Справа № 189/1707/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретарі
Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з
позовом до відповідача про стягнення
аліментів на утримання доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею
повноліття. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначає, що
відповідач є рідним батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з
позивачем та знаходиться на її
утриманні. Відповідач не надає в
добровільному порядку матеріальної
допомоги, ухиляється від сплати
аліментів на її користь на утримання
неповнолітнього. Тому позивач просить
стягнути з відповідача на її користь
аліменти у розмірі 1/4 частини від
заробітку (доходу), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з дати подачі позовної заяви
до суду.

У судове засідання сторони не
з'явились, направивши суду заяви про
розгляд справи за їх відсутності.
Позивачка у заяві від 20.10.2014 року позов
підтримала. Відповідач у заяві від
20.10.2014 року проти задоволення позовних
вимог заперечує, посилаючись на те, що
не працює і в нього немає коштів.
Зазначив, що другої сімї і дітей у нього
немає.

Дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, повно та
всебічно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги з
огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що сторони
мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4) .

Дитина проживає разом з
позивачем і перебуває на її утриманні.
Вказана обставина визнана сторонами і
відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не
підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 180 СК України,
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Оскільки відповідач є батьком
неповнолітньої дитини, домовленості
(договору) щодо сплати аліментів на
утримання дитини між сторонами у
справі досягнуто не було, суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення аліментів
підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. При цьому,
згідно ст. 184 СК України розмір
аліментів у твердій грошовій сумі
визначається, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу отримує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення .

При визначенні розміру аліментів
суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини та
сторін, той факт, що дитина мешкає разом
із позивачем та потребує утримання, та
те, що відповідач є працездатним, не
надав суду доказів про наявність у
нього інших дітей, непрацездатних
дружини, батьків, дітей та про
проведення з нього стягнень на
утримання зазначених осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного
кодексу України мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про те, що вбачаються підстави
для стягнення з відповідача аліментів
на утримання дитини у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до повноліття
дитини.

Заперечення позивача проти
задоволення позовних вимог не
приймаються судом, оскільки відповідно
до чинного законодавства батьки у двох
зобов'язані утримувати дитину.
Посилання про те, що відповідач не
працює і не має грошей також не
приймаються судом, оскільки відповідач
є працездатним, інвалідом не являється
(довідок до матеріалів справи не
додавалось). Відповідачем взагалі не
надано жодних документів на
підтвердження його заперечень.

Вирішуючи при ухваленні рішення
питання про розподіл судових витрат
між сторонами, суд бере до уваги, що
згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
судовий збір" позивача було звільнено
від сплати судового збору при
зверненні до суду, тому відповідно до ч.
3 ст. 88 ЦПК України судовий збір
підлягає стягненню з відповідача в
дохід держави у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України
суд допускає негайне виконання рішень
у справах про стягнення аліментів - у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215
, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
утримання неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі
1/4 частини всіх видів заробітку
(доходу), але не менш ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, починаючи з 05
жовтня 2014 року та до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
судовий збір на користь держави у
розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу
за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Покровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
К.С. Лукінова