Справа №1804/1436/12 Головуючий у суді у 1
інстанції - Демченко Ю.Л.Номер
провадження 22-ц/788/1692/14 Суддя-доповідач -
Кононенко О. Ю. Категорія - 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання
-

Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою Кредитної
спілки «Аккорд»

на рішення Глухівського
міськрайонного суду Сумської області
від 29 липня 2014 року

у справі за позовом Кредитної спілки
«Аккорд» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н
о в и л а :

Рішенням Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 29 липня 2014
року позов КС «Аккорд» залишено без
задоволення.

В апеляційній скарзі КС «Аккорд»,
посилаючись на необґрунтованість
рішення суду, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

При цьому зазначає, що ксерокопія
генерального договору від 01 лютого 2008
року між ВАТ «Плюсбанк», КС «Аккорд» та
компанією ТОВ «Акорд Плюс» про
відступлення прав за кредитними
договорами КС «Акорд» є не належним
доказом, оскільки не засвідчена
належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення відповідача ОСОБА_4, який
заперечував проти доводів скарги,
вивчивши матеріали справи і
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що 31 березня 2008 року між
позивачем в особі керівника
Глухівського відділення КС «Аккорд»
Крученко С.В. і відповідачем був
укладений договір, за умовами якого
позивач зобов'язувався надати
відповідачу у кредит грошові кошти на
споживчі цілі у сумі 2750 грн. на строк 12
місяців - з 31 березня 2008 року по 31
березня 2009 року, а відповідач -
повернути кредит та сплатити проценти
за користування кредитом і інші
платежі, передбачені договором ( а.с. 7 -8
).

Факт укладення договору та отримання
зазначеної суми у позивача відповідач
не заперечує.

Протягом періоду з 30 квітня 2008 року по 25
березня (включно) 2009 року відповідач
відповідно до визначеного п. 4.3
Договору графіку платежів щомісячно
проводив оплату необхідних платежів і
загалом за цей період вніс до каси у
Глухівському відділенні позивача та
перерахував через банківські установи
на банківські рахунки, які йому
надавались працівниками Глухівського
відділення позивача, 3446 грн. 10 коп.

При цьому, 30 квітня, 31 травня і 01 липня
2008 року відповідач вносив обумовлені
графіком суми коштів готівкою
безпосередньо у касу Глухівського
відділення позивача.

31 липня, 20 серпня, 26 вересня, 24 жовтня, 20
листопада, 26 грудня 2008 року, 30 січня та 26
лютого 2009 року - на поточний
банківський рахунок ВАТ «Плюс Банк» №
НОМЕР_1 через Глухівське відділення
Ощадбанку України та Глухівське
відділення АКБ «Правексбанк».

25 березня 2009 року (останній платіж) - на
поточний рахунок КС «Аккорд» № НОМЕР_2
через АКБ «Правексбанк» (а.с. 55-59).

Судом також встановлено, що визначені
графіком за договором грошові суми
відповідач перераховував на ті поточні
банківські рахунки, які йому
надавались працівниками Глухівського
відділення позивача. Номери цих
рахунків змінювались керівництвом КС
«Аккорд» і повідомлялись працівникам
Глухівського відділення з головного
офісу позивача, а вони повідомляли ці
номери банківських рахунків
позичальникам за кредитними
договорами, в тому числі й відповідачу.

Зі змісту приєднаної до справи копії
генерального договору без номеру від 01
лютого 2008 року вбачається, що між ВАТ
«Плюс Банк», КС «Аккорд» та компанією
ТОВ «Аккорд Плюс» був укладений
генеральний договір, предметом якого
були умови і порядок придбання ВАТ
«Плюс Банк» у КС «Аккорд» (відступлення
Спілкою на користь банку), за
посередництва компанії, прав
кредитодавця за кредитними договорами,
які укладались між КС «Аккорд» в якості
кредитодавця з позичальниками -
фізичними особами (а.с. 125).

За змістом наданого суду відповідачем
оригіналу письмового попередження,
надісланого йому головою правління
позивача Велікдановим С.В. 12 липня 2010
року, йому пропонувалось погасити
заборгованість за договором на
розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 у ПАТ
КБ «Агрокомбанк» (а.с. 75).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову КС «Аккорд», суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач виконав у повному обсязі
усі взяті на себе зобов'язання за
умовами укладеного з позивачем
договору.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позивальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку; зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу; зобов'язання має грунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 527 ЦК
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту; кожна із
сторін у зобов'язанні має право
вимагати доказів того, що обов'язок
виконується належним боржником або
виконання приймається належним
кредитором чи уповноваженою на це
особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до положень ст. 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до п.4.1 договору
погашення заборгованості за отриманим
кредитом відповідачем мало
проводитися шляхом зарахування коштів
на рахунок позивача або шляхом
внесення коштів в касу позивача
готівкою.

Пунктом 4.3 договору його сторони
погодили рекомендований графік
платежів, які відповідач протягом
періоду дії договору мав помісячно
сплачувати позивачу у вигляді
конкретних сум на погашення кредиту з
урахуванням процентів (а.с. 7).

Судом встановлено і позивачем не
спростовано, що визначені графіком за
договором грошові суми відповідач
перераховував на ті поточні банківські
рахунки, які йому надавались
працівниками Глухівського відділення
позивача.

Враховуючи надані відповідачем
квитанції щодо сплати заборгованості
за кредитним договором на загальну
суму 3446 грн. 10 коп. ( а.с. 55-59), а також те,
що між ВАТ «Плюс Банк», КС «Аккорд» та
компанією ТОВ «Аккорд Плюс» укладений
генеральний договір, предметом якого є
відступлення Спілкою на користь Банку,
за посередництва Компанії, прав
кредитодавця за кредитними договорами,
які укладались між КС «Аккорд» в якості
кредитодавця і позичальниками -
фізичними особами, колегія суддів
вважає, що відповідач повернув кредит
та сплатив обумовлені в договорі
проценти у повному обсязі, а отже
висновок місцевого суду про
відсутність законних підстав для
задоволення позову КС «Аккорд» є
правильним.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 3 ст. 10,
ч. 1 ст. 60 ЦПК України, позивач не надав
суду належних та допустимих письмових
доказів на підтвердження своїх
позовних вимог.

Посилання КС «Аккорд» в апеляційній
скарзі на те, що ксерокопія
генерального договору від 01 лютого 2008
року між ВАТ «Плюсбанк», КС «Аккорд» та
компанією ТОВ «Акорд Плюс» є не
належним доказом, колегія суддів
вважає не обґрунтованим, оскільки
копія договору засвідчена печаткою та
підписом уповноваженого представника
ПАТ «Ідея Банк», який є
правонаступником ВАТ «Плюс Банк», яке у
2009 році було перейменовано на ПАТ «Плюс
Банк» ( а.с. 125-127 ).

Доводи заявника апеляційної скарги про
допущені при розгляді справи судом
першої інстанції процесуальні
порушення не впливають на правильність
оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції є законним і
обґрунтованим, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
підстави для його зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.
ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Аккорд» відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного
суду Сумської області від 29 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -