Справа № 1008/3910/12 Головуючий у І
інстанції Ковбеля М.М.Провадження №
22-ц/780/3897/14 Доповідач у 2 інстанції
Журба С.О.Категорія 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Іванової
І.В., Коцюрби О.П.,

за участю секретаря Горошук
І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 березня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
житлового будинку та надвірних споруд
в натурі, про визнання права власності
на 1/2 частину земельної
ділянки, поділ її в натурі та
встановлення порядку користування
земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зазначеним позовом, який
мотивувала наступним:

Вона з відповідачем є власниками
двоповерхового будинку загальною
площею 304,1 кв.м та надвірних
господарських споруд, що розташовані
за адресою: АДРЕСА_1. Зазначила, що
відповідач є власником земельної
ділянки площею 0,100 га, на якій
розташований вказаний будинок. ОСОБА_2
не бажає добровільно провести поділ
будинку та земельної ділянки, постійно
порушує її права як співвласника майна.
У зв'язку з наведеним просила суд
здійснити поділ домоволодіння
відповідно до варіанту № 2 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи №861/13/1489-1491/14-43 від 19 лютого
2014 року та визнати за нею право
власності на ? частину земельної
ділянки, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 березня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено. Суд розподілив
спірний будинок між співвласниками
шляхом визнання за сторонами права
власності на його окремі приміщення та
господарські й побутові споруди у
відповідності до варіанту № 2 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи №861/13/1489-1491/14-43 від 19 лютого
2014 року, проведеної Київським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз, стягнув з позивача на
користь відповідача 21515,00 грн. в якості
грошової компенсації за відхиленні від
ідеальної долі в домоволодінні, визнав
за кожною із сторін право власності на ?
земельної ділянки під домоволодіння,
вирішив питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач подав на нього апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, неповноту та
неправильність встановлення обставин,
що мають значення для вирішення справи,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтував скаргу тим, що судом було
порушено його право власності,
оскільки той, відійшовши від рівності
часток та виділивши позивачу за
варіантом № 2 більшу частку майна ніж
йому, в порушення вимог закону не
вирішив питання грошової компенсації
учаснику спільної власності, чия
частка зменшилась. Зазначив, що експерт
зробив висновок про можливість
проведення поділу в натурі, не маючи
доступ до об'єкту нерухомості, відтак
він не є обґрунтованим та повним, його
не можна було брати до уваги. Також
апелянт направив до апеляційного суду
заяву, в якій у разі неможливості
відмови в позові просив суд при
розподілі спільного домоволодіння
врахувати його стан здоров'я
(інвалідність ІІІ групи) і програму
реабілітації та обрати інший варіант
розподілу, зокрема варіант № 3
проведеної по справі експертизи.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з огляду на
наступне:

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має
право на виділ у натурі частки із
нерухомого майна, що є у спільній
частковій власності.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного
суду України «Про практику
застосування судами законодавства, що
регулює право приватної власності
громадян на жилий будинок» визначено,
що при вирішенні справ про виділ в
натурі часток жилого будинку, що є
спільною частковою власністю, судам
належить мати на увазі,що це можливо,
якщо кожній із сторін може бути
виділено відокремлену частину будинку
з самостійним виходом (квартиру). Виділ
також може мати місце при наявності
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартири.

У відповідності до положень ст. 152 ЖК
України переобладнання і
перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться лише з дозволу виконавчого
комітету місцевої ради.

Згідно положень ст. 86 ЗК України
земельна ділянка може знаходитись у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності (спільна часткова власність)
або без визначення часток учасників
спільної власності (спільна сумісна
власність). Відповідно до ст. 89 ЗК
України у спільній сумісній власності
перебувають земельні ділянки
співвласників жилого будинку.

