АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8673/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Байбара Г.А. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

Головуючого: - Пищиди М.М.

Суддів: - Глущенко Н.Г.,
Осіяна О.М.,

при секретарі: -Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 13 серпня
2014 року у справі за поданням
Дніпровського відділу державної
виконавчої служби Дніпродзержинського
міського управління юстиції
Дніпропетровської області про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України боржнику
ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року Дніпровській
відділ державної виконавчої служби
Дніпродзержинська міського управління
юстиції (далі Дніпровського ВДВС ДМУЮ)
у порядку ст. 377-1 ЦПК України звернувся
до суду з указаним поданням,
посилаючись на те, що на примусовому
виконанні Дніпровського ВДВС ДМУЮ
перебуває виконавчий лист, виданий
26.11.2013 року Жовтневим районним судом м.
Дніпропетровська, про стягнення з
ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «Приват Банк»
суми боргу 2 436 044,46 грн., державний
виконавець просив суд тимчасово
обмежити ОСОБА_6 у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов'язань за рішенням суду (а.с.1).

Ухвалою Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 13 серпня
2014 року подання Дніпровського відділу
державної виконавчої служби міського
управління юстиції Дніпропетровської
області - задоволено (а.с. 12).

Тимчасово обмежено боржнику -
громадянина України ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКП НОМЕР_1, який
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, у
праві виїзду за межі України до
виконання зобов'язання, згідно рішення
суду - виконавчого листа №2-2888 від

26 листопада 2013 р.,виданого Жовтневим
районним судом м. Дніпропетровська про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«Приват Банк» суми боргу 2 436 044,46 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилається на порушення норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу районного суду від
13.08.2014 року та постановити нову ухвалу,
якою відмовити в задоволенні подання
Дніпровського відділу ДВС
Дніпродзержинського МУЮ про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду за межі України (а.с. 14-15).

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
примусовому виконанні Дніпровського
ВДВС ДМУЮ перебуває виконавчий лист №
2-2888, виданий 26.11.2013 року Жовтневим
районним судом м. Дніпропетровська, про
стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ
«Приват Банк» заборгованість у сумі 2
436 044,46 грн. (а.с. 6).

Згідно інформаційних довідок у ОСОБА_6
відсутні доходи з яких можливо
проводити утримування для погашення
заборгованості. (а.с. 10,11,12,13).

Закон України від 21 січня 1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон наявність
невиконаних зобов'язань, але лише до
моменту виконання зобов'язань, або
розв'язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках, або забезпечення зобов'язань
заставою, якщо інше не передбачено
міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свободі пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті
11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець в
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звернутися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника фізичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням суду.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших
органів(посадових осіб) вирішується
судом за місцезнаходженням органу
державної виконавчої служби за
поданням державного виконавця,
погодженим з начальником відділу
державної виконавчої служби.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Розглядаючи подання державного
виконавця, колегія суддів встановила,
що державним виконавцем не було надано
жодного доказу на підтвердження
доводів про те, що ОСОБА_6 ухиляється
від виконання зобов'язання та вчиняє
дії, які ускладнюють виконання рішення
суду. Крім того, державним виконавцем
не надано доказів про те, що боржник має
намір покинути територію України, так
само і відсутні дані про наявність у
останнього закордонного паспорту.

З огляду на викладене та з урахуванням
вимог, встановлених ст.6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в"їзду в
Україну громадян України", колегія
суддів не погоджується з висновком
суду першої інстанції, так як відсутні
достатні підстави для висновку про
ухилення боржника від виконання
судового рішення, а відтак, відсутні
правові підстави для тимчасового
обмеження його у праві виїзду за межі
України.

Оскільки суд першої інстанції не взяв
до уваги фактичні обставини справи та
вказані норми діючого законодавства,
судова ухвала на підставі п.4 ст.309 ЦПК
України підлягає скасуванню, з
постановленням нової ухвали про
відмову Дніпровському відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області в задоволенні подання до
ОСОБА_6 про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 312 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И
В

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного
суду м. Дніпродзержинська

Дніпропетровської області від 13 серпня
2014 року - скасувати, та у задоволені
подання Дніпровського відділу
державної виконавчої служби
Дніпродзержинського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області про встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України боржнику ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: