АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 405/11
Номер провадження 22-ц/786/3014/14
Головуючий у 1-й інстанції Середа А.В.
Доповідач Гальонкін С. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого - судді : Гальонкіна С.А.

суддів: Панченка О.О., Прядкіної
О.В.,

при секретарі: Верещаці
М.М.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 08
листопада 2011 року по справі за поданням
державного виконавця Автозаводського
відділу Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Мороз Т.Г. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов'язань за виконавчим листом №
2-313/2010 від 29.03.2010 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2011 року державний виконавець
Автозаводського відділу Державної
виконавчої служби Кременчуцького МУЮ
звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у
праві виїзду за межі України до
виконання зобов'язань за виконавчим
листом № 2-313/2010 від 29.03.2010 року,
посилаючись на те, що на виконанні у
ВДВС перебуває виконавче провадження
по виконанню виконавчого листа № 2-313/2010
від 29.03.2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованості в сумі 329880,68 грн.
Підставами вважати, що боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
державний виконавець в поданні
зазначив значний термін невиконання
боржником своїх зобов'язань.

Ухвалою Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 08 листопада 2011 подання задоволено.

Тимчасово обмежено громадянину
України фізичній особі ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, право виїзду за кордон до
виконання нею зобов'язань за
виконавчим листом № 2-313/2010 від 29
березня 2010 року, виданого на підставі
рішення Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 22 січня 2010 року №
2-313/2010 про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором
в розмірі 329880 грн. 68 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу місцевого суду скасувати та
постановити нову, якою в задоволенні
подання державного виконавця
відмовити, посилаючись на порушення
місцевим судом норм процесуального
права.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний
суд змінює або скасовує ухвалу суду
першої інстанції і постановляє ухвалу
з цього питання, якщо воно було
вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права
або при правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть
процесуальної дії чи підстави її
застосування.

Задовольняючи подання державного
виконавця Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, місцевий суд виходячи з
положень ст. 377-1 ЦПК України, ЗУ «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», прийшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення подання, оскільки боржник
ОСОБА_1 станом на 19.10.2011 року не вчинила
жодних дій спрямованих на виконання
рішення суду, пояснень причини
несплати не надала.

Проте, з такими висновками суду колегія
суддів не погоджується, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
примусовому виконанні в
Автозаводському ВДВС Кременчуцького
МУЮ знаходиться виконавчий лист №
2-313/2010, виданий 29.03.2010 року
Автозаводським районним судом м.
Кременчука на підставі рішення
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 22
січня 2010 року.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 22 січня 2010 року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» заборгованість за
кредитом 329880,68 грн. та судові витрати -
1700 грн. державного мита і 120 грн. витрат
на ІТЗ.

11 жовтня 2011 року постановою державного
виконавця Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ відкрито виконавче
провадження.

Заявник посилається на те, що рішення
станом на час звернення до суду з
поданням не виконано та враховуючи
значний термін невиконання боржником
зобов'язань прийшов до висновку, що є
підстави вважати, що боржник
ухиляється від виконання рішення.

Державний виконавець при зверненні до
суду не зазначає, які саме дії боржника
свідчать про її умисне ухилення від
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника-фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» від 21 січня 1994 року регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 6 цього Закону
передбачено, що громадянинові України
може бути тимчасово відмовлено у
видачі паспорта та громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані аліменти, договірні чи
інші невиконані зобов'язання - до
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, а він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Звертаючись до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України, головний державний
виконавець Автозаводського ВДВС
Кременчуцького МУЮ не надав доказів
того, що ним вчинено всі дії,
передбачені Законом України «Про
виконавче провадження» спрямовані на
виконання рішення суду та погашення
боргу. Також не надано доказів того, що
боржник вчиняє дії, які унеможливлюють
чи ускладнюють виконання рішення суду,
що боржник за час виконання рішення
виїжджав за межі України, що призвело
до виникнення заборгованості, або
боржник безпідставно не з'являвся на
виклики державного виконавця.

Окрім копій виконавчого листа та
постанови про відкриття виконавчого
провадження, до матеріалів справи не
долучено жодних належних та допустимих
доказів на підтвердження, що дії чи
бездіяльність боржника полягають у
навмисному чи іншому свідомому
невиконанні нею зобов'язань,
покладених рішенням суду.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 вказує, що
будь-яких умисних дій спрямованих на
невиконання рішення суду не вчиняла,
після втрати роботи не мала можливості
своєчасно виконувати рішення.
Державним виконавцем для виконання
рішення суду в 2010 році було вилучено і
продано майно, що їй належало, а саме -
квартиру та автомобіль.

Колегія суддів вважає, що умисне
ухилення боржника від виконання
зобов'язання, що є єдиною і достатньою
підставою для застосування
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон, не знайшло свого
підтвердження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд не мав
достатніх підстав для тимчасового
обмеження боржника у праві виїзду за
кордон, а тому ухвала підлягає
скасуванню з постановленням нової про
відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.2, 312 ч.1
п. 2, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Автозаводського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 08
листопада 2011 року - скасувати.

В задоволенні подання державного
виконавця Автозаводського відділу
Державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Мороз Т.Г. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов'язань за виконавчим листом №
2-313/2010 від 29.03.2010 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і в касаційному порядку
оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис)
С.А.Гальонкін

Судді: (підпис)
О.О.Панченко

(підпис)
О.В.Прядкіна

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
С.А.Гальонкін