Справа № 127/2-4934/09
Провадження № 6/127/1559/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е. ,

за участю: секретаря Пєскова Є.Д.,

державного виконавця: Жовмір Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці подання
державного виконавця Староміського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Жовмір Юлії Петрівни про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась
державний виконавець Староміського
відділу державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Жовмір Юлія Петрівна із
поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов'язань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні
у Староміському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції перебуває
виконавче провадження № 30491952 з
примусового виконання виконавчого
листа Ленінського районного суду
Вінницької області № 2-4934 від 30.09.2009
року про стягнення аліментів з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400, 00
гривень, щомісячно, починаючи з 04.08.2009
року і до досягнення дитиною
повноліття. Державним виконавцем
23.12.2011 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Станом на 01.09.2014 року заборгованість
ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 10
400, 00 гривень. Рішення суду боржником не
виконується належним чином.

Вище викладене й стало підставою для
звернення державного виконавця до суду
із поданням про обмеження ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань.

Згідно ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд
негайно розглядає подання, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судовому засіданні державний
виконавець підтримала подання та
просила його задовольнити,
аргументуючи мотивами викладеними в
ньому.

Розглянувши подання, суд приходить до
висновку, що в його задоволенні слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
Староміському відділі державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції перебуває
виконавче провадження № 30491952 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-4934, виданого 30.09.2009 року
Ленінським районним судом м. Вінниці,
про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання сина -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400, 00
гривень, щомісячно, починаючи
стягнення з 04.08.2009 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод зазначено, що
кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті,
і до таких обставин віднесено, зокрема,
наявність в особи невиконаних
зобов'язань, покладених на неї судовим
рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України
передбачено право державного
виконавця на звернення до суду з
поданням про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб), погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового
виконання рішень, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Стаття 32 Закону України «Про виконавче
провадження» закріплює заходи
примусового виконання рішень.

Відповідно до підпункта «г» п. 11.1.1
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, подання державного
виконавця, зокрема, має містити
підтвердження факту ухилення боржника
від виконання зобов'язань.

Отже, з погляду значення
словосполучення «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч.
1 ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження», позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання.
Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст .10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню. Зокрема, задоволення такого
подання можливе лише за умови
«доведення факту ухилення боржника від
виконання зобов'язання».

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

З розрахунку заборгованості по сплаті
аліментів вбачається, що боржником
останній раз аліменти сплачувались за
червень 2012 року.

З подання, поданого державним
виконавцем Староміського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Жовмір Ю.П. вбачається
відсутність належних доказів ухилення
ОСОБА_2 від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням.

Суду не надано доказів того, що боржник
може виїхати за межі України, не
виконавши вказані зобов'язання.

В судовому засіданні державний
виконавець повідомила, що їй невідомо
чи знає боржник про здійснення
примусового виконання рішення суду.
Також, судом встановлено, що державним
виконавцем не перевірялась адреса
місця реєстрації/проживання боржника.
Матеріали виконавчого провадження для
огляду в судовому засіданні суду
надані не були.

Також, суду не надано жодних
доказів, які б давали підстави вважати,
що боржник отримав постанову про
відкриття виконавчого провадження, що
йому відомо яку суму і яким чином він
має сплачувати стягувачу.

Враховуючи вищевказані обставини і
зважаючи на положення вказаних норм,
суд приходить до переконання про
відсутність достатніх підстав для
задоволення даного подання.

На підставі викладеного та керуючись
Конституцією України, ст. 2 протоколу №
4 Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, Законом України
«Про виконавче провадження», ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити державному виконавцю
Староміського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції Жовмір
Юлії Петрівні в задоволенні подання
про тимчасове обмеження боржника -
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України
до виконання ним своїх зобов'язань.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: