Справа № 346/2816/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді
Васильковського В.В.

секретаря
Корбут Н.М.

з участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Коломиї
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
встановлення факут спільного
проживання однією сімєю, визнання
права власності на спадкове майно та
усунення від права спадкування,

в с т
а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_5. Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
однокімнатної квартири за адресою
АДРЕСА_1. Стверджує, що вона перебувала
з ОСОБА_5 у фактичних шлюбних
відносинах, а тому є спадкоємцем
четвертої черги. Звернувшись до
нотаріуса про прийняття спадщини, їй
було відмовлено, оскільки до нотаріуса
також звернувся ОСОБА_4, син померлого,
який є спадкоємцем першої черги.
Вказала, що їй взагалі не було відомо
про існування у ОСОБА_5 сина, крім того,
відповідач по справі з 1990 року по день
смерті ОСОБА_5 жодного разу не провідав
батька, хоча той хворів і потребував
стороннього догляду. Також не брав
участі у витратах на його поховання.
Ствердила, що вона, з відома і згоди
покійного ОСОБА_5 в травні 2001 року
усиновила дочку ОСОБА_6, внесла зміни в
її прізвище на "ОСОБА_6" та по-батькові
на "ОСОБА_6". Тому просить суд встановити
факт, що вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_5
проживали однією сією та вели спільно
домашнє господарство з січня 1990 року;
визнати її спадкоємцем першої черги за
законом на спадкування майна покійного
ОСОБА_5; усунути ОСОБА_4 від права
спадкування після смерті ОСОБА_5 та
визнати за нею право власності на
квартиру, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачка та
представник позивача підтримали
вимоги позовної заяви в повному обсязі.

Представник відповідача позов
заперечила в повному обсязі і пояснила,
що ОСОБА_4 є сином покійного ОСОБА_5,
тому є спадкоємцем першої черги.
Вказала, що ОСОБА_5 до смерті працював
на заводі «Сільмаш», вів господарство,
тобто не мав тяжкої хвороби, через яку
перебував у безпорадному стані. Тому
для усунення ОСОБА_4 від спадкування
немає підстав. Просить в задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

З'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_5.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7
повідомив, що він з покійним ОСОБА_5
працював на заводі «Сільмаш» з 1983 року
по 2012 рік. Йому було відомо зі слів
померлого, що в 1990 році його колишня
дружина подала його на аліменти. Також
ствердив, що ОСОБА_5 постійно працював,
зарплату на підприємстві їм
виплачували.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 її давні знайомі. Їй відомо, що
вони разом взяли на виховання дитину.
Вказала, що ОСОБА_5 в останні роки перед
смертю їздив на роботу кожен день.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
повідомив, що він працював з ОСОБА_5 на
одному підприємстві з 1993 року,
перебував з ним у дружніх відносинах.
Покійний казав йому, що дітей в нього не
було, жив він з ОСОБА_1 однією сімєю.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні
повідомила, що знала ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з
2002 року. Оскільки вона працювала в
управлінні соціального захисту
населення, то допомагала їм удочерити
дочку.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні
повідомив, що він проживав по сусідству
з ОСОБА_5 в с. Ганів приблизно з 1988 року.
Покійний постійно хворів, але на роботу
ходив кожен день. Він ніколи не
розповідав, що має сина.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні
повідомив, що він проживав по сусідству
з ОСОБА_5 в с. Ганів, познайомився з ним у
1990 році. Пояснив, що покійний ходив на
роботу, також працював по господарству.
Про свою колишню сімю не згадував.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснила, що ОСОБА_5 для неї був татом.
Вони разом з ОСОБА_1 проживали однією
сімєю. Покійний ніколи не розповідав
про свою колишню дружину, вона не знала,
що в нього є син.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що знав
померлого 15 років. ОСОБА_5 часто хворів.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
пояснив, що він жив по сусідству з
покійним ОСОБА_5 з 1975 року по 2009 рік.
Знав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживають
однією сімєю, виховували дочку ОСОБА_6.
ОСОБА_5 часто хворів.

Отже, той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5
проживали однією сімєю та вели спільне
господарство підтверджується
здобутими доказами, зокрема показами
вищевказаних свідків, а також довідкою
Дебеславцівської сільської ради (а.с.7).

Що стосується позовних вимог про
визнання ОСОБА_1 спадкоємцем першої
черги за законом на спадкування майна
покійного ОСОБА_5; усунення ОСОБА_4 від
права спадкування після смерті ОСОБА_5
та визнання за ОСОБА_1 право власності
на квартиру, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, то вони не підлягають до
задоволення виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України на
сторони покладається обов'язок з
доведення тих обставин, на які вони
посилаються, як на підставу своїх вимог
заперечень. Докази не можуть
ґрунтуватись на припущеннях.

Однак, як вбачається з наведеного, в
порушення вказаних вимог
процесуального закону позивачем, не
доведено тих обставин, на які вона
посилається, як на підставу своїх
вимог.

Відповідно до ч. 5 ст.1224 ЦК України, за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Позивач в судовому засіданні не довела,
що ОСОБА_5 був у безпорадному стані, а
його син, ОСОБА_4 ухилявся від надання
йому допомоги.

Зокрема судом встановлено, що згідно
довідки № 138 від 12.06.2014 року, ОСОБА_5
працював на заводі ВАТ «Сільмаш» з
20.11.1979 року по 26.11.2013 року (а.с.44).

Той факт, що ОСОБА_5 працював фактично
по день смерті вбачається також з
довідки управління Пенсійного фонду в
м. Коломиї та Коломийському районі про
індивідуальні відомості про
застраховану особу (а.с.49).

Також суд вважає, що відсутні підстави
визнати ОСОБА_1 спадкоємцем першої
черги після смерті ОСОБА_5, оскільки
відповідно до положень ст.. 1264 ЦК
України, особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як
п'ять років до часу відкриття спадщини
відносяться до четвертої черги права
на спадкування за законом.

Відповідач ОСОБА_4 є сином померлого
ОСОБА_5, що підтверджується копією
свідоцтва про народження (а.с.86).

Він є спадкоємцем першої черги, подав у
встановлений законом термін заяву до
нотаріуса про прийняття спадщини
(а.с.76).

Підстави для визнання за ОСОБА_1 права
власності на квартиру, яка знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 відсутні, оскільки
дана квартира відноситься складу
спадщини померлого ОСОБА_5 та підлягає
до спадкування спадкоємцями першої
черги.

Заповіт від імені ОСОБА_5 не складався.

На підставі наведеного та ст. ст. 1224, 1264
ЦК України, ст.. 256 ЦПК України та
керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
встановлення факту спільного
проживання однією сімєю, визнання
права власності на спадкове майно та
усунення від права спадкування
задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5
проживали однією сім'єю та вели спільно
домашнє господарство з січня 1990 року.

В задоволенні решти позову-відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення встановлених строків
апеляційного оскарження.

Суддя
Васильковський В. В.