Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2331/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Гармаш Т. І.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.09.2014 Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.;
Письменного О.Л.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області та за
апеляційною скаргою Держави Україна в
особі Державної казначейської служби
України на рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в
особі Державної казначейської служби
України, третя особа управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області про
відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 та його
представник ОСОБА_3 звернулися в суд з
позовом до Держави Україна в особі
Державної казначейської служби
України, третя особа управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області про
відшкодування завданої шкоди
державним органом влади за рахунок
державної казначейської служби
України в розмірі 51000.00 грн.

В обгрунтування позовних вимог
зазначено, що 15 квітня 2013 року
постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області, яка залишена без змін
Дніпропетровським апеляційним
адміністративним судом визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в місті
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області щодо
утримання з пенсії ОСОБА_2 раніше
виплачених сум на підставі постанови
суду, яку скасовано судом апеляційної
інстанції.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області
застосовано поворот виконання
судового рішення та самостійно
здійснено утримання кожного місяця 20%
з пенсії ОСОБА_2, що стало причиною
зменшення витрат позивача на закупівлю
ліків та продуктів харчування. Від
зазначених незаконних дії суб'єкта
владних повноважень позивач зазнав
моральних страждань, які полягали у
порушенні його звичайного способу
життя та погіршення стану здоров'я.

Моральну шкоду ОСОБА_2 оцінює у 51000,00
грн. та вважає, що вона повинна бути
відшкодована за рахунок держави.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 липня 2014 року частково
задоволено позов ОСОБА_2.

Стягнуто з Державної казначейської
служби України на користь ОСОБА_2 у
відшкодування моральної шкоди 500,00 грн.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимоги в повному обсязі. Зазначає, що
суд першої інстанції приймаючи
рішення не повно з'ясував обставини, що
мають істотне значення для справи,
неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права.

Не погоджуючись з рішенням суду
Державна казначейська служба України
також звернулася з апеляційною скаргою
в якій просить про скасування рішення
суду та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позову у зв'язку
з порушенням судом норм матеріального
та процесуального права. Зазначає, що
позивачем не доведено наявність самої
моральної шкоди, не залучено
відповідачем управління Пенсійного
фонду України в місті Світловодську та
Світловодському районі
Кіровоградської області.

Позивач та третя особа про час і місце
слухання справи повідомлені належним
чином, в судове засідання не з'явились
(а.с.111;113). Від ОСОБА_3, який представляє
інтереси ОСОБА_2 та від УПФУ в м.
Світловодську та Світловодському
районі надійшли клопотання про розгляд
справи без їх участі (а.с.108;120).

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення прокурора Олаг О.С. та
пояснення представника відповідача
Дудки Л.А., дослідивши письмові докази
по справі, перевіривши рішення суду у
межах доводів апеляційних скарг
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Частково задовольняючи позов суд
першої дійшов висновку, що наявні
підстави для відшкодування позивачу
моральної шкоди завданої незаконними
діями та рішенням посадових осіб
управління Пенсійного фонду України у
м. Світловодську та Світловодському
районі, яка відшкодовується за рахунок
коштів державного бюджету.

Такий висновок суду першої
інстанції в цій частині рішення
відповідає матеріалам справи, а також
узгоджується з нормами матеріального
та процесуального права.

Судом встановлено, що постановою
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 28 липня 2011
року зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у м. Світловодську та
Світловодському районі відповідно до
ст. 40, 42 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2.

07 грудня 2012 року рішенням
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду скасовано
постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 липня 2011 року та
відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2
про проведення перерахунку його
пенсії.

15 квітня 2013 року постановою
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області, яка 28 січня 2014
року залишена без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду задоволено
адміністративний позов ОСОБА_2 та
визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області щодо
проведення утримань з раніше
виплачених сум пенсії (а.с.5-6). Оскільки,
управлінням Пенсійного фонду України у
м. Світловодську та Світловодському
районі всупереч вимогам ст. 19
Конституції України здійснено
перерахунок пенсії позивачу у бік її
зменшення та утримано із його пенсії
сум сплачених раніше на підставі
скасованої постанови суду.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини
встановлені судовим рішенням у
цивільній справі, що набрало законної
сили, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлені
ці обставини.

Обставини щодо незаконності дій та
рішень суб'єкта владних повноважень
управління Пенсійного фонду України у
м. Світловодську та Світловодському
районі стосовно ОСОБА_2 встановлені
постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 15 квітня 2013 року, що набрала
законної сили тому доказуванню не
підлягають.

