АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції - Мазур І.В.
Доповідач - Андрієнко А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого судді Андрієнко
А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Редька О.А.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 03 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 03 лютого 2014 року подання
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ м.Києва про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у
праві виїзду за межі України
задоволено. Встановлено тимчасове
обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України за кордон до моменту
фактичного виконання зобов'язань
згідно з рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 07.11.2012 року і
виданого ним виконавчого листа
№2/2608/2144/12 від 08.05.2013 року про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 боргу в
розмірі 2 511 924 грн.

Не погоджуючись з вказаною
ухвалою суду, представник боржника
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та поставновити
нову, якою відмовити в задоволенні
подання, мотивуючи тим, що ухвала
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції
представник апелянта підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, ухвалу суду першої
інстанції скасувати та постановити
нову ухвалу про відмову у тимчасовому
обмеженні боржника у праві виїзду за
межі України.

Представник позивача просив
апеляційну скаргу відхилити, ухвалу
суду першої інстанції залишити без
змін.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваної ухвали, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі
України, суд першої інстанції виходив з
того, що боржник ухиляється від
виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Святошинського районного суду м. Києва
від 07.11.2012 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
03.04.2013 року, стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 борг по договору позики
від 31.05.2011 року у розмірі 315 000 доларів
США, що еквівалентно 2 509 101 грн., та
судові витрати по справі, а всього 2 511 924
грн. (а.с.106-107, 144-145).

Старшим державним виконавцем у ВДВС
Святошинського РУЮ м. Києва Святецьким
Д.В. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження № 38075760 від
22.05.2013 року та запропоновано боржнику в
7-денний термін виконати добровільно
рішення суду.

Як вбачається з актів державного
виконавця від 23.05.2013 року та від 21.05.2013
року за місцем реєстрації: АДРЕСА_1,
боржник фактично не проживає тривалий
час (майже півтора року) і його
теперішнє місце знаходження невідоме.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, в тому числі, якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням, -
до виконання цих зобов'язань (п.5 ч.1 ст.6).

Задовольняючи подання головного
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві , суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_2
має невиконані грошові зобов'язання та
добровільно не виконує зобов'язання
перед ОСОБА_4, оскільки його місце
знаходження невідоме.

Однак, повністю з такими висновками
суду першої інстанції погодитися не
можна, так як суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи.

Постановляючи ухвалу суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон, суд першої інстанції не
перевірив чи мав місце факт ухилення
боржника від виконання рішення суду
про стягнення з нього коштів на користь
стягувача, оскільки сам факт наявності
заборгованості не дає підстав для
задоволення подання про обмеження у
праві виїзду за кордон.

Ні державний виконавець в
поданні, ні суд першої інстанції в
ухвалі не зазначили в чому ж саме
полягає ухилення боржника та чи є його
дії винними саме щодо ухилення від
виконання рішення суду.

Суд не перевірив чи вручено боржнику
постанову про відкриття виконавчого
провадження та про добровільне
виконання рішення, не витребував у
державного виконавця доказів на
підтвердження ухилення боржника від
виконання рішень суду та не з'ясував ,
які дії вчинялися державним виконавцем
для примусового виконання рішення
суду.

Із наданих копій квитанцій за № 18-8058
від 9 вересня 2013 року та №144962399 від 6.09.2013
року вбачається, що ОСОБА_2 добровільно
перерахував на користь стягувача в
рахунок погашення боргу 200 000 грн.

Із копій постанов державного виконавця
вбачається, що на нерухоме та рухоме
майно боржника ОСОБА_2 накладено арешт
та призначено оцінку зазначеного
рухомого та нерухомого майна, а саме
земельні ділянки в Київській області,
квартиру та машиномісце в м.Одесі,
моторну яхту та прогулянкове судно.

ОСОБА_2 має постійне місце мешкання в
м.Києві, за яким він зареєстрований в
установленому законом порядку, і його
відсутність у квартирі під час
відвідування державного виконавця не
може бути підставою вважати, що боржник
ухиляється від виконання судового
рішення.

За таких обставин, колегія суддів
прийшла до висновку про скасування
ухвали суду першої інстанції та
відмову у задоволенні подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві оскільки суд першої
інстанції прийшов до помилкового
висновку про ухилення ОСОБА_2 від
виконання рішення суду, що не позбавляє
державного виконавця ,в разі
виникнення підстав, повторно
звернутися до суду із аналогічним
поданням.

Керуючись ст..ст. 311, 368 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного
суду м. Києва від 3 лютого 2014 року
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою в задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України громадянина
України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: