Провадження № 2/0202/162/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 вересня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючого судді:
Мороза В.П.

при секретареві:
Калюжній В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Виконавчий комітет Індустріальної
районної в м. Дніпропетровську ради,
Дніпропетровське міське Управління
земельних ресурсів Територіальна
громада м. Дніпропетровська в особі
Міської ради народних депутатів,
Інспекція державного архітектурно
будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа - Виконавчий комітет
Індустріальної районної в м.
Дніпропетровську ради,
Дніпропетровське міське Управління
земельних ресурсів Територіальна
громада м. Дніпропетровська в особі
Міської ради народних депутатів,
Інспекція державного архітектурно
будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
зобов'язання вчинити певні дії.

У зв'язку зі смертю позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_1 вступила у справу у
якості позивача на підставі ч. 1 ст. 201 та
ч. 1 ст. 203 ЦПК України, оскільки спірні
правовідносини допускають
правонаступництво.

В обґрунтування позову, уточнивши
вимоги, позивачка зазначила, що
відповідачка по справі своїми діями
порушила право позивачки, як власника
земельної ділянки, оскільки збудувала
на межі з земельною ділянкою позивачки
споруду та паркан, які порушують права
позивачки, як власниці вільно
користуватися своєю земельною
ділянкою.

З урахуванням викладеного просила суд,
зобов'язати відповідачку припинити
порушення її прав,як власника та
усунути наслідки, які мали місце, а
саме: зробити перенос зведеної стінки
будівлі не менш ніж на 1 м, від межі з
ділянкою позивачки для можливості його
обслуговування з її території;
переробити дах альтанки направивши
скіс даху, у дір відповідачки; стягнути
з відповідачки заподіяну позивачці
моральну шкоду у розмірі - 26 796,00 грн.;
стягнути з відповідачки на користь
позивачки заподіяну матеріальну шкоду
у розмірі - 2 762, 20 грн.

В судовому засіданні позивачка та
її представник позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, на їх
задоволенні наполягали.

Представник відповідачки позовні
вимоги не визнав, просив суд відмовити
в їх задоволенні, суду надав
заперечення проти позову.

Представник Дніпропетровського
міського Управління земельних
ресурсів у судове засідання не
з'явився, про час і місце його
проведення повідомлявся належним
чином, причину неявки суду не
повідомив.

Третя особа Виконавчий комітет
Індустріальної районної в м.
Дніпропетровську ради свого
представника для участі у розгляді
справи не направив, про час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, причину неявки суду не
повідомив. У попередніх судових
засіданнях просив суд винести рішення
відповідно до чинного законодавства.

Третя особа Територіальна громада м.
Дніпропетровська в особі Міської ради
народних депутатів свого представника
для участі у розгляді справи не
направив, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причину неявки суду не повідомив.

Третя особа Інспекція Державного
архітектурно будівельного контролю у
Дніпропетровській області свого
представника для участі у розгляді
справи не направив, про час і місце
судового засідання повідомлявся
належним чином, причину неявки суду не
повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є
власником земельної ділянки НОМЕР_1,
розташованої на території
Індустріального району у Садовому
товаристві «Опитник-1», АДРЕСА_2 площею
0,0611 га, Державний акт виданий 16.04.2009
року на підставі рішення
Дніпропетровської міської ради № 91/30
від 26.03.2008 року.

Відповідачка по справі - ОСОБА_2, є
власницею земельної ділянки за
адресою: садове товариство «Опитник-1»
АДРЕСА_1, згідно державного акту: серія
АК № 008555 від 04.09.2012 року.

На день розгляду справи також
встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є
власником розташованого на земельній
ділянці нерухомого майна - згідно
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності № 18318998 від 26.02.2014.
Реєстрація права власності на об'єкти
нерухомого майна свідчить про
дотримання відповідачкою
державно-будівельних, санітарних та
архітектурних норм при здійсненні
забудови та введення в експлуатацію
об'єктів з погодженням відповідних
контролюючих органів.

Посилання позивачки на порушення її
прав щодо користування та володіння
земельною ділянкою, наявність
будь-яких перешкод по розміщенню та
забудові об?єктів нерухомості з боку
відповідачки, не дає можливості
об?єктивно, повно та всебічно
встановити зазначені обставини без
проведення судової
будівельно-технічної (земельної)
експертизи, оскільки встановлення меж
земельної ділянки суміжних
землекористувачів, наявність чи
відсутність порушень при здійсненні
забудови та інші питання - потребують
спеціальних знань та висновків
фахового спеціаліста.

У свою чергу з боку позивачки будь-яких
клопотань щодо призначення судової
експертизи - не заявлялось.

Згідно ч. 1 ст. 212 ЗК України передбачено
повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок власником землі або
землекористувачам. Однак, позивачка не
довела, що розташування паркану або
забудови відповідачки знаходяться на
її частині земельної ділянки, а тому не
може заявляти вимоги щодо
перепланування альтанки, яка є
власністю ОСОБА_2 на законних
підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язком для неї, так як, на
думку суду, вимоги щодо знесення,
перепланування об?єктів нерухомості
або звільнення земельної ділянки - є
компетенцією контролюючих державних
органів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях,
враховуючи положення ст.ст. 58, 59 ЦПК
України про належність та допустимість
доказів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі

На підставі викладеного, керуючись ст.
15, 16, 376, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88,
212, 213, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа - Виконавчий комітет
Індустріальної районної в м.
Дніпропетровську ради,
Дніпропетровське міське Управління
земельних ресурсів Територіальна
громада м. Дніпропетровська в особі
Міської ради народних депутатів,
Інспекція державного архітектурно
будівельного контролю у
Дніпропетровській області про
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
В.П. Мороз