Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/4164/14
Головуючий у 1 інстанції: Рибкін
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі:
Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Покровське» в особі
представника Малиновського Дениса
Вікторовича на рішення Димитровського
міського суду Донецької області від 06
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Шахтоуправління
«Покровське» про відшкодування
моральної шкоди у зв'язку з професійним
захворюванням, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Шахтоуправління
«Покровське», третя особа: ФССНВВ
відділення ВДФ у м. Красноармійську,
про відшкодування моральної шкоди
спричиненої хронічним професійним
захворюванням.

В обґрунтування позову зазначав, що з
відповідачем він перебував у трудових
відносинах 12 років, у 2000-2012 роках
працював машиністом
гірничо-виймальних машин, з повним
робочим днем у шахті.

Весь цей час на нього впливали шкідливі
умови праці, як вугільний і породний
пил.

Згодом його захворювання було визнано
професійним в результаті чого був
виданий акт розслідування хронічного
професійного захворювання форми П-4 від
02.06.2014 року.

В зв'язку з профзахворюванням,
висновками МСЕК від 26.06.2014 року йому
була встановлена втрата професійної
працездатності в розмірі 40%.

Після встановлення стійкої втрати
працездатності і групи інвалідності
відділення виконавчої дирекції Фонду
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
були призначені страхові виплати, а
саме: втрачений заробіток та
одноразова допомога.

Зазначає, що відповідач не зміг
забезпечити безпечні умови праці, а
тому бездіяльність або неправильні дії
відповідача призвели до того, що він
отримав професійне захворювання і
втратив здоров'я.

Вважає, що діями відповідача йому
спричинено моральну шкоду, яка полягає
в тому, що у зв'язку з хворобою, він
часто перебуває на лікарняному і
постійно вимушений лікуватися, не має
можливості працювати як раніше і вести
звичайний образ життя, що призвело до
втрати нормальних життєвих зв'язків та
образу життя.

Посилаючись на зазначені обставини
просив суд стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 06 серпня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Шахтоуправління
«Покровське» на користь ОСОБА_4 у
відшкодування моральної шкоди 15 000 грн.
00 коп.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Шахтоуправління
«Покровське» на користь держави
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Шахтоуправління «Покровське» в особі
представника Малиновського Д.В.
зазначає, що рішення ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову або зменшити розмір
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст. 153, 158 КЗпП
України обов"язок по забезпеченню
безпечних і нешкідливих умов праці, у
тому числі обов"язок вживати заходи
щодо полегшення і оздоровлення умов
праці працівників шляхом впровадження
прогресивних технологій, досягнень
науки і техніки, засобів механізації та
автоматизації виробництва, вимог
ергономіки, позитивного досвіту з
охорони праці, зниження та усунення
запиленості та загазованості повітря у
виробничих приміщеннях, зниження
інтенсивності шуму, вібрації,
випромінювань тощо, покладено на
роботодавця.

Стаття 137-1 КЗпП України надає право
працівникові на відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди, якщо
порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв"язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 тривалий
час працював на підприємстві
відповідача, на посаді машиніста
гірничо-виємочних машин, був
звільнений з роботи 26.11.2012 року за
власним бажанням (а.с.15).

За змістом акту розслідування
хронічного професійного захворювання
від 02.06.2014 року(а.с.23-25), причиною
виникнення професійного захворювання
у ОСОБА_4 стала запиленість повітря
робочої зони переважно фіброгенної дії
складає 215,9 мг/м3 ( ПДК-10 мг/м3)., вага
підіймамого вантажу досягала 35 кг.

Висновком МСЕК від 26.06.2014 року
встановлено Ш групу інвалідності з 40%
втратою професійної працездатності.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову про стягнення з ПАТ
"Шахтоуправління „Покровське"
моральної шкоди, суд виходив з того, що
у зв"язку з порушенням, у тому числі
роботодавцем, законних прав позивача
на належні, безпечні і здорові умови
праці настали негативні для нього
наслідки у вигляді погіршення здоров"я,
які, в свою чергу, потягнули за собою
стійку втрату професійної
працездатності, а отже доводить зміну у
життєвих і виробничих стосунках
позивача та наявність у нього
моральних страждань.

Зазначені висновки відповідають
встановленим обставинам справи та
вимогам норм матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

При визначенні відшкодування
моральної шкоди у розмірі 15000 гр., суд
першої інстанції послався не лише на
стан здоров"я позивача та наслідки
отриманого ним професійного
захворювання, але врахував характер,
ступінь та тривалість завданих йому
страждань.

Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди,
суд, враховуючи конкретні обставини
справи, зокрема, періодичність та
тривалість лікування позивача,
правомірно послався на положення ст. 23
ЦК України, зокрема, щодо врахування
вимог розумності та справедливості, та
врахував роз"яснення постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року ( зі змінами від 25
травня 2005 року).

Згідно з роз"ясненнями, викладеними у
п.9 зазначеної постанови, розмір
відшкодування моральної шкоди повинен
визначатися судом залежно від
характеру та обсягу
страждань(фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат(їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
При цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості. Визначаючи розмір
відшкодування моральної шкоди, суд
повинен наводити у рішенні відповідні
мотиви.

Доводи апеляційної скарги про
неспівнмірність суми відшкодування із
станом здоров"я позивача,
недоведеність факту заподіяння
моральної шкоди і вини підприємства у
захворюванні позивача, являються
безпідставними.

Стійка втрата працездатності, яка
призвела до інвалідності позивача,
його фізичних і моральних страждань,
безумовно свідчить про наявність
моральної шкоди.

Вина відповідача у завданні шкоди
здоров"ю працівника підтверджується
актом розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання,
із якого вбачається, що вплив шкідливих
і небезпечних факторів у декілька
разів перевищує гранично допустимі
норми(а.с.23-25).

Інші доводи апеляційної скарги
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці,
а тому не дають підстав для висновку
про порушення судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального
права, які являються безумовною
підставою для скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 307,308,314,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Покровське» в особі
представника Малиновського Дениса
Вікторовича - відхилити.

Рішення Димитровського міського суду
Донецької області від 06 серпня 2014 року
в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: