Справа № 488/5790/13-ц
Провадження № 2/488/304/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

07.04.2014 року
м. Миколаїв

Корабельний районний
суд м. Миколаєва у складі:

головуючої у справі судді -
Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської
міської ради, третя особа- Реєстраційна
служба Миколаївського міського
управління юстиції, про визнання права
власності на земельну ділянку,

У С Т А
Н О В И В :

У листопаді 2013р. позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, в якому
просив визнати за ним право власності
на земельну ділянку, площею 495 кв.м для
індивідуального житлового
будівництва, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:05:008:0034.

В обґрунтовування заявленого позову
позивач вказує, що 19 грудня 2007 року між
ним та ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу за реєстр. № 545. За цим
договором він придбав частку земельної
ділянки, площею 495кв.м. для
індивідуального житлового будівництва
за вказаною адресою.

Раніше земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1, площею 990кв.м., належала ОСОБА_3
на праві приватної власності, згідно з
Державним актом на право приватної
власності на землю, виданого Жовтневою
районною Радою народних депутатів
29.12.1992 року та зареєстрована в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 408 на
підставі рішення ХУІ сесії ХХІ
скликання Жовтневої районної ради від
20.11.1992 року.

Після укладеної угоди, відповідачка
отримала 07.08.2008 року Державний акт на
право власності на свою частку
земельної ділянки, площею 495кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №
98, кадастровий номер :05:008:0021.

Згідно рішенням виконавчого комітету
Миколаївської міської ради від 26.06.2013р.
за № 572, його земельній ділянці, площею
495кв.м. надано нову адресу: АДРЕСА_1. При
цьому він та відповідачка, направили
до компетентних органів заяву від
27.12.2011р. про те, що вони погодили план
розподілу земельної ділянки, площею
990кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та просили
видати їм окремі Державні акти на право
власності на земельну ділянку,
розміром 495кв.м. на ім'я ОСОБА_2 та
розміром 495кв.м. на ім'я ОСОБА_3

Для оформлення права власності на
земельну ділянку, в серпні 2013 р. він
отримав Витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку. Після
цього звернувся до реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції з наміром
зареєструвати за собою право власності
на земельну ділянку, що розташована по
АДРЕСА_1, однак отримав відмову,
оскільки з 01.01.2013р. державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно
проводиться органами державної
реєстрації прав у порядку, визначеному
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

У зв'язку з тим, що він не отримав на
свою частку земельної ділянки
Державного акту на право приватної
власності на землю, не можливо
здійснити реєстрацію права власності
земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Надати оригінал Державного акту на
право власності на земельну ділянку
від 29.12.1992 року у справах приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, яка
посвідчувала договір купівлі-продажу
за реєстр. № 545 від 19 грудня 2007 року
зберігається лише копія цього акту.

У зв'язку з тим, що він не зміг
надати правовстановлюючого документу
на право власності на земельну ділянку,
просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з'явився,
направив для участі у справі свого
представника, яка позовні вимоги
підтримала на підставах, викладених в
заяві, просила позов задовольнити в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання
свого представника не направив, надав
заяву про розгляд справи в його
відсутність, просив прийняти рішення
за наявними в справі матеріалами.

Третя особа - Реєстраційна служба
Миколаївського міського управління
юстиції, -в судове засідання свого
представника не направила, однак
надала письмові пояснення, в яких
зазначили, що у позивача є договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
19.12.2007р. , що надав йому право на
отримання державного акту,яким би
набувалося право власності на
земельну ділянку. Крім того у п.4.5 цього
договору зазначено, що цей договір
вважається укладеним з дня його
нотаріального посвідчення та є
підставою для одержання позивачем
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази
по справі, суд вважає позов таким, що
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно п.2 розділу 7 «Прикінцевих та
перехідних положень» Закону України
«Про державний земельний кадастр» від
07.07.2011р. земельні ділянки, право
власності (користування) на які виникло
до 2004 року, вважаються сформованими
незалежно від присвоєння їм
кадастрового номеру. А пунктом 10
вказаного Закону визначено, що
документи, якими було засвідчено право
власності або право користування
земельною ділянкою, і які видані до
вступу в силу цього Закону, є дійсними.

У відповідності до Закону України «Про
державний земельний кадастр» та
Порядку ведення Державного земельного
кадастру, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2012
року за № 1051, на підставі якого 01.01.2013
року втратила силу Постанова Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
порядку ведення Поземельної книги та
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельні ділянки і на право постійного
користування земельною ділянкою,
договорів оренди» від 09.09.2009 року за №
1021, внесення записів про відмову
державної реєстрації прав не
відноситься до кола повноважень
територіальних органів
Дежземагенства, а можливо у
відповідності до Закону України «Про
державну реєстрацію майнових прав на
нерухоме майно і їх обтяження» на
органи державної реєстрації прав, а
саме Державну реєстраційну службу
України та їх територіальних органів.

З положень ст. 126 ЗК України вбачається,
що право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється на
підставі вимог, передбачених Законом
України «Про державну реєстрацію
майнових прав на нерухоме майно та їх
обтяження».

У відповідності до Закону України «Про
державну реєстрацію майнових прав на
нерухоме майно і їх обтяження»
державна реєстрація майнових прав на
земельну ділянку здійснюється після
реєстрації земельної ділянки у
Державному земельному кадастрі.

Із п.10 ст. 79-1 ЗК України вбачається, що
після державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі здійснюється державна
реєстрація майнових прав на земельну
ділянку.

Згідно з ч.5 ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію майнових прав на
нерухоме майно і їх обтяження»
державна реєстрація майнових прав є
публічною та здійснюється органом
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державної реєстрації прав (Державна
реєстраційна служба України).

Як встановлено в судом, державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Миколаївського
міського управляння юстиції
Миколаївської області позивачу було
відмовлено в державній реєстрації прав
власності на земельну ділянку, площею
0,0495 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку
господарських будівель і споруд, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, у
зв'язку з відсутністю у позивача
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку-Державного акту на
право приватної власності на землю, при
цьому йому було рекомендовано вирішити
це питання у судовому порядку. Тому
позивач звернувся до суду з таким
позовом. ( а. с. 23)

Відповідно до приписів ч.1 ст.19 Закону
України «Про державну реєстрацію
майнових прав на нерухоме майно і їх
обтяження» вбачається, що державна
реєстрація здійснюється на підставі
таких документів, а саме: договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, виданих на підставі
вимог цього Закону; свідоцтва про право
власності , виданого органами
приватизації наймачам жилих приміщень
у державному і комунальному жилому
фонді; державних актів про право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом; рішень судів, які
набули законної сили; інших документів,
які підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно ,
пред'явлених органу державної
реєстрації прав сумісно з заявою.

Згідно договору купівлі-продажу від
19.12.2007р., посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, р. №5-1161,
позивач ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 частку
земельної ділянки, площею 495 кв.м. для
індивідуального житлового
будівництва, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, про що видано Витяг з
Державного реєстру правочинів, №
правочину 2584333. ( а. с. 4-5 )

Раніше вся земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1, площею 990кв.м., належала ОСОБА_3
на праві приватної власності, згідно з
Державним актом на право приватної
власності на землю, виданого Жовтневою
районною Радою народних депутатів
29.12.1992 року та зареєстрована в Книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю за № 408 на
підставі рішення ХУІ сесії ХХІ
скликання Жовтневої районної ради від
20.11.1992 року. ( а. с. 7-8 )

Після укладеної угоди з ОСОБА_2, ОСОБА_3
отримала 07.08.2008 року Державний акт на
право власності на свою половину
земельної ділянки, площею 495кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю за №
98, кадастровий номер :05:008:0021
після договору купівлі-продажу від
19.12.2007р. ( а. с. 13)

Згідно рішенням виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
від 26.06.2013р. за № 572, на половину
земельної ділянки, площею 495кв.м. ОСОБА_2
надано нову адресу: АДРЕСА_1. При цьому
сторони по справі направили до
компетентних органів заяву від 27.12.2011р.
про те, що вони погодили план розподілу
земельної ділянки, площею 990кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1 та просили видати їм
окремі Державні акти на право
власності на земельну ділянку,
розміром 495кв.м. на ім'я ОСОБА_2 та
розміром 495кв.м. на ім'я ОСОБА_3 ( а. с. 9, 14)

З доданого до позову Витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку № НВ-013 від
06.08.2013р. земельна ділянка площею 0,0495 га
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:05:008:0034, належить до комунальної
власності та відноситься до земель
житлової та громадської забудови, її
цільове призначення: для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд . ( а.
с.10)

У 2013 році для оформлення права
власності на земельну ділянку ОСОБА_2
звернувся до реєстраційної служби
Миколаївського міського управління
юстиції з наміром зареєструвати за
собою право власності на земельну
ділянку, що розташована по АДРЕСА_1,
однак отримав відмову, оскільки з
01.01.2013р. державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно проводиться
органами державної реєстрації прав у
порядку, визначеному Законом України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень». ( а.
с. 23 )

З урахуванням вищевикладеного суд
дійшов висновку, що позов
обґрунтований та підлягає задоволенню.
.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.373,374, 392 ЦК України,
ст.ст.79-1, 126 ЗК України, ст.ст. 3, 19 Закону
України ««Про державну реєстрацію
майнових прав на нерухоме майно і їх
обтяження», ст. 24 Закону України «Про
державний земельний кадастр» суд,

В И Р І
Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Миколаївської
міської ради, третя особа -
Реєстраційна служба Миколаївського
міського управління юстиції, про
визнання права власності на земельну
ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності
на земельну ділянку, площею 0,0495
гектарів для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер :05:008:0034.

На рішення суду може бути надана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Миколаївської області через
Корабельний районний суд м. Миколаєва.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В. Г. Циганок