Справа № 463/1102/14
Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/783/5118/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого судді Савуляка
Р.В.,

суддів: Бермеса І.В.,
Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Азенко
М.В.,

з участю: представника ТзОВ
"Виробничо-комерційне підприємство
"Гранула" - Гринишина М.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 04 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
"Гранула" про заміну дати звільнення, -

ВСТАНОВИЛА:

03 квітня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що він працював у відповідача з 01
червня 2007 року на посаді заступника
директора.

Згідно наказу № 01 від 07 жовтня 2013 року
був звільнений з роботи з 30 листопада
2011 року за власним бажанням на підставі
ст.38 КЗпП України.

Дії відповідача вважав неправомірними
та просив змінити дату його звільнення
з посади ТзОВ "ВКП "Гранула" з 30
листопада 2011 року на 07 жовтня 2013 року та
поновити строк звернення до суду,
оскільки такий пропущений з поважних
причин (а.с. 1-3).

Оскаржуваним рішенням Личаківського
районного суду м. Львова від 04 червня 2014
року відмовлено у задоволенні позову
ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-комерційне підприємство
"Гранула" про заміну дати звільнення.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те,
що рішення суду є незаконним та
необгрунтованим з мотивів неповноти
з'ясування обставин справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що суд не дав йому
можливості довести поважність причин
пропуску строку давності та відмовив в
допиті свідка.

Просить рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 04 червня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив.

30 вересня 2014 року на адресу
Апеляційного суду Львівської області
поступило клопотання адвоката ОСОБА_4,
поданого в інтересах ОСОБА_3, про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із зайнятістю в іншому процесі, яке
колегією суддів було відхилено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача - Гринишина
М.С. на заперечення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України,
працівник може звернутися з заявою про
вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення копії наказу про звільнення
або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами трудових спорів» № 9
від 06 листопада 1992 року, встановлені
ст.ст. 228, 223 КЗпП України строки
звернення до суду застосовуються
незалежно від заяви сторін. У кожному
випадку суд зобов'язаний перевірити і
обговорити причини пропуску цих
строків, а також навести у рішенні
мотиви, чому він поновлює або вважає
неможливим поновити порушений строк.
Передбачений ст.233 КЗпП України
місячний строк поширюється на всі
випадки звільнення незалежно від
підстав припинення трудового договору.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, згідно наказу №14 від 01
червня 2007 року ОСОБА_3 прийнятий на
роботу у ТзОВ "Виробничо-комерційне
підприємство "Гранула" на посаду
заступника директора з 01 червня 2007 року
на підставі його заяви (а.с. 4, зворот).

01 червня 2007 року між директором ТзОВ
«ВКП «Гранула» Цьомою М.І. та ОСОБА_3
укладено трудовий договір, який
регулює трудові відносини щодо
виконання обов'язків заступника
директора (а.с. 5)

Наказом № 01 від 07 жовтня 2013 року ОСОБА_3
звільнено з роботи за власним бажанням
відповідно до ст.38 КЗпП України з 30
листопада 2011 року, про що зроблено
відповідний запис у трудовій книжці
позивача (а.с. 6, 7).

З матеріалів справи убачається, що
позивача ознайомлено з наказом про
його звільнення від 07 жовтня 2013 року, що
підтверджується його особистим
підписом про ознайомлення з даним
наказом (а.с.6). Трудову книжку йому
видано 07 жовтня 2013 року, про що сам
позивач зазначає у позовній заяві (а.с.
2).

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вручена копія
наказу про звільнення та видано
трудову книжку 07 жовтня 2013 року, а він
звернувся до суду лише 03 квітня 2014 року,
належних доказів поважності пропуску
строку звернення до суду не представив,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що позивач пропустив
строк звернення до суду, передбачений
ч. 1 ст. 233 КЗпП України, що є підставою
для відмови в позові.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив характер спірних
правовідносин, дав належну оцінку
доказам, які є в матеріалах справи,
встановив фактичні обставини справи,
правильно застосував матеріальний
закон, під час розгляду справи не
допустив порушень процесуального
закону, доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими і не спростовують
висновків суду, а тому апеляційну
скаргу необхідно відхилити, рішення
суду залишити без змін.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313,
п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 04 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили шляхом
подачі касаційної скарги.

Головуючий :
Савуляк Р.В.

Судді:
Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.