УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Кафідової О.В., Висоцької
В.С.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом прокурора Дніпровського
району м. Херсона в інтересах держави в
особі Антонівської селищної ради м.
Херсона до ОСОБА_4, треті особи:
Державна інспекція сільського
господарства в Херсонській області,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
та відшкодування шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 27 травня 2014 року,
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 15 липня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

В січні 2014 року прокурор Дніпровського
району м. Херсона в інтересах держави в
особі Антонівської селищної ради м.
Херсона звернувся до суду з позовом, в
якому просив зобов'язати ОСОБА_4
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,07712 га, що розташована в
АДРЕСА_1, шляхом демонтажу огорожі,
басейну; передати вказану земельну
ділянку до комунальної власності
Антонівської селищної ради м. Херсона;
стягнути з відповідача до місцевого
бюджету Антонівської селищної ради м.
Херсона шкоду, заподіяну внаслідок
самовільного зайняття земельної
ділянки, у сумі 12 459,15 грн. Мотивував
тим, що в ході перевірки дотримання
вимог земельного законодавства 02 липня
2013 року Державним інспектором
сільського господарства в Херсонській
області встановлено використання
громадянином ОСОБА_4 без
правовстановлюючих документів
зазначеної земельної ділянки площею
0,07712 га, про що складено акти обстеження
та перевірки. Оскільки, на застосовані
до відповідача заходи
адміністративної відповідальності
ОСОБА_4 не реагував і направлені на його
адресу приписи про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки
не виконав, звернувся з вищевказаним
позовом до суду.

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Херсона від 27 травня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 15 липня 2014 року, позов задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,07712 га, вартістю 147 461,46 грн. за
адресою АДРЕСА_1 шляхом демонтажу
огорожі, басейну та передано зазначену
земельну ділянку до комунальної
власності Антонівської селищної ради
м. Херсона. Стягнуто з відповідача до
місцевого бюджету Антонівської
селищної ради м. Херсона шкоду,
заподіяну внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки, у сумі
12 459,15 грн. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з даними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій подав касаційну скаргу, в
якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно
встановлені фактичні обставини справи
на основі об'єктивної оцінки наданих
сторонами доказів та вірно застосовані
норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
суду першої інстанції. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку щодо відсутності правових
підстав для його скасування.

Апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що відповідач самовільно
займає земельну ділянку, належну до
комунальної власності. Зазначив, що
спірна земельна ділянка знаходиться в
межах населеного пункту, є земельною
ділянкою житлової та громадської
забудови і документи, які б свідчили, що
вона є земельною ділянкою приватної чи
державної власності відсутні.
Відсутність кадастрового номера
спірної земельної ділянки свідчить
лише про те, що вона не сформована в
установленому законом порядку як
об'єкт цивільних прав та не позбавляє
територіальну громаду, як власника,
права на захист своїх порушених прав.

При вирішенні даної справи судами
першої та апеляційної інстанцій
правильно визначений характер
правовідносин між сторонами, вірно
застосовано закон, що їх регулює, повно
і всебічно досліджено матеріали справи
та надано належну правову оцінку
доводам сторін і зібраним у справі
доказам.

За таких обставин, правові підстави
для скасування оскаржуваних рішень
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 27 травня 2014 року,
ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 15 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.В. Умнова О.В. Кафідова В.С.
Висоцька