АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №686/4250/14-ц
Провадження №22-ц/792/1798/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді Грох
Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.

при секретарі Дубовій М.В.,

з участю представників сторін та
третьої особи,

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 11 липня 2014
року у справі за позовом МКП ЖКК
«Будівельник» за участі третьої особи
Хмельницької міської ради до ОСОБА_1
про усунення перешкод у користуванні
приміщенням шляхом виселення з
побутової кімнати.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

В березні 2014 року МКП ЖКК
«Будівельник», звертаючись до суду з
вказаним позовом до ОСОБА_1, посилався
на те, що підприємство є
балансоутримувачем гуртожитку по
АДРЕСА_1. На восьмому поверсі даного
гуртожитку у кімнаті площею 17 кв.м.
секції НОМЕР_1 зареєстрований і
проживає ОСОБА_1 Суміжно із займаною
відповідачем кімнатою знаходиться
побутова кімната, у яку відповідачем
був влаштований прохід (дверний отвір)
із його кімнати, і відповідач
самовільно, без офіційного погодження
чи дозволу власника або уповноваженого
ним органу чи інших законних підстав,
зайняв побутову кімнату, за що в
березні 2013 року був притягнутий до
адміністративної відповідальності
згідно ст. 150 КУпАП. Своїми діями
відповідач обмежує доступ інших
мешканців поверху до побутової
кімнати, у зв'язку з чим позивач просив
зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні приміщенням
шляхом виселення з побутової кімнати,
розташованої на восьмому поверсі
гуртожитку по АДРЕСА_1 та приведенням
її до попереднього стану.

Рішенням Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 11 липня 2014 року позов
задоволено. Виселено ОСОБА_1 з
нежитлової (побутової) кімнати,
розташованої на 8-му поверсі гуртожитку
по АДРЕСА_1 та зобов'язано його привести
кімнату до попереднього стану.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
вважає рішення суду незаконним,
необґрунтованим та прийнятим з
порушенням норм процесуального та
матеріального права, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити. На його думку
суд не врахував, що за письмовою
рекомендацією наглядової ради з
питань розподілу і утримання житла у
гуртожитках при Хмельницькій міській
раді, між ОСОБА_1 та іншими наймачами
блок-секцій їхнього поверху у вересні
2013р. була досягнута угода про надання
сім'ї останнього в тимчасове
користування побутової кімнати. Їх
домовленості були оформлені 22 вересня
2013 року зверненням в наглядову раду, а 14
червня 2014 року - договором. Таким чином
допоміжне приміщення (побутова
кімната) за законом є спільною сумісною
власністю власників житлових
приміщень у гуртожитках, а в силу ст. 369
ЦК співвласники такого майна
володіють і користуються ним спільно,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними. Домовленість між
співвласниками була досягнута, свої
зобов'язання за домовленістю ОСОБА_1
виконав.

Апелянт вважає, що ним не порушені
права ні балансоутримувача МКП ЖКК
«Будівельник», ні власника -
Хмельницької міської ради, тому у
позові слід відмовити.

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу з викладених у ній
мотивів.

Представники позивача, третьої
особи просили відхилити скаргу як
безпідставну.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до ст. 1 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитку» нежитлові
приміщення у гуртожитку - це приміщення
адміністративного, господарського та
іншого призначення (для проведення
культурно-масових заходів та навчання,
спортивних занять, відпочинку,
громадського харчування, медичного і
побутового обслуговування тощо), які
входять до житлового комплексу
гуртожитку, але не належать до житлових
приміщень і є самостійними об'єктами
цивільно-правових відносин.

Відповідно до пункту 2 Положення про
порядок передачі квартир (будинків)
жилих приміщень у гуртожитках у
власність громадян, затвердженого
наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України № 396 від 16.12.2009 р. допоміжні
приміщення у гуртожитку - приміщення,
призначені для забезпечення
експлуатації гуртожитку та побутового
і санітарно- гігієнічного
обслуговування його мешканців, якими
користуються всі мешканці гуртожитку.

Наймач, який допустив самовільне
переобладнання чи перепланування
жилого або підсобного приміщення,
зобов'язаний за свій рахунок привести
приміщення у попередній стан (ч. 3 ст. 100
ЖК України).

Судом першої інстанції
встановлено, що відповідно до рішення
виконавчого комітету Хмельницької
міської ради від 22 грудня 2007року № 215
затверджено акт від 10.01.2007р.
приймання-передачі у комунальну
власність територіальної громади
міста гуртожитків та зовнішніх мереж
електро-, тепло-, водопостачання та
водовідведення по АДРЕСА_1. Вказаний
гуртожиток прийнятий на баланс МКП ЖКК
«Будівельник». У власності ОСОБА_1
перебуває кімната АДРЕСА_1 жилою площею
17 кв.м, він зареєстрований та фактично
проживає у ній.

Суміжно із займаною відповідачем
кімнатою знаходиться побутова кімната,
у яку відповідачем був влаштований
прохід (дверний отвір) із його кімнати,
і відповідач самовільно, без
офіційного погодження чи дозволу
власника або уповноваженого ним органу
чи інших законних підстав, зайняв
побутову кімнату, за що в березні 2013
року був притягнутий до
адміністративної відповідальності
згідно ст. 150 КУпАП.

Наведені обставини підтверджуються
матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що спірна побутова кімната не належить
до житлових приміщень, не може
використовуватися як житло і зайнята
відповідачем без достатніх правових
підстав.

Доводи апеляційної скарги про те,
що ОСОБА_1 правомірно користується
побутовою кімнатою на підставі
домовленості між співвласниками, є
безпідставними.

Так, згідно п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитку» допоміжні
приміщення у гуртожитках передаються у
спільну сумісну власність власникам
житлових приміщень у таких гуртожитках
безоплатно і окремо приватизації не
підлягають.

В силу ч.1 ст. 369 ЦК співвласники
майна, що є у спільній сумісній
власності, володіють і користуються
ним спільно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Згідно повідомлення МКП ЖКК
„Будівельник" № 278 від 27.08.2014 р. частина
жилих приміщень гуртожитку по АДРЕСА_1
приватизовані та перебувають у
власності їх мешканців, водночас 51 жиле
приміщення гуртожитку, а також нежилі
приміщення (кухні загального
користування, побутові кімнати та холи)
перебувають у комунальній власності.

Посилаючись на укладений ним 14 червня
2014 року договір з власниками та
наймачами блок-секцій 8-го поверху щодо
порядку користування побутовою
кімнатою, ОСОБА_1 не врахував, що
наймачі жилих приміщень є
користувачами цих жилих приміщень, а
також допоміжних приміщень гуртожитку,
а не їх власниками.

Натомість належним співвласником
спірного допоміжного приміщення є
територіальна громада м. Хмельницького
в особі Хмельницької міської ради як
власник неприватизованої частини
жилих приміщень гуртожитку.

Оскільки сторонами цієї угоди не були
усі власники жилих приміщень
гуртожитку (не лише 8-го поверху), а
також Хмельницька міська рада, така
домовленість не має жодних юридичних
наслідків і не може слугувати
підставою для одноосібного
користування відповідачем спірною
побутовою кімнатою.

Водночас це спростовує доводи
апелянта про те, що ним не порушено
права власника майна та
балансоутримувача.

Рішення суду ґрунтується на
повно, всебічно досліджених матеріалах
справи, постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від
11 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Л.М.Грох

________________________________________________________________________
_Головуюча у першій інстанції:
Заворотна О.Л. Провадження №
22-ц/792/1798/14

Доповідач: Грох Л.М.
Категорія: 44