АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7596/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
А.О. Сухоруков Доповідач -
Болтунова Л.М. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів
- Тамакулової В.О., Макарова М.О.

при секретарі
- Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу по апеляційній скарзі
ОСОБА_2 на рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська
від 22 липня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ «Омега Банк», треті особи:
Самарський віддів державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, ТОВ «
Факторингова компанія «Вектор плюс»,
ТОВ «Кредитні ініціативи» про визнання
частково недійсними договорів
факторингу, визнання незаконними дії з
передання та розголошення
персональних даних, заборону вчиняти
певні дії , -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звертаючись з
вказаним позовом до суду, послалась на
те, що ПАТ «SWEDBANK», правонаступником
якого є відповідач ПАТ «Омега Банк»
порушив її права в частині
розголошення її персональних даних, а
також право на звернення стягнення на
предмет іпотеки не може бути передане
іншій особі, а саме право вимоги за
іпотечним договором не може бути
предметом поступки за договором
факторингу, також розкриття
банківської таємниці та передання
третім особам інформації, що
стосується її. Про договори факторингу
вона дізналась з іншої справи. 28
листопада 2012 року ПАТ «SWEDBANK» та ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор плюс»
уклали договір факторингу № 15, за яким
банк відступає фактору права вимоги за
іпотечним договором. Після цього у той
же день, ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор плюс» уклала договір
факторингу з ТОВ «Кредитні
ініціативи», однак її про це не
повідомили. Кредитний договір
укладався в іноземній валюті - доларах
США, вона зверталась до банку з
проханням перевести розрахунки у
гривню, але відповіді не отримала.
Вважає, що за договором факторингу,
фактор не має необхідного обсягу
цивільної дієздатності юридичної
особи, у нього відсутні генеральна та
індивідуальна ліцензії НБУ на право
здійснення валютних операцій, як це
передбачено законом; він не має права
приймати від боржника грошові кошти у
іноземній валюті за кредитним
договором, а відтак і, укладати щодо неї
договори факторингу.

Тому, з урахуванням уточнень позивачка
просила суд визнати частково недійсним
договір факторингу № 15 від 28.11.2012 року,
укладений між ПАТ «SWEDBANK», та ТОВ
Факторингова компанія «Вектор плюс» та
ТОВ «Кредитні ініціативи» - додаток №1
до договору факторингу від 28.11.2012 року в
частині передачі (відступлення) прав
вимоги за кредитним договором №
0301/0608/71-118 від 13.06.2008 року. Визнати
частково недійсним договір факторингу
№ 15 від 28.11.2012 року в частині передачі
права на звернення стягнення на
предмет іпотеки, яке не може бути
передане іншій особі. Визнати
незаконними дії ПАТ «SWEDBANK», стосовно
передання та розголошення її
персональних даних третім особам.
Заборонити ТОВ «Факторингова компанія
«Вектор плюс» вчиняти подальші дії
стосовно передання її персональних
даних.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 липня 2014 року в
задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням
суду, позивачка подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, а також невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просила його скасувати, та прийняти
нове рішення, яким задовольнити її
позов в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з`ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтями 1077, 1078 ЦК України встановлено,
що за договором факторингу
(фінансування під відступлення права
грошової вимоги) одна сторона (фактор)
передає або зобов'язується передати
грошові кошти в розпорядження другої
сторони (клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Предметом договору
факторингу може бути право грошової
вимоги, строк платежу за якою настав
(наявна вимога), а також право вимоги,
яке виникне в майбутньому (майбутня
вимога).

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
іпотеку» відступлення прав за
іпотечним договором здійснюється без
необхідності отримання згоди
іпотекодавця, якщо інше не встановлено
іпотечним договором, і за умови, що
одночасно здійснюється відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Судом першої інстанції встановлено, що
28 листопада 2012 року між ПАТ «SWEDBANK» та
ТОВ Факторингова компанія «Вектор
плюс» укладено договір факторингу № 15,
за яким банк зобов'язався передати
грошові кошти в розпорядження ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор плюс»,
який в свою чергу відступив право
грошової вимоги, строк виконаних
зобов'язань за якою настав або виникне
до третіх осіб - боржників, включаючи
суму основного зобов'язання, процентів,
комісії та інших платежів.

У цей же день, 28 листопада 2012 року був
укладений договір факторингу між ТОВ
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»
та ТОВ «Кредитні ініціативи».

За витягом з додатку до договору
факторингу від 28 листопада 2012 року,
кредитний договір № 0301/0608/71-118
укладений від 13.06.2008 року перейшов на
право вимоги за цим договором до ТОВ
«Кредитні Ініціативи». Таким чином,
відбулася заміна кредитора у
зобов'язанні.

Згідно із п. 2.6.5 письмовий дозвіл від
банку не потрібен, якщо особа, яка має
намір ззридбати у фактора право вимоги
заборгованостей від боржника є
банківською або фінансовою становою (у
тому числі факторинговою компанією),
яка пов'язана відносинами контролю із
банківською установою.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог, правильно визначив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються, порушень норм
матеріального та процесуального права,
які є обов'язковою підставою для
скасування рішення - не встановлено,
справа розглянута в межах позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. А отже, колегія суддів вважає,
що рішення суду є законним і
обґрунтованим, і його слід залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: Болтунова Л.М.
Макаров М.О. Тамакулова В.О.