У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В. О.,

суддів: Ізмайлової Т. Л.,
Наумчука М. І.,

Мостової Г. І.,
Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
Приватного акціонерного товариства
«Міська страхова компанія», третя
особа - ОСОБА_5, про відшкодування
майнової та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Ленінського районного суду м. Харкова
від 06 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 10 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому
зазначав, що 28 вересня 2012 року на
перехресті вулиць Полтавський
Шлях - Червоноармійської у м. Харкові з
вини ОСОБА_5, який керував автомобілем
MAN 19.343, д.н.з. НОМЕР_1, який на праві
власності належить ОСОБА_4, сталася ДТП,
у результаті якої було пошкоджено
належний позивачу автомобіль Toyota, д.н.з.
НОМЕР_2.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Міська
страхова компанія» (далі -
ПрАТ «Міська страхова компанія»).

Посилаючись на зазначені обставини
та уточнивши свої вимоги, просив
стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ПрАТ
«Міська страхова компанія» на свою
користь 17 809 грн 86 коп. майнової шкоди, 5
тис. грн моральної шкоди та судові
витрати.

Рішенням Ленінського районного
суду м. Харкова від 06 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 10 квітня 2014 року, позов задоволено
частково.

Стягнуто з ПрАТ «Міська страхова
компанія» на користь ОСОБА_3 17
018 грн 05 коп. майнової шкоди, 229 грн 41 коп.
судового збору та 500 грн витрат з оцінки
вартості поновленого ремонту
автомобіля.

В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 229
грн 40 коп. судового збору.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
ухвалені у справі судові рішення
просить скасувати та направити справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, обговоривши доводи касаційної
скарги та перевіривши матеріали
справи, дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню на
таких підставах.

Ухвалюючи рішення про стягнення з
ПрАТ «Міська страхова компанія» на
користь ОСОБА_3 17 018 грн 05 коп. майнової
шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та
витрат на автотоварознавче
дослідження, посилаючись на приписи ст.
1194 ЦК України та Закон України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд першої інстанції, з
висновками якого погодився і суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що саме з вини ОСОБА_5, який
керував належним на праві власності
ОСОБА_4 автомобілем MAN 19.343, д.н.з. НОМЕР_1,
цивільно-правова відповідальність
якого була застрахована у ПрАТ «Міська
страхова компанія», сталася ДТП, у якій
було пошкоджено належний позивачу
автомобіль, а тому саме страховик має
нести відповідальність за шкоду,
заподіяну останньому у межах ліміту
страхового відшкодування.

Відмовляючи у задоволенні позову
про стягнення із відповідачів у
солідарному порядку моральної шкоди,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився і суд апеляційної
інстанції, посилаючись на приписи
ст. 1167 ЦК України, виходив із
того, що вини відповідачів у заподіянні
позивачу такої шкоди немає.

Судами встановлено, що 28 вересня 2012
року на перехресті вулиць
Полтавський Шлях - Червоноармійської у
м. Харкові з вини ОСОБА_5, який керував
автомобілем MAN 19.343, д.н.з. НОМЕР_1, який на
праві власності належить ОСОБА_4,
сталася ДТП, у результаті якої було
пошкоджено належний позивачу
автомобіль Toyota, д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідно до звіту експертного
дослідження автотоварознавця від
07 листопада 2012 року № 880 майнова
шкода, заподіяна автомобілю позивача
внаслідок ДТП, становить 17 018 грн 05 коп.

Постановою Ленінського районного
суду м. Харкова від 29 жовтня 2012
року ОСОБА_5 було визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України, та
накладено адміністративне стягнення.

Цивільно-правова відповідальність
власника автомобіля MAN 19.343, д.н.з.
НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5, була
застрахована у ПрАТ «Міська страхова
компанія». Ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на
одного потерпілого), становить 100 тис.
грн, за шкоду, заподіяну майну (на
одного потерпілого), - 50 тис. грн (а. с. 52).

Обґрунтовуючи підстави позову та
посилаючись на приписи ст.
ст. 1166, 1167, 1194 ЦК України, позивач просив
стягнути з відповідачів у солідарному
порядку 17 809 грн 86 коп. майнової шкоди та
5 тис. грн моральної шкоди.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону
України від 01 липня 2004 року №
1961-IV «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі настання
страхової випадку (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Вирішуючи спір по суті та ухвалюючи
рішення про стягнення з ПрАТ «Міська
страхова компанія» на користь позивача
17 018 грн 05 коп. майнової шкоди,
відповідно до приписів ст. ст. 212-214, 303
ЦПК України суди виходили з того, що
обов'язок з відшкодування такої шкоди
лежить на страховій компанії, оскільки
її розмір не перевищує ліміту
страхового відшкодування, визначеного
страховим полісом.

Разом із тим, відмовляючи у
задоволенні позову про стягнення з
відповідачів у солідарному порядку
моральної шкоди, суди обґрунтовано
виходили із того, що вини ОСОБА_4 у
вчиненні ДТП немає, а правові підстави
для відшкодування такої шкоди зі ПрАТ
«Міська страхова компанія» відсутні.

Доказів про те, що ОСОБА_5 у момент
вчинення ДТП перебував у трудових
відносинах зі ОСОБА_4, у справі
відсутні.

Висновки судів про часткову
підставність позову ґрунтуються на
законі та відповідають фактичним
обставинам.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального права, а доводи
скарги про неправильне застосування
норм матеріального права і порушення
норм процесуального права
безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України,
розглянувши касаційну скаргу на
рішення суду, суд касаційної інстанції
відхиляє скаргу і залишає рішення суду
без змін.

З огляду на викладене колегія
суддів дійшла висновку про відхилення
касаційної скарги і залишення рішення
суду першої інстанції та ухвали
апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м. Харкова від 06 листопада 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 10 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. О. Кузнєцов

Судді:
Т. Л. Ізмайлова

Г. І. Мостова

М. І. Наумчук

Д. О. Остапчук