Відповідно до ст.370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
існує технічна можливість фактичного
розподілу спірного житлового будинку,
який перебуває у спільній частковій
власності сторін, із переобладнанням
його в ізольовані приміщення, як це
було встановлено проведеною по справі
судовою будівельно-технічною
експертизою. Крім того, до суду були
подані докази погодження відділом
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Васильківської
міської ради Київської області, а також
місцевих відділів Држтехногенбезпеки
та ПАТ «Київоблгаз» такого
переобладнання у разі дотримання
встановлених законом норм та правил. На
підставі наведеного суд першої
інстанції прийшов до висновку про
можливість розподілу спірного
домоволодіння. При цьому, зважаючи на
те, що варіант № 2 висновку проведеної
Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз судової
будівельно-технічної експертизи
№861/13/1489-1491/14-43 від 19 лютого 2014 року
передбачає найменше відступлення від
ідеальних часток, суд першої інстанції
обрав саме цей варіант. Із зазначеною
позицією суду першої інстанції в
повній мірі погоджується й колегія
суддів апеляційного суду. В той же час,
при вирішенні питання, кому із
співвласників слід розподілити
конкретні приміщення, суд не в повній
мірі врахував усі обставини справи.
Так, в своєму рішенні Васильківський
міськрайонний суд Київської області
зазначив, що при вирішенні даного
питання він враховує стан здоров'я
позивача, у зв'язку з чим обирає саме
такий варіант розподілу. В той же час
матеріали справи не містять жодного
доказу з приводу зазначеної обставини.
Натомість відповідачем було подано як
до суду першої інстанції, так і до
апеляційного суду ряд документів щодо
незадовільного його стану здоров'я,
встановлення йому у зв'язку з цим ІІІ
групи інвалідності, наявності
протипоказань фізичних навантажень,
індивідуальної програми реабілітації
інваліда.

Враховуючи наведені обставини, колегія
суддів вважає, що при визначенні
порядку розподілу будинку суд вірно
обрав запропонований судовою
будівельно-технічною експертизою
варіант № 2 як максимально наближений
до ідеальних часток співвласників,
однак мав призначити відповідачу
частку, визначену для першого
співвласника за експертизою, а
позивачу - другого.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що висновки суду першої
інстанції щодо порядку розподілу
домоволодіння не відповідають
обставинам справи, відтак рішення в цій
частині підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 27 березня 2014 року скасувати в
частині поділу будинку та ухвалити
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог.

Визнати за ОСОБА_3 право власності для
обслуговування окремої ізольованої
квартири на наступні приміщення
житлового будинку АДРЕСА_1 у м.
Васильків, Київської області з
господарськими та побутовими
спорудами, виділивши їй в натурі: 1-9
приміщення площею 61,6 кв.м вартістю 168
183,00 гривень, 1-10 житлова кімната 19,6 кв.м
вартістю 53 513,00 гривень, 1-11 житлова
кімната 19,6 кв.м вартістю 53 513,00 гривень,
підвальний поверх: І гараж площею 47,3
кв.м вартістю 115 226,00 гривень, оглядова
яма вартістю 3 020,00 гривень, по
господарським будівлям та спорудам:
«В» баня вартістю 175763,00 гривень, 1/2
частини К-1 свердловини вартістю
33 637,50 гривень, «О-1» ворота вартістю 11
988,00 гривень, 1/2 частини «О-2» огорожі
вартістю 41 078,00 гривень, 1/2 частини
вимощення вартістю 10 400,00 гривень, а
разом вартістю 666322,00 гривень.

Визнати за ОСОБА_2 право власності для
обслуговування окремої ізольованої
квартири на наступні приміщення
житлового будинку АДРЕСА_1 у м.
Васильків, Київської області з
господарськими та побутовими
спорудами виділивши йому в натурі: 1-1
приміщення площею 10,5 кв.м вартістю 81
555,00 гривень, 1-2 приміщення площею 17,4
кв.м вартістю 47 506,00 гривень, 1-3
приміщення площею 4,4 кв.м вартістю 12 013,00
гривень, 1-4 приміщення площею 10,3 кв.м
вартістю 28 122,00 гривень, 1-5 житлова
кімната площею 9,5 кв.м вартістю 25 937,00
гривень, 1-6 житлова кімната площею
9,4кв.м вартістю 25 664,00 гривень, 1-7 житлова
кімната площею 30,8 кв.м вартістю 84092,00
гривень, 1-8 кухня площею 16,4 кв.м
вартістю 44 776, 00 гривень, веранда «а1»
вартістю 14 114,00 гривень, ганок вартістю 2
451, 00 гривень, підвальний поверх: 1-12
комора площею 47,3 кв.м вартістю 115 226,00
гривень, по господарським будівлям та
спорудам: «Д» Вольєр вартістю 11 764,00
гривень, «Б» Погріб з шийкою вартістю 49
398,00 гривень, «Г» Альтанка вартістю 24
468,00 гривень, «К» Колодязь питний
вартістю 44 528,00 гривень, 1/2 частина К-1
свердловини вартістю 33 637,50 гривень, «О»
ворота вартістю 8 832,00 гривень,
«О-3» хвіртка вартістю 3 789,00 гривень, 1/2
частини «О-2» огорожі вартістю 41 078,00
гривень, 1/2 частини вимощення вартістю
10 400,00 гривень, а разом вартістю 709 351,00
гривень.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 21
515 грн. в рахунок компенсації її частки
у майні.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
різницю в понесених судових витратах в
розмірі 7317 гривень 48 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: