Справа № 204/7323/13-ц
Провадження № 2/204/387/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю: представника позивача -
Стриженко Ю.О.

відповідачки - ОСОБА_2

представника відповідачки - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, третя
особа: ОСОБА_4 про звернення стягнення, -

в с т а н о в и в:

08 жовтня 2013 року позивач звернувся до
суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування своїх вимог позивач
вказав на те, що 08.11.2004 р. між ПАТ КБ
«ПРИВАТ БАНК» та ОСОБА_4 було укладено
кредитний договір № LGVPAK0198020N
відповідно до якого ОСОБА_4 отримав
кредит у розмірі 424340.00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12.00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 06.11.2009 року.
Позивач зобов'язання за даним
договором виконав у повному обсязі, а
саме: надав Клієнту кредит у розмірі,
передбаченому умовами Кредитного
договору. Клієнт не надавав своєчасно
Банку грошові кошти для погашення
заборгованості за Кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору,
що має відображення у Розрахунку
заборгованості за договором № LGVPAK0198020N.
Таким чином, у порушення умов
кредитного договору Клієнт
зобов'язання за вказаним Договором не
виконав. У зв'язку з зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором Відповідач станом на 29.08.2013
року має заборгованість - 359865,91 грн., з
яких: 83061,40 грн. - заборгованість за
кредитом; 134959,47 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
9197,01 грн. - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 132648,03 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором. В
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» і Клієнт 08.11.2004 року
уклали договір застави рухомого майна.
Згідно з договором застави Клієнт
надав в заставу автомобіль LEXUS, модель:
RX 300, рік випуску: 2004, тип ТЗ:
Легковий(джип), № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належав
на праві власності ОСОБА_4 (93200, АДРЕСА_2,
ІПН НОМЕР_1). В порушення вищезазначених
вимог закону та умов договору, Клієнт
зобов'язання за кредитним договором не
виконує; предмет застави в заклад банку
не передав. З огляду на те, що законом та
умовами договору передбачено обов'язок
Клієнта передати предмет застави в
заклад Заставодержателя (ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК»), важає вимогу стосовно
зобов'язання Клієнта виконати
зобов'язання в натурі, - законною і
обґрунтованою. В ході здійснення
моніторингу даного кредиту було
встановлено, що в порушення умов ст. 17.7
договору застави, ч. 2 ст. 586 ЦК України
та ст. 17 Закону України «Про заставу»,
без згоди Банку Клієнт реалізував
заставний автомобіль Відповідачу -
ОСОБА_5 (що мешкає за адресою: 49000,
АДРЕСА_1). В даний час заставний
транспортний засіб, а саме - автомобіль
LEXUS, модель: RX 300, рік випуску: 2004, тип ТЗ:
Легковий(джип), № кузова/шасі: НОМЕР_2,
знаходиться у власності ОСОБА_5
Реєстраційний номер зазначеного
автомобіля було змінено на НОМЕР_4. ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» згоду на відчуження
рухомого майна Клієнтом без збереження
обтяження не надавав; відчуження
належного Клієнту автомобіля не
здійснювалось в ході проведення
господарської діяльності, предметом
якої є систематичні операції з
купівлі-продажу, - а тому зареєстроване
обтяження зберегло силу для нового
власника - Відповідача. Просив:
вилучити у ОСОБА_5 (що мешкає за адресою
49000, АДРЕСА_1) та передати в заклад ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, ) предмет застави - автомобіль LEXUS,
модель: RX 300, рік випуску: 2004, тип ТЗ:
Легковий(джип), № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_4, що
належить на праві власності
Відповідачу ОСОБА_5 (49000, АДРЕСА_1);
комплект ключів та свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) - автомобіля LEXUS,
модель: RX 300, рік випуску: 2004, тип ТЗ:
Легковий(джип), № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_4, _ належить
на праві власності Відповідачу ОСОБА_5
(49000, АДРЕСА_1); в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ LGVPAK0198020N від 08.11.2004 року в сумі 359865.91
грн.: звернути стягнення на предмет
застави: автомобіль LEXUS, модель: RX 300, рік
випуску: 2004, тип ТЗ:
Легковий(джип), № кузова/шасі:
НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_4. що
належить на праві власності
Відповідачу ОСОБА_5 (49000, АДРЕСА_1) шляхом
продажу вказаного автомобіля ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ) з
укладанням від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, зі
зняттям вказаного автомобіля з обліку
в органах ДАЇ України, а також
наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу; стягнути з Відповідача судові
витрати.

У судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримав та наполягав на їх
задоволенні у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідачка та
представник відповідачки заперечували
проти задоволення позову та просили
відмовити у повному обсязі.

У судове засідання третя особа не
з'явилась, про день та час розгляду
справи повідомлена належним чином,
причину неявки суду не сповістив.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог закону.

Як встановлено в судовому засіданні, 08
листопада 2004 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №
LGVPAK0198020N, відповідно до якого ОСОБА_4
отримав кредит у розмірі 424340.00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 06.11.2009
року (а.с. 14-17).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» і Клієнт 08.11.2004 року
уклали договір застави рухомого майна
(а.с. 20-23).

Згідно з договором застави Клієнт
надав в заставу автомобіль LEXUS, модель:
RX 300, рік випуску: 2004, тип ТЗ:
Легковий(джип), № кузова/шасі: НОМЕР_2,
реєстраційний номер: НОМЕР_3, що належав
на праві власності ОСОБА_4 (93200, АДРЕСА_2,
ІПН НОМЕР_1).

Судом встановлено, що зазначений
автомобіль ОСОБА_4 було відчужено 07.10.2009
року відповідачці у справі, що
підтверджується договором
купівлі-продажу транспортного засобу
(номерного агрегату) реєстраційний №
7-6515 від 07.10.2009 року. Під час продажу
вказаного автомобілю та оформлення
нотаріального продажу, автомобіль не
перебував під обтяженням, дані про
його заставу були відсутні, зворотно
позивач суду не довів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Нормами діючого законодавства не
передбачено захисту порушеного права
саме в межах заявлених вимог позивачем.
Позивачем не надано до суду доказів
тому, яким саме чином порушене його
право відповідачкою, оскільки остання
є добросовісним набувачем майна, яке
третя особа у справі відчужила.

У суду відсутні підстави для звернення
стягнення на заставне майно, оскільки
остання не перебувала у кредитних
правовідносинах з позивачем, не
передавала у заставу спірний
автомобіль та є добросовісним
набувачем.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на
захист цивільних прав та інтересів:
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємозв'язок
доказів у їх сукупності.

Подавши свої докази, сторони
реалізували своє право на доказування
і одночасно виконали обов'язок із
доказування, оскільки ст. 60 ЦПК
закріплює правило, за яким кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обов'язок із
доказування покладається також на
осіб, яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб, або
державні чи суспільні інтереси (ст. ст.
27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними
нормами встановлено як право на участь
у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і
обов'язок із доказування обставини при
невизнані них сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Крім того, суд безпосередньо не повинен
брати участі у зборі доказового
матеріалу.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов про звернення
стягнення на заставне майно заявлений
до ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а ні
повністю, а ні частково.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне судові витрати по
сплаті судового збору понесені
Публічним акціонерним товариством
комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
віднести за його рахунок.

На підставі викладеного, враховуючи, що
кредитні відносини врегульовано,
зокрема, главами 52, 53, 71 Цивільного
кодексу України, законами України: від 7
грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і
банківську діяльність»; від 5 червня 2003
року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня
1991 року № 1023-XII «Про захист прав
споживачів»; від 18 листопада 2003 року №
1255-IV «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»;
Декретом Кабінету Міністрів України
від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему
валютного регулювання і валютного
контролю», а також іншими
нормативно-правовими актами, у тому
числі виданими Національним банком
України у межах своїх повноважень,
визначених Законом України від 20
травня 1999 року № 679-XIV «Про Національний
банк України», керуючись статтями 41, 42,
99 Конституції України, статтею 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (РИМ, 4.XI.1950), керуючись ст.ст. 4-8, 10,
11, 15, 18, 57-60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 про
звернення стягнення - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового
збору понесені Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«ПРИВАТБАНК» віднести за його рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. В. Нізік