Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/4748/14
Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у складі:
головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Цар М.М.

за участю: представника позивача -
Свідрик Г.Р.

представника
відповідача(апелянта) - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові в залі суду
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 21 травня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» до ОСОБА_4 про
відшкодування вартості не облікованої
електричної енергії,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 21 травня 2014 року позов
Публічного акціонерного товариства
«Львівобленерго» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь Публічного
акціонерного товариства
«Львівобленерго» 10687 грн. 89 коп.
вартості не облікованої електричної
енергії та 229 грн. 40 коп. судових витрат.

Рішення суду оскаржила - відповідач
ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що вважає рішення суду незаконним і
необґрунтованим, та таким, що підлягає
скасуванню з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи та
неправильним застосуванням норм
матеріального права. Зокрема вказує на
те, що 17 грудня 2012 року працівниками
ЛМЕМ ПАТ «Львівобленерго» було
проведено перевірку роботи
електролічильника та складено акт про
порушення № 026326, яким встановлено
відсутність пломб з відбитками повірки
електролічильника, установлених в
місцях, вказаних в акті про
підключення, складеному в порядку,
визначеному ПКЕЕ (відсутні 2 пломби на
дооблікових автоматичних вимикачах).
Інші пломби, розміщені на приладі
обліку наявні, в належному стані.
Зазначений акт був переданий на
розгляд комісії ЛМЕМ про порушення
Правил користування електричною
енергією і за результатами розгляду
акту, яке відбулось 04.01.2013 року,
комісією було прийнято рішення, яким
вирішено провести нарахування обсягу
та вартості не облікованої електричної
енергії з дати контрольного огляду, але
не більше шести місяців на суму 10687,19
грн.. Судом не враховано, що з 2011 року
ОСОБА_4 припинила здійснення
підприємницької діяльності. Нежитлове
приміщень використовується з цього
часу нею та її родиною для
господарських потреб. При складанні
акту працівниками відповідача не було
дотримано Правил, зокрема акт
складався за відсутності споживача. В
якості уповноваженої особи, яка
ознайомлена з порушеннями викладеними
в акті вказаний ОСОБА_5, який жодних
доручень від неї на участь у складанні
акту, ані його підписання не отримував.
Також в акті мають бути зазначені зміст
виявленого порушення, із посиланням на
відповідні пункти Правил, проте в акті
не зазначено жодних посилань щодо
порушень на нормативні акти чи їх
норми. Крім того, на момент подання
позову до суду про стягнення вартості
не облікованої електричної енергії
позивачеві було відомо, що з 2011 року
ОСОБА_4 припинила здійснення
підприємницької діяльності. Нежитлове
приміщень використовується з цього
часу нею та її родиною для
господарських потреб. Таким чином, суд
не врахував при прийнятті рішення те,
що кваліфікація обставин, викладених в
акті про порушення та їх наслідків
(нарахування вартості не облікованої
електроенергії) проведено позивачем на
підставі нормативного акту, який не
може застосовуватись до мене як
споживача в силу наявного на момент
вчинення порушення та на момент
застосування санкції за його вчинення
статусу. Кваліфікація дій мала бути
проведена позивачем у відповідності до
іншого нормативного акту - Правил
користування електричною енергією для
населення. Вважаю, що висновки суду
щодо застосування такого нормативного
акту до зазначених обставин справи є
невірним і призвело до прийняття
незаконного рішення. Враховуючи
викладене вище просить суд скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким відмовити позивачу
у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання відповідач не
з'явилась, хоча була належним чином
повідомлена про час і місце судового
засідання. Участь у справі беруть
представники сторін. Відповідно до ч.2
ст.305 ЦПК України неявка сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі,
належним чином повідомлених про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача на
підтримання доводів апеляційної
скарги, представника позивача на її
заперечення, перевіривши матеріали
справи в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог в суді першої
інстанції, колегії суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, виходив з того, що
відповідач порушила обов'язки
споживача, а саме не повідомила ПАТ
«Львівобленерго» про відсутність
пломб з відбитками тавр
енергопостачальника, а відтак повинна
оплатити вартість електричної енергії
не облікованої внаслідок порушення
споживачем ПКЕЕ.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін які
беруть участь у справі. При цьому, кожна
із сторін зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень, а
обставини які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України
«Про електроенергетику» постачання
електричної енергії здійснюється на
підставі договору про постачання
електричної енергії, який укладається
між споживачем та постачальником
електричної енергії.

Судом та матеріалами справи
встановлено, що 30.01.2008р. між ВАТ
"Львівобленерго", правонаступником
якого є ПАТ "Львівобленерго" та ОСОБА_4
укладено Договір № 64796 про постачання
електричної енергії.(а.с.16-25) Відповідно
до умов вказаного договору
постачальник - ПАТ "Львівобленерго",
продає електричну енергію споживачу -
ОСОБА_4, для забезпечення потреб
електроустановок споживача, а споживач
сплачує постачальнику вартість
електроенергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору. Відповідно до Переліку
об'єктів і точок комерційного обліку
Споживач, електрична енергію
постачається у офіс за адресою АДРЕСА_1
та обліковується приладом обліку №
7357139.

Відповідно до п. 3.3 Правил користування
електричною енергією (надалі ПКЕЕ),
затверджених НКРЕ України № 28 від
31.07.1996 р., відповідальність за
збереження і цілісність розрахункових
засобі обліку електроенергії та пломб
відповідно до акту про опломбування
покладається на власника
електроустановки.

Відповідно до акту № 111542 про
опломбування та відповідальність за
збереження засобів обліку та пломб на
них від 21.12.2007 р.(а.с.36-37) у споживача
встановлено шість пломб, в тому числі
на автоматичному вимикачі дві пломби -
ЛВ 3886, ЛВ 3887. Встановлені пломби
прийняті на збереження ОСОБА_4 Також у
вказаному акті закріплено, що у разі
виявлення зриву пломби, зовнішнього
пошкодження приладу обліку споживач
зобов'язаний в письмовому вигляді
негайно повідомити про це
енергопостачальну компанію.

Як вбачається із акту № 026326 від 27.12.2012р.
за адресою: АДРЕСА_1, зафіксовано
порушення Правил користування
електричною енергією, а саме
відсутність пломб з відбитками тавр
енергопостачальника установлених у
місцях, вказаних в акті про
опломбування.

Про вказане пошкодження ОСОБА_4 не було
повідомлено енергопостачальника, чим
порушено обов'язки споживача, відтак
вказаний акт передано на розгляд
комісії ЛМЕМ.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
електроенергетику» споживач енергії
зобов'язаний додержуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Безпечну експлуатацію енергетичних
установок споживача та їх належний
технічний стан забезпечує сам
споживач. Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною
енергією.

Згідно ст.27 Закону України «Про
електроенергетику» правопорушення в
електроенергетиці тягне за собою
встановлену законодавством України
цивільну, адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Правопорушенням в електроенергетиці є
порушення вимог нормативно-правових
актів, пошкодження приладів обліку,
порушення правил користування
електроенергією.

Відповідно до п.6.40 ПКЕЕ, у разі
виявлення представниками
електропередавальної організації або
представниками постачальника
електричної енергії пошкоджень чи
зриву пломб, установлених у місцях,
указаних в акті про пломбування, або
пошкоджень відбитків тавр на цих
пломбах, пошкодження розрахункових
засобів обліку, явних ознак втручання в
параметри розрахункових засобів
(систем) обліку з метою зміни їх показів
перерахунок обсягу електричної
енергії, який підлягає оплаті,
здійснюється відповідно до Методики
визначення обсягу та вартості
електричної енергії, не облікованої
внаслідок порушення споживачами
правил користування електричною
енергією, затвердженої постановою НКРЕ
від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за
№ 782/12656.

Відповідно до п.4.2.3 договору № 64796
споживач сплачує постачальнику
вартість недоврахованої
електроенергії, розраховану виходячи
із приєднаної потужності
струмоприймачів та кількості годин їх
використання відповідно до Методики, у
разі таких дій споживача: пошкодження
засобів обліку електроенергії,
втручання в їх роботу, зняття пломб з
засобів обліку, інших умов, визначених
Методикою.

Відповідно до пп.2 п.2.1 Методики остання
застосовується на підставі акта
порушень, складеного з урахуванням
вимог ПКЕЕ, та в разі виявлення таких
порушень ПКЕЕ - пошкодження або
відсутності пломб з відбитками тавр
енергопостачальника чи інших
заінтересованих сторін, індикаторів,
установлених у місцях, указаних в акті
про пломбування, складеному в порядку,
визначеному ПКЕЕ, або в іншому
документів, який підтверджує факт
пломбування і передачу на збереження
приладів обліку, установлених пломб та
індикаторів.

При таких обставинах суд прийшов до
вірного висновку, що з відповідача на
користь позивача слід стягнути 10687,89
грн. вартості не до врахованої
електричної енергії.

Посилання апелянта на те, що акт був
складений із порушеннями не знайшло
підтвердження в судовому засіданні.

При цьому судова колегія приходить до
такого висновку з таких підстав.

Відносини з приводу постачання
електричної енергії регулюються ст. 714
ЦК України ст.ст. 26 - 27 Закону України
"Про електроенергетику", Правилами
користування електричною енергією,
затверджених НКРЕ України №28 від
31.07.1996р.(із наступними змінами).

Із Акту про порушення від 27.12.2012р.
вбачається, що його складено і
підписано трьома інспекторами ВРНС
ЛМЕМ - Прус Б.Н., Хахула В.З., Пироженко
В.М., в присутності ОСОБА_5 та погоджений
без зауважень, а відсутність пунктів
ПКЕЕ в акті не спростовує факту
вчиненого та виявленого порушення, а
тому не звільняє відповідача від
виконання обов'язків споживача.

Правомірність складання акту та
проведення нарахування підтверджено
Національною комісією, що здійснювала
державне регулювання у сфері
енергетики (НКРЕ) в листі №262/26/27-13 від
11.02.2013 року - відповіді на звернення
ОСОБА_5. В останньому зазначено, що НКРЕ
не вбачає в діях ПАТ «Львівобленерго»
порушень вимог ПКЕЕ та Методики.(а.с.48-50)

Безпідставним також, на думку колегії
суддів є і посилання апелянта на
необхідність проведення експертизи,
оскільки відповідно до п.2.1 ПКЕЕ
експертиза здійснюється з метою
отримання даних щодо дійсності пломб,
їх відповідність пломбам
заінтересованих організацій. Зважаючи
на те, що в акті зафіксований факт
відсутності пломби, а відтак відсутні
підстави для проведення експертизи.

Судова колегія враховує і те, що не
позивач доводить вину відповідача, а
відповідач доводить відсутність своєї
вини в силу презумпції заподіювача
шкоди.

У відповідності до ст.10 ЦПК України
сторони повинні були довести за
допомогою належних та допустимих
доказів, з урахуванням положень ст. ст.
57-59 цього ж Кодексу, зазначені ними
обставини.

Проте належні та допустимі докази, які
б спростовували встановлені порушення
відповідачем ПКЕЕ, апелянтом судовій
колегії не надані.

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд
правильно виходив із того, що позивачем
доведено факт порушення ПКЕЕ. Належних
та допустимих доказів на спростування
висновків суду матеріали справи не
місять та відповідачкою не надано.

Таким чином висновки суду відповідають
обставинам справи, суд правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права.

Інші доводи апелянта не спростовують
висновків суду, такі не ґрунтуються на
законі, спростовуються вищенаведеним.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що відповідно до ст.308
ЦПК України, апеляційну скаргу слід
відхилити, а рішення суду залишити без
змін. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 21 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції
- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справа шляхом подання касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою Апеляційного
суду.

Головуючий:
О.М.Ванівський

Судді:
М.Я.Богонюк

С.А.Шашкіна