Номер провадження: 22-ц/785/6128/14
Головуючий у першій інстанції Жигулін
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Таварткіладзе О.М.,
Троїцької Л.Л.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 03
квітня 2014 року, в цивільній справі за
позовом Ізмаїльського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, Реєстраційної служби
Ізмаїльського міського управління
юстиції в Одеській області про
визнання договору купівлі-продажу
недійсними, витребування майна з
чужого незаконного володіння та
скасування державної реєстрації права
власності, -

встановила;

25.12.2013 року Ізмаїльська міжрайонна
прокуратура, яка діє в інтересах ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом, в якому
просила визнати договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений 03.08.2012 року між ОСОБА_5, який
діяв від імені та в інтересах ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 недійсним; витребувати від
ОСОБА_2 цю квартиру на користь ОСОБА_3;
зобов'язати Реєстраційну службу
Ізмаїльського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_2 на вказану вище квартиру,
посилаючись на наступні обставини;

Спірна квартира належала на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 є сином померлих власників
квартири. Він проживає у цьому
помешканні з моменту свого народження,
та зареєстрований у ньому у
встановленому законом порядку з 1981
року.

Після відкриття спадщини після смерті
батьків - ОСОБА_6 і ОСОБА_7, ОСОБА_3, як
спадкоємець першої черги за законом,
залишився проживати у вказаній
квартирі, а відповідач - ОСОБА_4 (рідний
брат ОСОБА_3) набув право власності на
цю квартиру на підставі рішення
Ізмаїльського міськрайсуду від 18
червня 2012 року. Через порушення прав
ОСОБА_3 вказане рішення було скасоване
рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду від 30 жовтня 2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами, та
ухвалене нове рішення, яким у
задоволенні позивних вимог ОСОБА_4 до
Ізмаїльської міської ради про визнання
права власності на квартиру АДРЕСА_1
відмовлено.

На підставі рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду від 18 червня 2012
року відповідач ОСОБА_4 03 серпня 2012 року
уклав с ОСОБА_2 договір купівлі-продажу
вказаної квартири з порушенням вимог
закону, оскільки не є власником цього
житла, а тому не набув права власності
та права розпорядження цим майном. Тому
укладений ним договір є недійсний,
оскільки суперечить вимогам закону.

Придбавши спірне житло ОСОБА_2
зареєстрував своє право власності в
Державному реєстрі речових прав, який
веде Реєстраційна служба
Ізмаїльського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області. Реєстрація
права власності на спірне майно
позбавляє права ОСОБА_3 оформити спірне
приміщення, як спадщину, після смерті
батьків, та зареєструвати у вказаному
реєстрі право власності на це майно.
Тому така реєстрація підлягає
скасуванню.

Рішенням Ізмаїльського міськрайсуду
від 03 квітня 2014 року позов Ізмаїльської
міжрайонної прокуратури, яка діє в
інтересах ОСОБА_3, задоволений у
повному обсязі. Визнано недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений 03.08.2012 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2; квартира АДРЕСА_1
повернута ОСОБА_3; зобов'язано
Реєстраційну службу Ізмаїльського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області скасувати державну
реєстрацію права власності ОСОБА_2 на
квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі вказуючи,
що;

- ОСОБА_3 мав достатньо часу для
прийняття спадщини після смерті
батьків, але цього не зробив,

- позивачем не доведено, що ОСОБА_3 на
час смерті батьків проживав разом з
ними, а наявність його реєстрації за
місцем помешкання не є доказом його
проживання у спірній квартирі,

- у прокуратури не було правових
підстав представляти інтереси ОСОБА_3 в
суді, оскільки він є дієсрособним і
може представляти свої інтереси в суді
самостійно,

- апелянт є добросовісним набувачем,
оскільки умови укладеного договору
купівлі-продажу квартири він виконав у
повному обсязі.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за наступних підстав.

За правилами ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги
Ізмаїльського міжрайонного прокурора,
заявлені в інтересах ОСОБА_3 та
визнаючи недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який
укладений 03.08.2012 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з
того, що право власності на вказану
квартиру ОСОБА_4 набуте без належних
правових підстав, а укладений договір
не спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
що відповідно до вимог ч.1ст.215 ЦК
України, що є підставою для визнання
цього правочину недійсним. Оскільки
квартира вибула із користування і
власності ОСОБА_3 не з його волі,
відповідно до п.3ч.1ст.388 ЦК України вона
підлягає поверненню власнику і
користувачу цього майна.

Зобов'язуючи Реєстраційну службу
Ізмаїльського міжрайонного управління
юстиції в Одеській області скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
відповідно до ст.ст.386-387, 391 ЦК України
така реєстрація є незаконною, та
порушує права ОСОБА_3, оскільки він
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право власності на це
майно, яке є спадщиною після смерті
його батьків.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають обставинам
справи, та нормам матеріального і
процесуального права.

Згідно ст.203 ЦПК України;

1. Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

3. Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними.

Відповідно до ч.1,ч.3ст.215 ЦПК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо
не встановлена законом, але одна із
сторін або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий право чин
може бути визнаний судом недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи
спірна квартира належала на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_3 є сином померлих власників
квартири. Він проживає у цьому
помешканні з моменту свого народження,
та зареєстрований у ньому у
встановленому законом порядку з 1981
року.

Після відкриття спадщини після смерті
батьків - ОСОБА_6 і ОСОБА_7, ОСОБА_3, як
спадкоємець першої черги за законом,
залишився проживати у вказаній
квартирі, а відповідач - ОСОБА_4 (рідний
брат ОСОБА_3) набув право власності на
цю квартиру на підставі рішення
Ізмаїльського міськрайсуду від 18
червня 2012 року.

03.08.2012 року ОСОБА_5, який діяв від імені
та в інтересах ОСОБА_4, продав за
нотаріально посвідченим договором
купівлі-продажу ОСОБА_2 вказану вище
квартиру, право власності на яку
покупець зареєстрував в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Через порушення прав ОСОБА_3 щодо
володіння, користування та
розпорядження вказаною вище квартирою,
як спадщиною, що залишилася після
смерті його батьків, рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду від
30 жовтня 2013 року було скасоване рішення
цього ж суду від 18 червня 2012 року у
зв'язку з нововиявленими обставинами,
та ухвалене нове рішення, яким у
задоволенні позивних вимог ОСОБА_4 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на квартиру АДРЕСА_1 - відмовлено.

Отже, укладаючи договір
купівлі-продажу спірної квартири
ОСОБА_4 розпорядився цим майном не
будучи його власником. Тому, визнаючи
вказаний договір недійсним суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
право власності на вказану квартиру
набуте без належних правових підстав і
не спрямоване на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
що відповідно до ч.1ст.215 ЦК України є
підставою для визнання правочину
недійсним.

Зобов'язуючи реєстраційну службу
Ізмаїльського міського управління
юстиції в Одеській області скасувати
державну реєстрацію права власності
ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 суд першої
інстанції правомірно виходив з того, що
відповідно до ст.ст.386-387, 391 ЦК України
така реєстрація є незаконною, та
порушує майнові права ОСОБА_3, оскільки
він позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право власності на це
майно, що є спадщиною після смерті його
батьків, та безперешкодно
користуватися ним.

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
висновків суду першої інстанції не
спростовують, та не містять правових
підстав, передбачених ст.309 ЦПК України
для скасування рішення суду першої
інстанції, та ухвалення нового рішення
про відмову позивачу в задоволенні
позову. Апелянтом не надано доказів
того, що ОСОБА_3 на час смерті своїх
батьків не проживав разом з ними.
Представництво ОСОБА_3 в суді
прокуратурою Ізмаїльської міжрайонної
прокуратури вчинене відповідно до
вимог Закону України «Про прокуратуру»
(ст.36-1), так як він є інвалідом 2 групи з
дитинства і не має можливості
самостійно представляти свої інтереси
в суді. Апелянт є добросовісним
набувачем, але спірне майно
витребуване у нього у зв'язку з тим, що
вибуло з власності і користування
ОСОБА_3 мимо його волі.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.П.
Фальчук

О.М.
Таварткіладзе

Л.Л.Троїцька

Номер провадження: 22-ц/785/6128/14

Головуючий у першій інстанції Жигулін
С. М.

Доповідач Фальчук В. П.

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Таварткіладзе О.М.,
Троїцької Л.Л.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 03
квітня 2014 року, в цивільній справі за
позовом Ізмаїльського міжрайонного
прокурора в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, Реєстраційної служби
Ізмаїльського міського управління
юстиції в Одеській області про
визнання договору купівлі-продажу
недійсними, витребування майна з
чужого незаконного володіння та
скасування державної реєстрації права
власності, -

встановила;

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 03 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області: В.П.
Фальчук

О.М.
Таварткіладзе

Л.Л.Троїцька