Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Бондаренко О.
В. ,

при секретарі - Приймак Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні залі суду № 4 цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: Комунальне підприємство
Білоцерківської міської ради житлово -
експлуатаційна контора № 7, про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з даним
позовом 25.07.2014 року мотивуючи тим, що на
підставі договору дарування від 11.09.2006
року їй належить на праві власності
квартира АДРЕСА_1. В зазначеній
квартирі зареєстрований її колишній
чоловік ОСОБА_2, який з березня 2012 року
забрав свої особисті речі та переїхав
на інше місце проживання. Відповідач
житловою площею квартири не
цікавиться, комунальні послуги не
сплачує, не проживає в квартирі більше
року без поважних причин, тому позивач
просить визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов підтримала в повному обсязі,
проти заочного рішення не заперечує,
судові витрати просила залишити за нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про розгляд справи
повідомлений належним чином, причини
неявки суд не повідомив, заяв та
заперечень на позов до суду не надав.

Представник третьої особи в судове
засідання не з»явився, про дату, час та
місце судового засідання повідомлені
належним чином, надали до суду заяву
про розгляд справи без участі їх
представника на розсуд суду.

Суд, на підставі ст.ст.224 - 226 ЦПК України,
вважає за можливе провести заочний
розгляд справи.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов
обгрунтований і підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Судом встановлено, що житлове
приміщення квартири АДРЕСА_1 належить
на праві власності ОСОБА_1, що
підтверджується договором дарування
від 11.09.2006 року та витягом про державну
реєстрацію прав від 21.10.2006 року (а.с.4,5).

ОСОБА_2, перебував у зареєстрованому
шлюбі з позивачем з 23.02.1997 року,
рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду від 08.05.2012 року
шлюб було розірвано ( а.с.10),
зареєстрований за зазначеною вище
адресою 12.01.1999 року як член сім'ї
власника квартири, що підтверджено
довідкою ЖЕК № 7 від 21.07.2014 року за № 1224 (
а.с.12), згідно акту № 38 від 22.07.2014 року,
складеного представниками ЖЕК № 7 при
обстеженні приміщення та за
свідченнями сусідів, відповідач за
зазначеною адресою не проживає з
березня 2012 року ( а.с.13), що також
підтвердили в судовому засіданні
свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відповідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності його без поважних причин
понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_1 не
проживає більше року без поважних
причин, даним житлом не цікавиться,
проживає за іншою адресою, своїми
діями перешкоджає позивачу вільно
користуватися та розпоряджатися
власним житлом, що підтверджено
матеріалами справи та не заперечується
відповідачем.

Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Відповідач не надав до суду належних та
допустимих доказів того, що він
відсутній за зареєстрованим місцем
проживання з поважних причин.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду ( про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає можливим визнати
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Позивач сплатила при
подачі позову судовий збір в розмірі
243,60 грн. (а.с.1), однак вона просить
залишити судові витрати за нею.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.
7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст.10,11,60,61,88,
209,213-215, 224-228, 294,296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що
втратив право користування житловим
приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Білоцерківським міськрайонним судом
за письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана до суду протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О. В. Бондаренко