Справа № 0312/2864/2012 Головуючий у 1
інстанції: Нєвєров І.М. Провадження №
22-ц/773/1580/14 Категорія: 47 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Стрільчука В.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Шугаловій О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до
Нововолинської міської ради, ОСОБА_4
про визнання незаконними та скасування
рішень Нововолинської міської ради та
державного акта на право власності на
земельну ділянку за апеляційними
скаргами позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на
ухвалу Іваничівського районного суду
від 17 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Нововолинського міського
суду від 21 січня 2013 року у задоволенні
позову відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 21
лютого 2013 року вирішено питання про
судові витрати.

Постановлено стягнути з позивачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в дохід держави, з
кожного, по 860 грн. 26 коп. судового збору
за позовну вимогу майнового характеру
про визнання незаконним та скасування
державного акта серії ЯД № 347086 від 20
серпня 2009 року про право власності на
земельну ділянку площею 0,0897 га., що за
адресою: АДРЕСА_1, виданого ОСОБА_5

Зазначені рішення набрали законної
сили після їх перегляду в апеляційному
порядку 01 листопада 2013 року.

02 липня 2014 року позивачі ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 подали до суду заяву про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами вказаних рішень суду.

Ухвалою Іваничівського районного суду
від 17 вересня 2014 року дану заяву
залишено без задоволення.

В апеляційних скаргах позивачі ОСОБА_3
та ОСОБА_1 просять скасувати цю ухвалу і
направити справу на новий розгляд,
покликаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм процесуального права.

Апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з таких
мотивів.

Згідно із встановленими судом
обставинами справи рішенням
Нововолинської міської ради від 22
серпня 2006 року № 6/6 безоплатно передано
у приватну власність земельні ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку з господарськими
спорудами громадянам при умові
укладення договорів сервітутів, яким, в
тому числі, було передано у приватну
власність ОСОБА_5 земельну ділянку
площею 0,0897 га по АДРЕСА_1. Рішенням
Нововолинської міської ради від 25
березня 2009 року № 28/11 затверджено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки та передано у
приватну власність ОСОБА_5 земельну
ділянку площею 0,0897 га за вказаною
адресою для будівництва і
обслуговування житлового будинку з
господарськими спорудами. Відділом
містобудування та архітектури
Нововолинської міської ради,
Нововолинським міським відділом
земельних ресурсів було погоджено
проект відведення земельної ділянки
ОСОБА_5 за рахунок земель житлової
громадської забудови.

На підставі рішення Грядівської
сільської ради Нововолинського району
від 12 лютого 1997 року № 8/3 відповідачу
ОСОБА_5 було видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0, 28 га, яка розташована на
території Грядівської сільської ради,
а на підставі рішення Нововолинської
міської ради від 25 березня 2009 року № 28/11
на ім'я ОСОБА_5 був виданий Державний
акт на право власності на земельну
ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1
Волинської області.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у своїй позовній заяві
просили суд визнати незаконним і
скасувати рішення Нововолинської
міської ради № 6/6 від 22 серпня 2006 року
про надання ОСОБА_5 дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,0897 га для
будівництва і обслуговування будинку і
господарських споруд, яка розташована
по АДРЕСА_1; рішення Нововолинської
міської ради № 28/11 від 25 березня 2009
року про затвердження проекту
землеустрою та про передачу у приватну
власність ОСОБА_5 земельної ділянки
площею 0,0897 га для будівництва та
обслуговування будинку і
господарських споруд за цією ж адресою;
рішення Нововолинської міської ради №
4/5 від 23 грудня 2010 року «Про розгляд
заяв громадян на приватизацію та
оренду земельних ділянок» в частині п. 9
про залишення в силі рішення міської
ради № 28/11 від 25 березня 2009 року;
Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯД № 347086 від 20
серпня 2009 року, виданий ОСОБА_5, та
зобов'язати відділ містобудування і
архітектури, а також міську раду
внести в генеральний план забудови м.
Нововолинська проїзди до будинків
АДРЕСА_1

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1
обґрунтовували тим, що, на їх думку,
ОСОБА_5 незаконно передали у приватну
власність земельну ділянку по АДРЕСА_1,
оскільки раніше йому безоплатно була
передана у власність земельна ділянка
в с. Низкиничі Іваничівського району і,
крім того, на земельній ділянці по вул.
Мічуріна був облаштований проїзд до
будинків №№ 1 і 3.

Відмовляючи в задоволенні позову
рішенням від 21 січня 2013 року,
Нововолинський міський суд виходив з
того, що рішенням Нововолинської
міської ради від 12 вересня 2006 року № 6/30
ОСОБА_5 було відмовлено у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 та
передачу її безоплатно у приватну
власність. ОСОБА_5 оскаржив це рішення
до суду в порядку адміністративного
судочинства. Оцінку щодо правомірності
винесеного рішення № 6/30 від 12 вересня
2006 року було дано Нововолинським
міським судом у постанові від 18 грудня
2006 року. Встановлено, що поданий ОСОБА_5
проект землеустрою відповідає вимогам
ст. ст. 116, 118 ЗК України та не взято до
уваги заперечення про те, що спірна
земельна ділянка вже використовується
мешканцями вулиці. У зв'язку з
вищевикладеним суд першої інстанції
визнав п.3 рішення Нововолинської
міської ради від 12 вересня 2006 року № 6/30
нечинним та зобов'язав Нововолинську
міську раду прийняти рішення, яким
затвердити проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки ОСОБА_5
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
споруд за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,0897
га. Дана постанова була залишена в силі
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 25 листопада 2008 року.
Оспорювані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 рішення
Нововолинської міської ради стосовно
спірної земельної ділянки були
винесені на виконання постанови
Нововолинського міського суду від 18
грудня 2006 року, яка набрала законної
сили. Тобто питання про правомірність
виділення та передачі у приватну
власність ОСОБА_5 спірної землі вже
було предметом судового розгляду і вже
вирішено.

Таким чином, згадана постанова
Нововолинського міського суду від 18
грудня 2006 року стала підставою для
ухвалення рішення цього ж суду від 21
січня 2013 року, яке ОСОБА_3 та ОСОБА_1
просять переглянути у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 Цивільного
процесуального кодексу (далі - ЦПК)
України, на які послалися позивачі як
на правову підставу своїх вимог,
рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
скасування судового рішення, яке стало
підставою для ухвалення рішення чи
постановлення ухвали, що підлягають
перегляду.

На підтвердження своїх доводів
заявники надали ухвалу
Нововолинського міського суду від 30
квітня 2014 року, якою за заявою ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами
було скасовано вищевказану постанову
цього суду від 18 грудня 2006 року та
закрито провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_5 до Нововолинської міської ради
про визнання рішення про затвердження
проекту землеустрою та передачі
безоплатно у приватну власність
земельної ділянки на підставі п. 5 ч. 1
ст. 157 Кодексу адміністративного
судочинства України у зв'язку із смертю
позивача ОСОБА_5 (т. 2, а. с. 4-5).

Залишаючи без задоволення заяву про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Нововолинського
міського суду від 21 січня 2013 року та
додаткового рішення цього ж суду від 21
лютого 2013 року, суд першої інстанції
виходив з того, що вказане рішення про
відмову в позові ґрунтувалося на двох
підставах, а саме - на постанові
Нововолинського міського суду від 18
грудня 2006 року (яка на даний час
скасована) і на тій обставині, що права
позивачів не були порушені.

Однак такі висновки суду не
відповідають обставинам справи і
зроблені з порушенням норм
процесуального права.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у п. 9 постанови № 4 від 30 березня
2012 року «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»,
скасування судового рішення (пункт 3
частини другої статті 361 ЦПК) може бути
визнано нововиявленою обставиною лише
в тому випадку, коли суд обґрунтував
ухвалене судове рішення скасованим
(воно було підставою для ухвалення
такого судового рішення) або виходив із
нього, хоча прямо й не посилався на
нього на підтвердження наявності
вказаних обставин, а також якщо
наслідком скасування судового рішення
є інше за змістом вирішення спору.
Вирішуючи питання про скасування
судового рішення із зазначених
підстав, суди мають виходити з
преюдиційного зв'язку судових рішень,
зокрема, із того, що між рішеннями має
існувати матеріально-правовий зв'язок,
факти, встановлені в одній із справ,
мають значення для іншої справи.

В даній справі постанова суду, яка в
подальшому була скасована, покладена
судом в основу оспорюваного рішення
(суд обґрунтував ухвалене рішення
скасованою постановою), а факти,
встановлені в адміністративній справі,
мають істотне значення для даної
справи. Отже має місце безумовна
підстава для перегляду оспорюваного
заявниками судового рішення.

Той факт, що рішенням суду від 21 січня
2013 року було відмовлено в позові з двох
підстав, не має правового значення для
вирішення заяви про перегляд рішення у
зв'язку з новововиявленими
обставинами, оскільки за відсутності
навіть однієї із вказаних підстав це
рішення не може залишатися в силі у
тому вигляді, в якому воно
постановлене. Такий висновок прямо
випливає з аналізу положень ч. 3 ст. 61
ЦПК України про преюдиційне значення
обставин, встановлених судовим
рішенням.

Що стосується права ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на
пред'явлення даного позову, то це
питання має бути вирішено судом при
розгляді їх заяви у відповідності з
вимогами ст. ст. 3, 214-215 ЦПК України з
врахуванням усіх встановлених
обставин справи та наданих сторонами
доказів.

За змістом частини другої статті 307 ЦПК
України апеляційний суд відповідно до
наданих йому повноважень має право
постановити ухвалу про скасування
ухвали суду першої інстанції про
залишення заяви про перегляд судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами без задоволення,
постановленої з порушенням норм
процесуального права, і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції, до повноважень
якого законом віднесено вирішення
цього питання. Нормами ЦПК України не
передбачено права апеляційного суду
постановляти ухвалу про задоволення
такої заяви і скасування ухваленого
судом першої інстанції судового
рішення (п. 20 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами»).

За таких обставин та з огляду на
допущені судом порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами судових рішень,
оскаржувану ухвалу слід скасувати, а
справу направити для продовження
розгляду до суду першої інстанції у
відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 311
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги позивачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу Іваничівського районного суду
від 17 вересня 2014 року в даній справі
скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду
питання про перегляд судових рішень у
зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: