Справа № 456/5463/13-ц
Провадження № 2/456/1833/2014
РІШЕННЯ

іменем України

03 жовтня 2014 року Стрийський
міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого - судді
Пака В.М.

при секретарі
Вігак А.З.

адвоката
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Стрию справу
за позовом заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
перегляд рішення суду від 11.11.2013 року за
ново виявленими обставинами в частині
стягнення аліментів, суд

Встановив:

20 травня 2014 р. до суду поступила
заява про скасування рішення
Стрийського міськрайонного суду від 11
листопада 2013 року, яким стягнено
аліменти з відповідача в розмірі ?
частини зі всіх видів доходів на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
користь матері ОСОБА_3 за
нововиявленими обставинами, оскільки
позивачці та суду не було відомо про
місце проживання та реєстрації
відповідача по справі, вказавши в
позові місце його проживання с.
Добрівляни Стрийського району
Львівської області, оскільки їй не було
відомо, що відповідач проживає на
території Російської Федерації, а тому
і було відмовлено у виконанні рішення
суду.

Крім того, ухвалою від 10 квітня 2014 року
суду Ханти - Мансійського автономного
округу-Югри відмовлено про визнання та
надання дозволу на примусове виконання
на території РФ рішення Стрийського
суду Львівської області України від
11.11.2013 р. про стягнення з відповідача
аліментів з тих підстав, що відповідач
у вказаний суд також не прибув, подав
заяву, з якої суд прийшов до висновку,
що боржнику немов би нічого не було
відомо про прийняте рішення
Стрийським судом, про батьківство та
його дітей в ухвалі нічого не
зазначено, а також з підстав
невиконання вимог Конвенції. Просить
скасувати рішення за нововиявленими
обставинами. а. с. 31-41.

Ухвалою Стрийського
міськрайонного суду від 05 червня 2014
року заяву ОСОБА_3 задоволено та
скасовано зазначене рішення та було
звернено з дорученням до компетентних
органів Російської Федерації про
вручення судових документів для
відповідача ОСОБА_4, який прописаний в
Російській Федерації.

Позивачка ОСОБА_3 покликається на
викладені в заяві обставини, що з
відповідачем по справі уклала шлюб 24
травня 2011 року на даний час з чоловіком
спільно не проживають. За час спільного
проживання в них народилася донька
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька проживає
із нею. Вона на даний час перебуває у
скрутному матеріальному становищі, а
відповідач жодної допомоги на
утримання доньки не надає, не
цікавиться її здоров'ям. У жовтні 2013
року вона звернулася в Стрийський
міськрайонний суд із позовною заявою
до відповідача про стягнення аліментів
на утримання дитини. Рішенням
Стрийського міськрайонного суду від 11
листопада 2013 р. її позов задоволено та
стягнено на її користь аліменти на
утримання дитини в розмірі ? частини
його заробітку. 11 січня 2014 р вона
звернулася до Головного управління
юстиції у Львівській області про
скерування її клопотання про визнання
та виконання на території Російської
Федирації рішення Стрийського
міськрайонного суду від 11 листопада. 20
січня 2014 р. Головне управління юстиції
у Львівській області на підставі
Конвенції про правову допомогу було
скеровано для розгляду до Головного
управління Міністерства юстиції
Російської Федерації по
Свекрдловській області. 03 травня 2014 р.
на її адресу з Суду Ханти-Мансійського
автономного округу-Юрги Російської
Федерації надійшла ухвала від 10 квітня
2014 р. про відмову у задоволення її
клопотання. Суд Російської Федерації
мотивував свою відмову тим, що її
чоловік є громадянином Російської
Федерації та з 03 травня 2007 р.
зареєстрований за адресою АДРЕСА_1., та
йому не було вручено копію позову, отже
про розгляд справи він не знав. На час
подачі позову її не було відомо про
місце реєстрації в Російській
Федерації, а тому просить її позовні
вимоги задовольнити та стягувати з
відповідача по справі ? частину зі всіх
видів доходів.

В суді позивачка ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_1 позовні вимоги
пітримала та пояснили, що відповідач по
справі її чоловік, який проживавє у
Росії та працює та під час надіслання
рішення на виконання Ханти-Мансійський
суд відмовив у задоволенні клопотання
про визнання та виконання на території
Російської Федирації з тих підстав, що
відповідач батько дитини проживає та
зареєстрований в Росії та йому не було
вручено копії документів. В суді
визнала, що з часу позову до суду тобто
з 10 жовтня 2013 р. отримала від
відповідача 72 тисячі рублів однак на
аліменти визнає, що отримала 32 тисячі
рублів, а інші суми отримала на
лікування дитини. Просить позовні
вимоги задовольнити та стягнути з
відповідача 1/4 частину аліментів на
утримання дитини.

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що позивачка по справі ОСОБА_3 виходячи
заміж за відповідача знала, що він
громадянин Росії та її було відомо, де
він проживає. Крім того, з часу подачі
позову до суду відповідач направив на
її адресу, а коли перебував у Стрию дав
добровільно понад 72 тисячі російських
рублів, однак вона вважає, що 40 тисяч
рублів вона потратила на лікування
дитини це не є аліменти, а 32 тисячі
рублів отримала як аліменти. Крім того,
її відомо, що відповідач ОСОБА_4 має ще
трьох дітей, дочка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4.
Сам ОСОБА_4 добровільно платить
аліменти значно більші ніж в Україні, а
тому просить в позові відмовити.

Поясненнями сторін, дослідженими
доказами доведено, що позовні вимоги
підставні, підлягають до часткового
задоволення. В суді встановлено, що
сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 24 травня 2011 року від спільного
проживання мають дочку ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком якого являється
відповідач по справі ОСОБА_4, що
підтверджується копією свідоцтв про
народження дитини. а.с. 2-3.

При частковому задоволенні позовних
вимог суд враховує те, що шлюб між
сторонами не розірвано, на час
слухання справи сторони продовжують
перебувати в зареєстрованому шлюбі та
ніхто із сторін не ставив питання про
розірвання шлюбу про що позивачка сама
ствердила в суді. а тому суд приймає до
уваги покликання представника
відповідача ОСОБА_2, яка ствердила суду,
що її довіритель бажає повернутися на
Україну до дружини, позивачки по справі
з метою збереження шлюбу, а тому
добровільно виплачує значно більші
суми аліментних платежів, ніж це
передбачено нашим законодавством.

Як вбачається з копії паспорта
відповідача він є громадянином
Російської Федерації та паспорт йому
видано, 23 лютого 2013 р. а. с. 62.

Суд також враховує і ту обставину з
показань представника відповідача
ОСОБА_2, що її довіритель переслав як
аліментні платежі з часу подачі позову
до суду тобто з 10 жовтня 2013 року
добровільно 72 000 російських рублів з
чим погодилася позивачка ОСОБА_3, однак
вона вважає,що 40 000 руб. потратила на
лікування дитини, а аліменти просить
заравхувапти тільки 32 000 російських
рублів, погоджується з даним висновком.

Крім того, в суді встановлено, що
відповідач він попередніх шлюбів має
троє дітей та на даний час має тільки
одну неповнолітню дочку ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, якій також надає
матеріальну допомогу. А.с. 64-65.

Позивачка не погодилася на примирення
чи укладення мирової угоди, яку
добровільно буде виконувати
відповідач по справі, зазначена
обставина також свідчить про бажання
зберегти шлюб з позивачкою, а ОСОБА_2
вказані обставини знає, оскільки
відповідач являється для неї родичем,
спілкується з ним по телефону. .

Довідкою Дулібської сільської ради
від 10.10.2013 року №411 доведено, що
позивачка. проживає разом із дочкою
ОСОБА_5 в с. Дулібах Стрийського району
та дитина знаходиться на її утриманні.

Суд задовольняючи позовні вимоги
частково враховує також те, що
відповідач офіційно на час подачі
позову працював, мав стабільний
заробіток, сторони офіційно не
розлучені, позивачка відмовилася їхати
до чоловіка, а тому дальше перебувають
в зареєстрованому шлюбі, що вбачається
з повідомлень його представника, з часу
подачі позову, тобто з жовтня 2013 року
позивачка ОСОБА_3 отримала переказів з
відповідача 72 000 руб., заперечила проти
укладення угоди, яку запропонувала
ОСОБА_2, а тому суд вважає за можливе
стягнення на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини з усіх
видів доходів, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. А.с.1-26.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК
України і на підставі ст. 180-182 СК
України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити частково..

Стягувати аліменти з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця с. Гусине
Турківського району Львівської
області, проживає АДРЕСА_1, працює
Талаканському УТТ №1 ВАТ
«Сургутнафтогаз» в розмірі 1/6 (одної
шостої) частини зі всіх видів доходів,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку на
утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
користь матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 10 жовтня 2013 року та в доход
держави 229 (двісті двадцять дев'ять) грн.
40 коп. судового збору.

Зарахувати до добровільно сплачених
аліментів за цей період боржником
ОСОБА_4 32 000 руб. РФ, а також враховує
добровільно сплачену ОСОБА_4, а
ОСОБА_3 отриманих інших платежів на
суму 40 000 рос. рублів на інші потреби.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом 10 днів шляхом подачі апеляції
Стрийському суду.

Головуючий-суддя В. М. Пак