Провадження №2/761/5979/2014
03 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді
при секретарі Жигня
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду міста
Києва цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» про стягнення
У липні 2014 року Позивач звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11
жовтня 2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
банківського вкладу «Швейцарський
«Постійний» Здорова добавка»
«Квартальний» №662591/2013.
Відповідно до умов вказаного договору
вкладник розмістив у Банку депозитний
продукт (Вклад) в розмірі 7 760,00 євро під
6,5 % річних. Строк вкладу - 13 місяців.
Разом з тим, незважаючи на те, що 11
квітня 2014 року позивач повідомив
відповідача про бажання отримати весь
свій вклад у встановлену Договором
дату, 17 квітня 2014 року грошові кошти
позивача так і не були видані. При
цьому, як пояснив представник
відповідача, грошові кошти не видані
позивачу через відсутність готівки в
касі та введення банком обмежень на
повернення вкладів. Крім того, всі
неодноразові звернення позивача до
відповідача щодо повернення коштів
були залишенні останнім без уваги і до
теперішнього часу вклад позивачу так і
На підставі зазначеного та у зв'язку з
тим, що відповідач ухиляється від
повернення суми вкладу за Договором,
позивач просить суд позов задовольнити
в повному обсязі та стягнути з
відповідача на його користь 7 760 євро 00
центів та відсотки в розмірі 250 євро 13
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяви, в яких просить справу розглядати
у його відсутність, зазначив, що проти
заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання свого
представника не направив. Причини
неявки представника відповідача у
судове засідання невідомі. Судом
вживалися заходи щодо належного
повідомлення відповідача про дату, час
та місце розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224
Цивільного процесуального кодексу
України (надалі - ЦПК України) у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
обов'язки сторін та те, що позивач проти
заочного розгляду справи не заперечує,
суд, на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно
до ч. 1 ст. 225 ЦПК України, постановив
ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 11 жовтня 2013 року між позивачем та
відповідачем було укладено Договір
банківського вкладу «Швейцарський
«Постійний» Здорова добавка»
«Квартальний» №662591/2013.

Згідно умов п.п. 1.1, 1.3 Договору його
предметом є розміщення позивачем у
відповідача грошових коштів у розмірі
7760 євро 00 центів, строком зберігання на
13 (тринадцять) місяців, тобто до 11
листопада 2014 року. Також, відповідно до
п.п. 1.5 Договору відповідач зобов'язався
нараховувати проценти на суму вкладу з
розрахунку 6,5 % річних.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач свої зобов'язання за Договором
виконав належним чином, що
підтверджується квитанцією № 484265 від 11
жовтня 2013 року (а.с. 2). Проте, відповідач
вклад у строки, визначені Договором,
позивачу не повернув.

У квітні 2014 року позивач вирішив
достроково розірвати зазначений
кредитний договір, про що 11.04.2014 року
ним була подана відповідна заява на
ім'я голови правління банку, в якій
викладено прохання про закриття
депозиту та підготовку банком для
зняття суми депозиту. Однак, у
відповідь на свою заяву позивач
отримав від банку листа - відповідь №
249/Вд33 від 17.04.2014р., яким позивача
повідомлялося про те, що виплата
депозиту здійснюється відповідно до
чинного законодавства.

Відповідно до п.п. 2.1. Договору,
«підписуючи цей договір, вкладник
погоджується з викладеною пропозицією
банку щодо розміщення вкладником
вкладу на умовах, встановлених цим
договором та Правилами, доступними на
інтернет -сайті банку (мають на увазі
Правила відкриття та обслуговування
вкладних та поточних рахунків фізичних
осіб в ПАТ «ВіЕйБі Банк»). У п.п. 5.1.1.2. цих
Правих вкладник має право отримати
вклад та суму нарахованих процентів
згідно з умовами Договору. При цьому,
вимога вкладника про дострокове
повернення частини вкладу або всього
вкладу є підставою для розірвання
договору та повернення в зв'язку з цим
суми вкладу та нарахованих процентів у
повному обсязі.

Згідно до п.п. 5.2.2.8 цих Правил
передбачений обов'язок банку видати
вклад на вимогу вкладника.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України) за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором. Умова договору
про відмову від права на одержання
вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
кодексу, актів законодавства, а при
відсутності таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, ч. 1 ст. 612 ЦК України
передбачено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що оскільки відповідач свої
зобов'язання по поверненню вкладу у
строки, встановлені у Договорі
повністю не виконав, вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача суми
вкладу у розмірі 2760 євро 00 центів та 250
євро 13 центів - нараховані відсотки, є
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
525, 526, 612, 1058, 1060 ЦК України та керуючись
ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 209, 212-215, 218, 223-226, 232,
294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Всеукраїнський
Акціонерний Банк» (адреса: 04119, м. Київ,
вул. Дегтярівська, 27Т, )
на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму
заборгованості за договором
банківського вкладу у розмірі 7760 євро
00 центів, а також нараховані відсотки в
розмірі 250 євро 13 центів.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в
разі закінчення вищезазначених
строків або після розгляду справи
апеляційним судом, якщо його не
скасовано.

Суддя: