Справа № 159/4832/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Логвинюк І.М. Провадження №
22-ц/773/1533/14 Категорія: 43 Доповідач: Киця
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі Захаровій Н.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
неправомірною відмови у наданні згоди
на реєстрацію місця проживання за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на
заочне рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 08 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 08 вересня
2014 року в даній справі в позові ОСОБА_2
відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу
на зазначене рішення суду. Вважає, що
судом першої інстанції не в повній мірі
взято до уваги обставини та докази,
якими він обґрунтував свій позов.
Просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
суду залишенню без змін із таких
підстав.

Статтею 29 ЦК України місцем проживання
фізичної особи є житло, в якому вона
проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії, які не суперечать закону. При
здійсненні своїх прав та виконанні
обов'язків власник зобов'язаний
додержуватися моральних засад
суспільства. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Частиною 2 статті 310 ЦК України
визначено, що фізична особа має право
на вільний вибір місця проживання та
його зміну, крім випадків, встановлених
законом.

Згідно ст.6 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» громадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Реєстрація місця проживання особи
здійснюється в день подання особою
документів

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 1999
року. 14 грудня 2011 року відповідач
ОСОБА_3 придбала у спільну сумісну
власність подружжя за згодою свого
чоловіка ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1.
Згідно будинкової книги у вказаній
квартирі зареєстровані відповідач
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач на даний час проживає в
АДРЕСА_1, де і зареєстрований. Перешкоди
в користуванні власністю позивачем
ОСОБА_2 пов'язуються саме з відмовою
ОСОБА_3 у його реєстрації в квартирі
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» реєстрація
- це внесення інформації до Єдиного
державного демографічного реєстру та
до паспортного документа про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси житла.

Отже, реєстрація є адміністративним
актом, що фіксує наявність в особи
законного права користування житловим
приміщенням.

Питання про реєстрацію особи за місцем
проживання взаємопов'язане і залежить
від вирішення питання про житлові
права особи, які регулюються нормами
житлового і цивільного законодавства.
А тому, відповідно до ст.16 ЦК України
вимога про визнання неправомірною
відмову відповідача ОСОБА_3 у дачі
згоди на реєстрацію не є належним
способом захисту. Позивачем не
доведено, що відповідач чинить
перешкоди у реалізації його права
власності на спірну квартиру і не
ставиться питання про усунення
перешкод в користуванні даним житлом.

На звернення ОСОБА_2 Ковельським РВ
УДМС України у Волинській області у
відповіді за №0717/2800 від 18.07.2014року
роз'яснено порядок реєстрації місця
проживання позивача у квартирі
АДРЕСА_1. Судом першої інстанції
правильно встановлено, що відповідь
Ковельського РВДМС України у
Волинській області носить
роз'яснювальний характер і не є
відмовою у праві реєстрації позивача в
спірній квартирі. Неправомірність дій
Ковельського РВ УДМС в судовому
порядку невстановлена.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду. Рішення суду ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2
відхилити.

Заочне рішення Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 08 вересня 2014 року у даній
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді