У х в а л а

іменем україни

20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Горелкіної Н.А.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокурора м. Нововолинська, в інтересах
ОСОБА_4, до Нововолинського вищого
професійного училища, треті особи:
Служба у справах дітей виконкому
Нововолинської міської ради, Головне
управління державної казначейської
служби у Волинській області, про
стягнення заборгованості по стипендії,
нарахування та виплату стипендії,

за касаційною скаргою
Нововолинського вищого професійного
училища, поданою представником - Бакун
Олександром Сергійовичем, на рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 2 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року прокурор м.
Нововолинська звернувся до суду з
позовом в інтересах ОСОБА_4 до
Нововолинського вищого професійного
училища про стягнення заборгованості
по стипендії, нарахування та виплату
стипендії.

Посилався на те, що
ОСОБА_4 є сином шахтаря, стаж підземної
роботи якого становить більше 15 років,
а тому має право на гарантовану виплату
за рахунок коштів державного бюджету
стипендії в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб, відповідно до ст. 5
Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці», однак
всупереч даному закону відповідач
виплачував йому стипендію на загальних
підставах. Вважає, що за період
навчання з листопада 2013 року по січень
2014 року утворилася заборгованість по
виплаті ОСОБА_4 стипендії в сумі 2 758 грн,
яку прокурор і просив стягнути із
відповідача, а також зобов'язати
виплачувати з 1 лютого 2014 року на
користь ОСОБА_4 стипендію в розмірі
прожиткового мінімуму, встановленого
ст. 5 Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці» до
закінчення ним навчання.

Рішенням Нововолинського міського
суду Волинської області від 24 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з Нововолинського вищого
професійного училища на користь ОСОБА_4
2 758 грн не нараховану та невиплачену
стипендію за період з 15 листопада 2013
року по 31 січня 2014 року. Зобов'язано
Нововолинське вище професійне училище
виплачувати ОСОБА_4 з 1 лютого 2014 року
стипендію в розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
працездатних осіб, відповідно до ст. 5
Закону України «Про підвищення
престижності шахтарської праці», до
закінчення ним навчання. Вирішено
питання розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 2 червня 2014 року рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 квітня 2014 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник
Нововолинського вищого професійного
училища - Бакун О.С. просить скасувати
оскаржувані судові рішення та ухвалити
нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити, мотивуючи
свої вимоги неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ОСОБА_4 має право на
отримання стипендії в розмірі
прожиткового мінімуму, оскільки стаж
роботи його батька складає 21 рік 9
місяців.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 з 1
вересня 2013 року навчається на першому
курсі у Нововолинському вищому
професійному училищі за спеціальністю
«електрослюсар підземний» та отримує
стипендію щомісячно в розмірі 275 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України
"Про підвищення престижності
шахтарської праці" передбачено, що
шахтарі, які мають стаж підземної
роботи не менш як три роки, а також
протягом трьох років після здобуття
загальної середньої освіти особи,
батьки яких є шахтарями та які мають
стаж підземної роботи не менш як 15
років або які загинули внаслідок
нещасного випадку на виробництві чи
стали інвалідами I або II групи,
зараховуються поза конкурсом за
особистим вибором спеціальності до
державних і комунальних вищих та
професійно-технічних навчальних
закладів України для навчання за
рахунок коштів державного і місцевих
бюджетів з наданням місць у
гуртожитках на час навчання та
гарантованою виплатою за рахунок
коштів державного бюджету стипендії в
розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для
працездатних осіб.

Враховуючи наведене, суди, правильно
застосувавши зазначені вимоги законів,
дійшли обґрунтованого висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог.

Таким чином, перевіривши матеріали
справи, доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 квітня 2014 року
та ухвали апеляційного суду Волинської
області від 2 червня 2014 року, оскільки
судові рішення законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення
судами норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Нововолинського
вищого професійного училища,
відхилити.

Рішення
Нововолинського міського суду
Волинської області від 24 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 2 червня 2014 року в справі за
позовом прокурора м. Нововолинська, в
інтересах ОСОБА_4, до Нововолинського
вищого професійного училища, треті
особи: Служба у справах дітей виконкому
Нововолинської міської ради, Головне
управління державної казначейської
служби у Волинській області, про
стягнення заборгованості по стипендії,
нарахування та виплату стипендії,
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:

О.І. Євтушенко

Н.А. Горелкіна

Ю.Г. Іваненко