Відповідно до частини першої статті 3
ЦПК України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції
України кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної або юридичної
особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст. 1167 ЦК України
визначено перелік випадків
відшкодування моральної шкоди органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим, органом
місцевого самоврядування, фізичною або
юридичною особою, яка її завдала не
залежно від її вини. Зазначений перелік
не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті
передбачає наявність інших випадків
передбачених законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31 березня 1995 року № 4
«Про судову практику в спорах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» роз'яснено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної шкоди
визначається залежно від характеру та
обсягу страждань ( фізичних, душевних,
психічних тощо) , яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Згідно з п. 10.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 р.
зі змінами «Про практику в справах про
відшкодування моральної шкоди»: 10-1. При
розгляді справ за позовами про
відшкодування моральної шкоди на
підставі ст. 56 Конституції судам слід
мати на увазі, що при встановленні
факту заподіяння такої шкоди
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю органу державної влади
вона підлягає відшкодуванню за рахунок
органу державної влади. Судам слід
виходити з того, що зазначений орган
має бути відповідачем у такій справі,
якщо це передбачено відповідним
законом.

Частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції, на підставі повно і
всебічно досліджених доказів, з
дотриманням норм процесуального права
дійшов обґрунтованого висновку, що
діями та рішеннями посадових осіб
управління Пенсійного фонду України в
м. Світловодську та Світловодському
районі, які визнано у судовому порядку
протиправними позивачу заподіяна
моральна шкода, яка полягає у
порушенні його нормальних життєвих
зв'язків, що потягло за собою
докладання ним додаткових зусиль для
їх відновлення, у погіршенні стану
здоров'я та негативному впливу на
психологічний стан позивача.

Колегія суддів з урахуванням обставин
справи, вимог розумності і
справедливості погоджується з
висновком суду першої інстанції яким
встановлено, що позивачу заподіяно
моральну шкоду управлінням Пенсійного
фонду України в м. Світловодську та
Світловодському районі
Кіровоградської області, а також із
визначенням судом розміру
відшкодування моральної шкоди в сумі
500,00 грн., який з урахуванням характеру
та тривалості моральних страждань
позивача являється достатньою
компенсацією.

Правильно встановивши фактичні
обставини, при яких позивачеві завдано
моральної шкоди, суд першої інстанції
неправильно визначив порядок її
відшкодування.

Згідно до ст.48 Бюджетного кодексу
України в Україні застосовується
казначейська форма обслуговування
Державного бюджету України, яка
передбачає здійснення Державним
казначейством України операцій з
коштами державного бюджету. Проте
Державне казначейство України не є
розпорядником бюджетних коштів та не
уособлює державу в бюджетних
відносинах.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів з рахунків, на яких
обліковуються кошти державного та
місцевих бюджетів, або державних
установ визначений п. 35 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 року №845, згідно якого
Державна казначейська служба України
здійснює безспірне списання коштів з
державного бюджету в тому числі шкоди,
заподіяної фізичним особам внаслідок
незаконного прийнятих рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових чи службових осіб під час
здійснення ними своїх повноважень.

Державне казначейство України лише
здійснює операції з коштами державного
бюджету, а не є розпорядником
бюджетних коштів і не уособлює державу
в бюджетних відносинах. Безспірне
списання коштів державного бюджету
здійснюється Державною казначейською
службою України за рахунок і в межах
бюджетних призначень, передбачених у
державному бюджеті на зазначену мету.

Суд, ухвалюючи рішення про
стягнення коштів у відшкодування
моральної шкоди ОСОБА_2 вищезазначених
положень Закону не врахував та
безпідставно стягнув суму спричиненої
моральної шкоди на користь позивача з
Державної казначейської служби
України.

Неправильне застосування судом норм
матеріального права, відповідно до
ст.309 ЦПК України є підставою для
зміни рішення суду першої інстанції в
апеляційному порядку.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст.
314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія
суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги управління
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі Кіровоградської області та
Держави Україна в особі Державної
казначейської служби України -
задовольнити частково.

Рішення Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 липня 2014 року - змінити
виклавши резолютивну частину в
наступній редакції.

Стягнути з Державного бюджету України
шляхом списання в безспірному порядку
коштів з Єдиного казначейського
рахунку на користь ОСОБА_2 у
відшкодування моральної шкоди 500, 00 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суд набирає
чинності з моменту його проголошення і
може бути оскаржено безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили

.

Головуючий суддя:

Судді: