Суду України, викладених в
постанові від 26 грудня 2011 року, колегія
суддів вважає, що укладення сторонами
третейської угоди про передачу спору
на розгляд третейського суду не є
відмовою від права звернення до суду, а
є одним із способів реалізації права на
захист своїх прав.

Доводи, вказані позивачами в
апеляційній скарзі не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки не
спростовують висновки суду першої
інстанції та встановлені ним
обставини, а зводяться до незгоди з
висновками суду та особистого
тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України,
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду,
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м.Дніпропетровська від
14 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: