У х в а л а

15 вересня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Гримич М.К.,
Штелик С.П.,

Нагорняка В.А.,
Юровської Г.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» про
захист прав споживачів, визнання угоди
недійсною, стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із вищезазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що 13 березня
2010 p. він уклав з Товариством з
обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») угоду
№ 312319 з метою придбання легкового
автомобіля марки Кіа Rio, вартістю 98 400
грн, відповідно до умов якої відповідач
зобов'язався надати йому у власність
вказаний автомобіль, а він повинен був
сплачувати щомісячні внески в оплату
послуг товариства та надання йому
права на отримання автомобіля.
Загальна сума сплачених позивачем
щомісячних платежів та вступного
внеску становила 82 141 грн 31 коп.

Крім того, ОСОБА_3 зазначав, що вказана
угода не відповідає вимогам ст. ст. 18, 19
Закону України «Про захист прав
споживачів», якими заборонена нечесна
підприємницька практика та сприяння
розвитку пірамідальних схем, оскільки
ця угода є односторонньою, передбачає
лише права ТОВ «Авто Просто» без
будь-яких обов'язків, а
відповідальність за невиконання
договору несе виключно учасник
програми, права якого носять
декларативний характер.

На підставі наведеного, ОСОБА_3 просив
визнати зазначену угоду недійсною, як
таку, що укладена внаслідок нечесної
підприємницької діяльності з боку ТОВ
«Авто Просто» та вводить його в оману
стосовно істотних умов договору,
стягнути на його користь 82 141 грн 31 коп.,
сплачених ним за угодою, 82 141 грн 31 коп.
на відшкодування подвійного розміру
збитків та 5 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Першотравневого міського
суду Дніпропетровської області від 11
липня 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково.

Визнано недійсною угоду від 13 березня
2010 року № 312319, укладену між ОСОБА_3 та
ТОВ «Авто Просто», як таку, що укладена
під впливом обману.

Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь
ОСОБА_3

82 141 грн 31 коп., сплачених за угодою; 82 141
грн 31 коп. у відшкодування подвійного
розміру збитків, а всього 164 282 грн 62 коп.

У задоволені решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області

від 05 листопада 2013 року рішення суду
першої інстанції в частині задоволення
позову про захист прав споживача,
визнання угоди недійсною та стягнення
грошових коштів скасовано та ухвалено
в цій частині нове рішення про відмову
у задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишено без
змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 грудня 2013 року
у справі

№ 6-54931ск13 за позовом ОСОБА_3 до ТОВ
«Авто Просто» про захист прав
споживачів, визнання угоди недійсною,
стягнення коштів у відкритті
касаційного провадження у цій справі
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05
листопада

2013 року відмовлено.

У серпні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції, норм
матеріального закону, зокрема п. 7, ч. 3,
ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист
прав споживачів».

Як на приклад неоднакового
застосування судами касаційних
інстанцій одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 липня 2012 року в справі про
визнання договору недійсним,
повернення коштів та відшкодування
моральної шкоди та постанову
Верховного Суду України від 23 травня 2012
року в справі про визнання договору
недійсним, повернення коштів та
відшкодування моральної шкоди.

До заяви додано клопотання про
поновлення пропущеного ОСОБА_3
тримісячного строку на подачу вказаної
вище заяви.

Доводи заявленого клопотання
обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 отримав
копію судового рішення касаційного
суду, про перегляд якого подано заяву,
після закінчення тримісячного терміну
встановленого процесуальним
законодавством України на подачу
відповідної заяви про його перегляд.

З матеріалів касаційного провадження
та зі змісту доданих до заяви ОСОБА_3
документів вбачається, що останній 23
квітня 2014 року, 04 липня 2014 року
уже звертався до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з аналогічною заявою про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2013 року. Попередня
заява містила посилання на те, що копію
судового рішення касаційного суду
заявник отримав лише 17 квітня 2014 року, у
зв'язку з чим ним було пропущено
процесуальний строк.

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 02 червня 2014 року
та від 28 липня 2014 року ОСОБА_3
відмовлено в задоволенні клопотання
про поновлення процесуального строку
на подачу його попередніх заяв у
зв'язку з тим, що останнім не надано
відповідні докази на підтвердження
доводів заявленого клопотання. Заяву
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2013 року було
залишено без розгляду.

Заявник повторно мотивує клопотання
про поновлення строку на подачу заяви
про перегляд судового рішення
обставинами, що вже бути предметом
розгляду та визнанні ухвалами Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 червня 2014 року та від 28
липня 2014 року неповажними. Інших
обставин, з якими заявник пов'язує
пропуск строку на подачу заяви про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2013 року та які вважає
поважними, суду не наведено.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів
вважає, що у задоволенні клопотання
особи, яка подала заяву про перегляд
судового рішення, про поновлення
процесуального строку слід відмовити,
а заяву про перегляд судового рішення
залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про
поновлення строку на подачу заяви про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2013 року відмовити.

Заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 грудня 2013 року залишити без
розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:
М.К. Гримич В.А. Нагорняк С.П. Штелик
Г.В. Юровська