Справа № 523/1833/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Кисельова В. К.,

при секретарі - Дзюба Г.І.

за участю представника позивача -
ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6

про вселення, про усунення перешкод у
користуванні житловою площею, про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
вселення, про усунення перешкод у
користуванні житловою площею, про
відшкодування моральної шкоди. Позовні
вимоги мотивовані тим, що позивач є
власником 1/7 частки квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
15 листопада 1995р.. Крім того, позивачу
належить на праві власності 1/21 частка
даної квартири на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом від
18.09.2006р.. Позивач стверджує, що у нього
постійно виникають суперечки з
відповідачами з приводу користування
квартирою. Він неодноразово звертався
до відповідача ОСОБА_2 як усній формі
так і письмово з приводу можливості
проживання в квартирі. Однак його
прохання ігноруються, відповідачі його
до квартири не впускають, провокують на
сварки. В зв'язку з чим, позивач
вимушений проживати у знайомих, та у
бабусі, ОСОБА_7.

Крім того, позивач звертався до
Суворовського РВ Одеського міського
управління з письмовою заявою про
неправомірні дії відповідачів, що
підтверджується реєстрацією від
16.12.2013р. інд.А-2101.

20 грудня 2013 року № 31/24-16664 на ім'я
позивача надійшов лист від
Суворовського РВ Одеського міського
управління в якому його сповістили, що
була проведена перевірка, матеріали
заяви зареєстровані в ЖЕУ № 22803 від
17.12.2013р.. В ході проведення
перевірки в діях ОСОБА_2 та його
співмешканки ОСОБА_3 складу
якого-небудь злочину та правопорушень
не виявлено. З приводу перепон у
користуванні власністю, які чинить
відповідач рекомендовано звернутися
до суду у приватному порядку.

На підставі викладеного, позивач
просить вселити його до квартири
АДРЕСА_1, зобов'язати відповідачів не
чинити перешкод у користуванні
квартирою, а також передати йому ключі
від квартири.

Крім того, за думкою позивача,
протиправними діями відповідачі
спричинили йому моральну шкоду, яка
полягає у сильних душевних
стражданнях, яких він зазнав у зв'язку
з протиправною поведінкою до нього,
неможливістю користуватися власністю.
Розмір моральної шкоди позивач оцінює
у 5000 гривень.

В процесі судового засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, а також
обставини заявлених вимог. Він пояснив,
що відповідачі не дають йому
можливості користуватись квартирою, у
зв'язку з чим, він проживає у своїх
знайомих.

Відповідачі позовні вимоги не визнали
та пояснили, що позивач зловживає
алкогольними напоями, у зв'язку з чим
проходить лікування. Крім того, під час
перебування в квартирі постійно
влаштовує сварки, кидається в бійку. В
зв'язку з тим, що агресивна поведінка
позивача може привести до негативних
наслідків, вони заперечують проти його
проживання в квартирі.

Треті особи, які не заявляють
самостійні вимоги щодо предмету спору
на стороні відповідача - ОСОБА_5, ОСОБА_6
в судове засідання не з'явились, про
розгляд справи були повідомлені
належним чином, причини неявки суду не
повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню на підставі фактів,
встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що позивач є
власником 1/7 частки квартири АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
15 листопада 1995р.. Крім того, позивачу
належить на праві власності також
право власності на 1/21 частку даної
квартири на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від
18.09.2006р…

Судом встановлено, що сторонами
постійно виникають сварки з приводу
користування кваритирою.

В судовому засіданні відповідачі
підтвердили той факт, що вони не дають
можливості проживати в квартирі
позивачу.

Суд вважає, що відповідачі порушують
права позивача на користування
квартирою.

Так, згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК
України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 358 ЦК України
встановлено, що право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України
встановлено, що власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Статтею 150 ЖК України встановлено, що
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частинубудинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистогопроживання і проживання
членів їх сімей і мають
праворозпоряджатися цією власністю
на свій розсуд: продавати,дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати,укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 47 Конституції України
кожен право на житло. Ніхто не може буди
примусово позбавлений житла інакше, як
на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позивач має право користуватись
квартирою як співвласник квартири, а
відповідачі повинні не перешкоджати
йому користуватись жилою площею.

В зв'язку з чим, позовні вимоги про
вселення, а також про не перешкоджання
у користуванні житловою площею
підлягають задоволенню. Суд також
вважає, що відповідачі повинні
передати ключі від квартири позивачу,
оскільки він не має можливості
користуватись належним йому майном.

Суд вважає, що позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди з
відповідачів не підлягають
задоволенню, оскільки відсутні
підстави для її відшкодування
моральної шкоди, які передбачені ст. 23,
1167 ЦК України.

З відповідачів на користь позивача
також підлягають стягненню судовий
збір у рівних частках.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 150 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 358, 391
ЦК України, ст. 47 Конституції України,
ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про вселення, про усунення
перешкод у користуванні житловою
площею, про відшкодування моральної
шкоди - задовольнити частково.

2. Вселити ОСОБА_4 (іпн. № НОМЕР_1, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) до
квартири АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати ОСОБА_2 (іпн. № НОМЕР_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6 народження, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2),
ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що зареєстрована
за адресою АДРЕСА_3) не чинити перешкод
ОСОБА_4 (іпн. № НОМЕР_1, що
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2) у
користуванні квартирою АДРЕСА_2

4. Зобов'язати ОСОБА_2 (іпн. № НОМЕР_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6 народження, що
зареєстрований АДРЕСА_2) передати
ОСОБА_4 (іпн. № НОМЕР_1, що
зареєстрований за адресою АДРЕСА_2)
передати ключі від квартири АДРЕСА_1.

5. Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди - залишити без задоволення.

6. Стягнути з ОСОБА_2 (іпн. № НОМЕР_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований в
АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, що
зареєстрована за адресою АДРЕСА_3) на
користь ОСОБА_4 (іпн. № НОМЕР_1, що
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2)
судовий збір по 121 гривні 80 копійок з
кожного.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через
Суворовський районний суд м. Одеси
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-ти денний строк з дня проголошення.

Суддя