Справа № 148/1952/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року
м.Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді
Карнауха А.П.

при секретарі
Грабовській Н.В.,

розлянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тульчині справу за
позовом ОСОБА_1 до Суворівської
сільської ради, Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
про надання земельної частки ( паю),

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до
Тульчинського районного суду із
позовом до Суворівської сільської
ради, Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
про надання земельної частки (
паю),мотивуючи свої позовні вимоги
наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його
батько ОСОБА_2 на час смерті він був
пенсіонером і отримував пенсію як
бувший колгоспник - член колгоспу ім.
Леніна с.Суворівське Тульчинського
району Вінницької області. Після
виходу на пенсію батько з членів
колгоспу не виходив. Відповідно до
Указу Президента України від 08.08.1995
року було проведено розпаювання
земель, складені списки осіб, що мають
право на земельну частку ( пай). В
с.Суворівському такі списки були
складені ще раніше - 26.02.1995 року. За
довідкою Суворівської сільської ради
№184 від 27.02.2014 року всі особи, які були
членами бувшого КСП станом на 26.02.1995
року отримали право на земельну частку
( пай). Оскільки батько позивача станом
на 26.02.1995 року залишався членом КСП, то
він повинен був бути включеним до
списків осіб на отримання земельної
частки ( паю).

В 2014 році він звернувся до
Суворівської сільської ради за
роз»ясненням причин , з яких його
батько не отримав земельну частку (
пай). Рішенням 34 сесії 6 скликання
Суворівської сільської ради від 05.02.2014
року позивачу було відмовлено в
наданні земельної частки ( паю) в
зв»язку з тим, що його батько не був
включений до списку осіб, що додається
до державного акту на право власності
на землю. Його батько мав право на
отримання земельної частки ( паю) і його
повинні були включити до списку осіб,
що додається до державного акта на
право колективної власності на землю.

Про право батька на земельну
частку ( пай) йому стало відомо лише в 2014
році і тому вважає, що строк звернення
до суду він пропустив із поважних
причин.

Просить суд поновити строк
звернення до суду. Визнати
протиправним рішення 34 сесії 6
скликання Суворівської сільської ради
Тульчинського району від 05.02.2014 року
«Про розгляд заяви про виділення
земельної частки ( паю) громадянину
ОСОБА_1». Зобов»язати Суворівську
сільську раду та Головне управління
Держземагенства у Вінницькій області
надати йому земельну частку ( пай) в
умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі ( на
місцевості ) в землі КСП ім.Леніна
с.Суворівського Тульчинського району
Вінницької області в розмірах, які
виділялись іншим власникам земельних
часток ( паїв).

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 свої позовні вимоги змінив.
Просив суд визнати за ним право
на одержання земельного паю в розмірі
2.26 га в умовних кадастрових гектарах,
який виділявся на момент розпаювання
КСП ім.Леніна с.Суворівського
Тульчинського району Вінницької
області для ведення
сільськогосподарського виробництва,
розташованого на території
Суворівської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області, на який мав право спадкодавець
- його батько ОСОБА_2, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Від решти позовних
вимог відмовився. Пояснив суду, що його
батько був колгоспником. Але на час
розпаювання вже перебував на пенсії.
Мабуть тому його й пропустили в списках
на пай. В тому ж році він помер. З-за
цього ніхто не піднімав питання про
виділення паю. Спадщину він прийняв.
Оформив свідоцтво на хату. Потім у 2014
році дізнався, що батько був пропущений
у списку на земельний пай, хоча як
колгоспник-пенсіонер мав право на
отримання цього паю.

Представник відповідача -
Суворівської сільської ради, в судове
засідання не з»явився. Надав суду
письмові заперечення, в яких
стверджував, що сільська рада не є
розпорядником земель за межами
населеного пункту, тому не може бути
відповідачем у справі. Просив суд
розглядати справу за відсутності
представника сільської ради.

Представник відповідача -
начальник Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
Коник О.М., в судове засідання не
з»явився, надав суду письмові
заперечення проти позову, в яких
стверджував, що батько позивача був
пропущений у списках на отримання паю
не з вини головного управління, тому
воно не може бути відповідачем у
справі. Окрім цього, в даному випадку
земельний пай повинен бути визнаний
відумерлою спадщиною,оскільки
спадкоємець вчасно не оформив своє
право на нього. При цьому також вказав,
що якщо суд визнає за позивачем право
на пай, то Головне управління розгляне
питання про надання земельної ділянки.
Просив суд розглядати справу за його
відсутності.

Згідно довідки №6 від 27.12.2014 року
ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина»
ОСОБА_2 працював у колгоспі ім..Леніна
с.Суворівське Тульчинського району з
1946 ропо 1990 рік.

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, виданого Суворівською
сільською радою Тульчинського району
Вінницької області 13.09.1996 року, ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в
с.Суворівському Тульчинського району.

За довідкою Суворівського
сільського голови № 852 від 14.08.2014 року в
протоколі спілки співвласників майна
бувшого КСП ім.Леніна №2 від26.02.1995 року,
яким затверджено список осіб, які мали
право на отримання земельної частки
(паю) ОСОБА_2 немає.

Із довідки державного нотаріуса
Тульчинської державної нотаріальної
контори № 395/01-16 від 20.08.2014 року відкрито
спадкову справу.

Вислухавши пояснення позивача,
ознайомившись із запереченнями
відповідачів, дослідивши надані
сторонами письмові докази, оцінюючи їх
відповідно до ст.212 ЦПК України суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні безумовно
встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем
після смерті батька - ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Суворівському
Тульчинського району Вінницької
області.

ОСОБА_1 спадщину фактично прийняв
і від неї не відмовлявся.

Відповідно до ст.15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права, що
належали спадкодавцю на момент
відкриття спадщини.

На момент відкриття спадщини
спадкодавець ОСОБА_2 як членом колгоспу
ім..Леніна с.Суворівського
Тульчинського району Вінницької
області, правонаступником якого стало
КСП ім.. Леніна с.Суворівського, мав
право на отримання земельної частки (
паю) у розмірах, визначених комісією по
розпаюванню та затверджених
розпорядженням Тульчинської РДА, але
це право не реалізував, не отримав
правовстановлюючого документа -
сертифіката на земельну частку ( пай).

Таке його право визначено ч.2
Указу Президента України від 08.08.1995
року «Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» , згідно якого
сільськогосподарського підприємства,
сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства, в

тому числі пенсіонери,які раніше
працювали в ньому і залишаються

членами зазначеного
підприємства,кооперативу,товариства,

відповідно до списку, що додається до
державного акта на право

колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в
умовних кадастрових гектарах
земельних часток (паїв) всіх членів
підприємства, кооперативу, товариства
є рівними.

До переліку прав, які не входять
до складу спадщини, визначених ст.1219 ЦК
України, таке майнове право не входить.

Це свідчить, що спадкоємці ОСОБА_2
вправі успадкувати його майнове право
на отримання земельної частки ( паю) на
території Суворівської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області.

Керуючись ст.ст. 15,1218,1219 ЦК
України, ст. ст. 209,212, 215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на
одержання земельного паю в розмірі 2.26
га в умовних кадастрових гектарах, який
виділявся на момент розпаювання КСП
ім.Леніна с.Суворівського
Тульчинського району Вінницької
області для ведення
сільськогосподарського виробництва,
розташованого на території
Суворівської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області, на який мав право спадкодавець
- його батько ОСОБА_2, що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів
після проголошення рішення суду до
апеляційного суду Вінницької області
через Тульчинський районний суд.

Суддя: