Справа № 359/4339/14-ц Головуючий у І
інстанції Борець Є.О.Провадження №
22-ц/780/5702/14 Доповідач у 2
інстанції СушкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Кулішенка Ю.М., Лащенка В.Д.

при секретарі:
Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" на заочне рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 20 серпня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про
вилучення майна та звернення стягнення
на предмет застави,-

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернувся до суду з вказаним позовом
обґрунтовуючи його тим, що 24 грудня 2007
року позивач уклав з ОСОБА_1 кредитний
договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк»
зобов'язався надати відповідачу кредит
у розмірі 7146,74 доларів США.. ОСОБА_1
зобов'язався щомісячно до 23 грудня 2011
року повертати кредит по частинам,
сплачувати відсотки та комісію за
користування кредитом. Відповідач
зобов'язався виконувати ці грошові
зобов'язання шляхом щомісячної сплати
грошових коштів у розмірі 221,15 доларів
США. У випадку несвоєчасного виконання
грошових зобов'язань він зобов'язався
сплатити пеню у розмірі 0,15% від суми
простроченого боргу за кожен день
прострочення та штраф у розмірі 250
гривень і 5% від суми позову. В той же
день ПАТ КБ «Приватбанк» уклав з
відповідачем договір застави рухомого
майна, за яким ОСОБА_1 передав в заставу
автомобіль марки «Volkswagen passat», номерний
знак НОМЕР_1, з метою забезпечення
виконання зобов'язань по поверненню
кредиту, сплаті відсотків за
користування ним, комісії за
користування кредиту, пені та штрафу.
ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання
виконав. ОСОБА_1 не виконав грошові
зобов'язання, у нього виник борг за
кредитним договором у розмірі 2352,75
доларів США, що еквівалентно 26397,81 грн..
У зв'язку з цим ПАТ КБ «Приватбанк»
просить вилучити у відповідача та
передати в заклад позивача автомобіль
марки «Volkswagen passat», номерний знак
НОМЕР_1, комплект ключів та свідоцтво
про реєстрацію транс-портного засобу. В
рахунок погашення боргу за кредитним
договором ПАТ КБ «Приватбанк» просить
звернути стягнення на предмет застави -
автомобіль марки «Volkswagen passat», шляхом
укладення позивачем від імені ОСОБА_1 з
іншою особою договору купівлі-продажу
автомобіля, шляхом отримання позивачем
повноважень на отримання дублікату
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу та зняття
автомобіля з обліку в органах ДАІ.

Заочним рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20 серпня 2014 року позов задоволено
частково, в рахунок погашення боргу за
кредитним договором у розмірі 26397,81 грн.
звернуто стягнення на предмет застави -
автомобіль марки «Volkswagen passat», номерний
знак НОМЕР_1, шляхом укладення ПАТ КБ
«Приватбанк» від імені ОСОБА_1 з іншою
особою договору купівлі-продажу цього
автомобіля та стягнуто на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» судові витрати в
розмірі 263,98 грн., в іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить скасувати
рішення частково в частині відмови в
задоволені позовних вимог банку про
вилучення автомобіля та передачі його
в заклад, включаючи комплект ключів і
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу та ухвалити нове
рішення про задоволення в цій частині
позовних вимог, посилаючись на не
повне та не всебічне дослідження всіх
обставин справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Задовольняючи позов в частині
звернення стягнення на предмет
застави, суд першої інстанції
обґрунтовував свої висновки тим, що
позов заявлений правомірно, оскільки
відповідач всупереч умовам договору не
сплачує передбачені ним платежі, чим
ухиляється від виконання своїх
цивільно-правових обов'язків, у
позивача виникло право звернути
стягнення на предмет застави у
відповідності до умов договору застави
транспортного засобу, позовні вимоги в
цій частині ґрунтуються на чинному
законодавстві, доведені матеріалами
справи і підлягають задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог в частині передачі в заклад
автомобіля, комплекту ключів та
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, суд першої
інстанції виходив з вимог ч.2 ст.28
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення на предмет застави.

Згідно ч.1 ст.590 цього Кодексу звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч.1ст.628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження може бути
припинене боржником або третьою особою
шляхом виконання порушеного боржником
забезпеченого обтяженням зобов'язання
або тієї частини цього зобов'язання,
виконання якої було прострочене, разом
з відшкодуванням обтяжувачу витрат,
понесених у зв'язку з пред'явленням
вимоги та/або звернення стягнення. Таке
виконання може бути здійсненим у
будь-який час до моменту продажу
обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження або до
переходу права власності на нього до
обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не
вправі вимагати від боржника або іншої
особи, яка виконала зобов'язання,
сплати інших сум.

Згідно ч.2 ст.28 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30
днів з моменту реєстрації в Державному
реєстрі відомостей про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечене обтяженням, залишається
невиконаним і в разі якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача. До
закінчення процедури звернення
стягнення обтяжувач зобов'язаний
вживати заходи щодо збереження
відповідного рухомого майна згідно з
вимогами, встановленими статтею 8 цього
Закону.

Згідно ч.3 ст.28 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» якщо боржник, у
володінні якого знаходиться предмет
забезпечувального обтяження, не
виконує обов'язок щодо передачі
предмета забезпечувального обтяження
у володіння обтяжувача, звернення
стягнення здійснюється на підставі
рішення суду.

Згідно до ч.2 ст.575 ЦК України та ч.1 ст.44
Закону України «Про заставу» заклад є
видом застави рухомого майна, при якій
майно, що складає предмет застави,
передається заставодавцем у володіння
заставодержателя. Договором застави,
укладеним між сторонами, передбачено,
що автомобіль позивача залишається у
володінні відповідача. За цією ознакою
цей договір не є закладом.

Встановлено, що 24 грудня 2007 року
сторони уклали кредитний договір за
яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язався
надати відповідачу кредит у розмірі
7146,74 доларів США.. ОСОБА_1 зобов'язався
щомісячно до 23 грудня 2011 року повертати
кредит по частинам, сплачувати
відсотки за користування ним та
комісію за користування кредитом.
Відповідач зобов'язався виконувати ці
грошові зобов'язання шляхом щомісячної
сплати грошових коштів у розмірі 221,15
доларів США. У випадку несвоєчасного
виконання грошових зобов'язань він
зобов'язався сплатити пеню у розмірі
0,15% від суми простроченого боргу за
кожен день прострочення та штраф у
розмірі 250,00 грн. і 5% від суми позову.
(а.с.10-12)

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, 21.12.2007 року ПАТ
КБ «Приватбанк» уклав з відповідачем
договір застави рухомого майна за яким
ОСОБА_1 передав в заставу автомобіль
марки «Volkswagen passat», номерний знак
НОМЕР_1, з метою забезпечення виконання
зобов'язань по поверненню кредиту,
сплаті відсотків за користування ним,
комісії за користування кредиту, пені
та штрафу (а.с.14-16).

Відповідно до копії заяви про видачу
готівки, 24 грудня 2007 року ПАТ КБ
«Приватбанк» видав відповідачу кредит.
(а.с.13).

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним
договором станом на 18.04.2014 року
утворилася заборгованість у розмірі
2352,75 доларів США, що еквівалентно 26397,81
грн., яка складається з 850,20 доларів США -
заборгованості за кредитом, 93,29 доларів
США - заборгованості по процентам за
користування кредитом, 42,88 доларів США -
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 1233,12 доларів США
- пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 110,97 доларів
США - штрафу (процентна складова) (а.с.7).

З урахуванням наведеного суд, дійшов
вірного висновку, що позов в частині
звернення стягнення на предмет
застави, заявлений правомірно,
оскільки відповідач всупереч умовам
договору не сплачує передбачені ним
платежі, чим ухиляється від виконання
своїх цивільно-правових обов'язків, у
позивача виникле право звернути
стягнення на предмет застави у
відповідності до умов договору застави
транспортного засобу, позовні вимоги в
цій частині ґрунтуються на чинному
законодавстві, доведені матеріалами
справи і підлягають задоволенню.

Також суд дійшов вірного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог
про вилучення автомобіля, комплекту
ключів, свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу в заклад.

Доводи апеляційної скарги про те, що
порушено їх право та не передано майно
в заклад, не ґрунтуються на вимогах
закону, та спростовуються положеннями
ст. ст.28 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень».

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, рішення
суду ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 209,218, 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" відхилити.

Заочне рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 20 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: