Справа № 359/8348/14-ц Головуючий у І
інстанції Журавський В.В.Провадження №
22-ц/780/5712/14 Доповідач у 2
інстанції Суханова Є.М.Категорія 29
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Данілова О. М., Мережко М.В.,

при секретарі: Франюк Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи з
апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» на ухвалу
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 02 вересня 2014 року
за скаргою Приватного акціонерного
товариства «Страхової компанії «ПЗУ
Україна» на дії державного виконавця
відділу Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, спрямовані на
стягнення матеріальної шкоди в
розмірі, що перевищує ліміт
відповідальності, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна»
звернулася до суду зі скаргою та
просила визнати неправомірними дії
державного виконавця ВДВС
Шевченківського РУЮ у місті Києві по
стягненню з ПрАТ «Страхової компанії
«ПЗУ Україна» коштів у розмірі понад
передбачені в Законі України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» ліміти відповідальності;
зобов'язати державного виконавця
усунути зазначені порушення.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням
суду з ПрАТ «Страхової компанії «ПЗУ
Україна» та субсидіарно з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 стягнуто матеріальну
шкоду у розмірі 160000 гривень. У ВДВС
Шевченківського РУЮ у місті Києві
перебуває на виконанні виконавчий
лист, виданий у зазначеній справі. З
судового рішення вбачається, що ПрАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна» несе
відповідальність за шкоду, завдану
майну ОСОБА_3, лише в межах ліміту
відповідальності. Різницю між розміром
заподіяної шкоди та розміром
страхового відшкодування зобов'язаний
виплатити ОСОБА_2 ліміт
відповідальності ПрАТ «Страхової
компанії «ПЗУ Україна» встановлений у
розмірі 50000 гривень, які остання
виплатила ОСОБА_3 у ході виконавчого
провадження. Таким чином, скаржник
виконав зобов'язання, покладене на
нього судовим рішенням. Однак,
державний виконавець ВДВС
Шевченківського РУЮ у місті Києві
надіслав вимогу, в якій зобов'язав ПрАТ
«Страхову компанію «ПЗУ Україна»
додатково сплатити грошові кошти у
розмірі 110 000 гривень. У виконання цієї
вимоги ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» перерахувала виконавчій
службі зазначену суму.

У судовому засіданні представник
боржника Бугаєнко Ю.М. підтримав подану
скаргу та просив її задовольнити.

Представник стягувача Чикиринда В.П.
заперечував проти задоволення скарги.
В обґрунтування своїх заперечень він
посилався на те, що державний
виконавець діяв в межах своїх
повноважень і спрямовував свої дії на
фактичне виконання рішення суду.

Ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 02 вересня 2014 року у задоволенні
скарги приватного акціонерного
товариства «Страхової компанії «ПЗУ
Україна» на дії старшого державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві, спрямовані на стягнення
матеріальної шкоди в розмірі, що
перевищує ліміт відповідальності,
відмовлено.

Не погодившись з висновками наведеними
в ухвалі суду, апелянт звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу суду скасувати та ухвалити по
справі нову, якою задовольнити його
скаргу.

Колегія суддів вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги вважає, що вона не
обґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Справа судами різних інстанцій
розглядалась неодноразово.

Судом першої інстанції було
встановлено, що заочним рішенням
Бориспільського міськрайонного суду
від 27 вересня 2012 року, залишеним без
змін ухвалою Апеляційного суду
Київської області від 13 березня 2013
року, з ПрАТ «Страхової компанії «ПЗУ
Україна» та субсидіарно з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 стягнута матеріальна
шкода у розмірі 160000 гривень.

13 березня 2013 року судове рішення
набрало законної сили.

10 квітня 2013 року Бориспільський
міськрайонний суд видав виконавчий
лист №2/1005/927/2012 про стягнення з ПрАТ
«Страхової компанії «ПЗУ Україна» та
субсидіарно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальної шкоди у розмірі 160000
гривень.

19 квітня 2013 року головний державний
виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві виніс постанову про відкриття
виконавчого провадження № 37659314 з
виконання виконавчого листа №
2/1005/927/2012, виданого 10 квітня 2013 року
Бориспільським міськрайонний судом,
про стягнення з ПрАТ «Страхової
компанії «ПЗУ Україна» на користь
ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі
160000 гривень.

12 липня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія
«ПЗУ Україна» виплатила ОСОБА_3
страхове відшкодування у розмірі 50000
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 14189 від 12 липня 2013 року.

15 квітня 2014 року старший державний
виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ у
місті Києві Савчук К.П. надіслав вимогу,
в якій зобов'язав ПрАТ «Страхову
компанію «ПЗУ Україна» додатково
сплатити грошові кошти у розмірі 110000
гривень.

На виконання зазначеної вимоги ПрАТ
«Страхова компанія «ПЗУ Україна»
перерахувала ВДВС Шевченківського РУЮ
у місті Києві грошові кошти у розмірі
110000 грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 261 від 17 квітня 2014 року.

Скаржник-апелянт вважає, що стягнення з
нього матеріальної шкоди в розмірі, що
перевищує ліміт відповідальності, не
відповідає змісту ухвалених рішень
судів першої та апеляційної інстанцій,
п.22.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та ч.1 ст.1194 ЦК України, а
відтак, дії старшого державного
виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.
Києві Савчука К.П., спрямовані на
додаткове стягнення з ПрАТ «Страхової
компанії «ПЗУ Україна» матеріальної
шкоди у розмірі 110000 гривень, належить
визнати неправомірними.

Колегія суддів не може погодитись із
вказаними доводами скаржника-апелянта.

Зокрема, з матеріалів справи
вбачається, що у резолютивній частині
рішення Бориспільського
міськрайонного суду від 27 вересня 2012
року, суд вирішив: стягнути з ПрАТ
«Страхової компанії «ПЗУ Україна» та
субсидіарно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду у розмірі 160 000
гривень. Таке ж формулювання міститься
й у виконавчому листі від 13 березня 2013
року № 2/1005/927/2012.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 619 ЦК України
якщо основний боржник відмовився
задовольнити вимогу кредитора або
кредитор не одержав від нього в
розумний строк відповіді на
пред'явлену вимогу кредитор може
пред'явити вимогу в повному обсязі до
особи, яка несе субсидіарну
відповідальність.

Оскільки з тексту резолютивної частини
рішення вбачається, що субсидіарну
відповідальність несе ОСОБА_2, ПрАТ
«ПЗУ Україна» є основним боржником.
Відповідно, вся сума матеріальної
шкоди у розмірі 160 000 гривень повинна
бути стягнута з ПрАТ «ПЗУ Україна», а за
неможливості її стягнення, в силу
приписів п. 2 ч.2 ст. 619 ЦК України, вона
може бути стягнута з ОСОБА_2

Відтак постанова ВДВС Шевченківського
РУЮ у м. Києві про відкриття
виконавчого провадження № 37659314 від 19
квітня 2013 року відповідає змісту
виконавчого листа № 2/1005/927/2012 від 10
квітня 2013 року.

В свою чергу у поданій скарзі
скаржник-апелянт, також не зазначає які
ж конкретно норми закону були порушені
державним виконавцем.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, з яким погоджується колегія
суддів, про те, що дії старшого
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві, спрямовані на
стягнення матеріальної шкоди в
розмірі, що перевищує ліміт
відповідальності своєчасними,
правильними та правомірними.

Нових доказів або обставин, які б могли
призвести до скасування ухвали суду,
апелянт не надав, а колегія суддів їх не
встановила.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 293, 303, 304, 307, ч.1 ст.312, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхової
компанії «ПЗУ Україна» відхилити.

Ухвалу Бориспільський міськрайонний
суд Київської області від 2 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: