У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2
подану представником ОСОБА_3 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 16 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 07 серпня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2
до Київської міської ради, треті особи:
Головне управління Держземагенства у
м. Києві, Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання права власності на земельну
ділянку та зобов'язання здійснити
реєстрацію речового права на нерухоме
майно,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з вище
зазначеним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 25.12.2007 року ОСОБА_2
звернувся до Київської міської ради з
клопотанням про надання безоплатно у
приватну власність земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд у Деснянському
районі м. Києва в межах норм
безоплатної приватизації, посилаючись
на неприйняття відповідачем у
встановлені законом строки
відповідного рішення з вказаного
питання. Відповідно до зави про
зменшення розміру позовних вимог
позивач просив визнати за ним право
власності на земельну ділянку площею
0,10 га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :62:512:0014.
Зобов'язати Реєстраційну службу
Головного управління юстиції в м. Києві
провести реєстрацію у державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
та видати позивачу Свідоцтво на право
власності на земельну ділянку площею
0,10 га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1,
кадастровий номер :62:512:0014.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 16 червня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 07
серпня 2014 року, в задоволені позову
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави недоплачену суму
судового збору у розмірі 3411 грн.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у
відкритті касаційного провадження
слід відмовити, оскільки касаційна
скарга є необґрунтованою і викладені в
ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, в повному обсязі з'ясував
всі обставини по справі, перевірив
обґрунтування позовних вимог та
заперечення проти позову, дав їм
належну оцінку, вірно визначилися з
характером спірних правовідносин, які
виникли між сторонами, вірно
застосував норму матеріального права і
обґрунтовано дійшли висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. ст. 328, 335 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 подану
представником ОСОБА_3 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 16 червня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 07 серпня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2
до Київської міської ради, треті особи:
Головне управління Держземагенства у
м. Києві, Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві, про
визнання права власності на земельну
ділянку та зобов'язання здійснити
реєстрацію речового права на нерухоме
майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович