№ апеляційного
суді першої інстанції: Бабко
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Мішкіній А.В.

за участю: представника позивача
Кривича О.М.,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_4 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 08 липня 2014
року

У справі за позовом Комунального
підприємства «Дирекція з управління та
обслуговування житлового фонду»
Деснянського району м. Києва до ОСОБА_4
про стягнення заборгованості по
оплаті за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 08 липня 2014 року позов
задоволено. /а.с. 80-84/

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на
рішення суду посилаючись на його
незаконність та необґрунтованість.
Вважає, що судом першої інстанції не
повно з'ясовані обставини справи,
зокрема не враховано її матеріальний
стан та те, що будинок, в якому вона
проживає знаходиться в
антисанітарному стані,
житлово-комунальні послуги надаються
неякісно, на неодноразові прохання
усунути недоліки та своєчасно надавати
послуги ЖЕК не реагує. Крім того,
зазначила, що житлово-комунальні
послуги повинні надаватись виключно на
договірних засадах, а договору із
«Дирекцією з управління та
обслуговування житлового фонду» вона
не укладала, а сплачувала за послуги
виключно на добровільних засадах.
Також зазначила, що судом першої
інстанції не враховано її клопотання
про застосування терміну позовної
давності, оскільки суд стягнув
заборгованість за період з 01.02.2002 р. по
01.01.2014 р. Крім того, співвласником Ѕ
квартири АДРЕСА_1 є померлий ОСОБА_5, а
його частина боргу повинна бути
погашена його спадкодавцями - дітьми, з
часу прийняття ними спадщини. З
урахуванням викладеного в апеляційній
скарзі просила рішення суду скасувати
та постановити нове, яким врахувати
строк позовної давності, стягнувши з
неї заборгованість у межах
трьохрічного строку та відмовити у
стягнення судового збору

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення зміні, на
підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належить Ѕ
частина квартири АДРЕСА_2, відповідно
до договору купівлі-продажу від 19.06.1997р.
Інша Ѕ частина квартири належить
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у
квартирі зареєстровані ОСОБА_4 та її
донька ОСОБА_6 /а.с.5/

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5
відкрита, однак спадкоємцями спадщина
не прийнята. / а.с.54/

Також судом встановлено, що 27.05.2013 року
Деснянським районним судом м. Києва
видано судовий наказ про стягнення з
ОСОБА_4 заборгованості за
житлово-комунальні послуги, який
скасовано ухвалою від 26.06.2013 року. /
а.с.13/

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з вимог ст. ст. 156, 162 ЖК України, про те,
що власники квартир зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню
квартири і прибудинкової території,
проведенню ремонту та своєчасно і в
повному обсязі вносити плату за
отримані комунальні послуги. Обов'язок
оплачувати житлово-комунальні послуги
виникає у споживача з моменту
користування цими послугами, а
відповідач мала змогу також
відмовитися від отримання певних
послуг по даній квартирі (відключення
водопостачання холодної та гарячої
води, водовідведення, теплопостачання,
постачання газу, тощо), відповідно до
ст. 20 Закону України
"Житлово-комунальні послуги", так як не
в змозі за них сплачувати належним
чином, але не скористалась цією
можливістю.

Однак, щодо строку позовної давності,
то суд першої інстанції встановив, що
він не пропущений, оскільки відповідно
до ст. 265 ЦК України, перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку,
встановивши, що платежі по оплаті за
житлово-комунальні послуги періодично
сплачувались /а.с. 8-12/, та стягнувши з
відповідача суму боргу у розмірі 5639, 82
грн.

Проте, в частині відмови у застосуванні
судом першої інстанції строку позовної
давності, суд апеляційної інстанції не
погоджується, з наступних підстав.

Як вбачається з розрахунку, на який, як
на підставу до задоволення позовних
вимог посилається суд першої
інстанції, дані щодо сплати саме боргу,
що може свідчити про визнання його
відповідачем відсутні, матеріали
справи також не містять жодних даних
щодо сплати відповідачем боргу, на що
суд першої інстанції уваги не звернув.

Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку про зменшення суми
заборгованості відповідача до 2457, 31
грн., з урахуванням трьохрічного строку
позовної давності, враховуючи дату
видачі судового наказу 27.05.2013 року,
взявши до уваги акт звірки платежів за
період 01.10.2009 р. по 01.05.2014 р. / а.с.56-58/

Щодо доводів апеляційної скарги про
відсутність договірних відносин, на
підставі яких повинні надаватись
житлово-комунальні послуги, суд першої
інстанції, з яким погоджується колегія
суддів апеляційної інстанції,
обґрунтовано прийшов до висновку, що
відсутність договірних відносин у
сфері житлово-комунальних послуг не є
підставою для звільнення споживача від
оплати за фактично отримані послуги, а
відмова споживача послуг від укладання
договору в такому разі суперечить
вимогам ч.3 ст.6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від 24
червня 2004 р.

Доводи апеляційної скарги щодо,
належності Ѕ квартири ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, висновків судів
щодо стягнення заборгованості з
відповідача не спростовують, оскільки
остання проживає в квартирі, там
зареєстрована, користується
житлово-комунальними послугами,
спадкова справа після смерті ОСОБА_5
відкрита, однак спадщина за померлим,
на час винесення рішення суду, не
прийнята. В квартирі увесь цей час
проживає і користується всіма
послугами ОСОБА_4 з дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 08 липня 2014 року - змінити,
зменшивши суму заборгованості по
оплаті за житлово-комунальні послуги
до 2457, 31 гривень та судового збору до 121,
80 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: