Провадження №4-с/761/151/2014
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Кравець Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
про визнання дій державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві Логвинської К.С.
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, заінтересована особа -
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра», -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з вказаною
скаргою, в якій просить: визнати дії
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції м. Києва Логвинської К.С.
(надалі - державний виконавець)
протиправними; зобов'язати останнього
відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 48
Закону України «Про виконавче
провадження» винести постанову про
повернення до суду виконавчого
документу, виданого Шевченківським
районним судом м. Києва 11 березня 2013
року на виконання рішення від 20 жовтня
2010 року, ухваленого у справі № 2-12248/10;
зобов'язати державного виконавця
припинити чинність арештів та
скасувати інші заходи вжиті ним при
примусовому виконанні даного рішення
суду та надіслати заявнику вказані
копії постанов.

Скаргу мотивовано тим, що 20 жовтня 2010
року Шевченківським районним судом м.
Києва було ухвалено заочне рішення у
справі № 2- 12248/10, яким позов Відкритого
акціонерного товариства Комерційним
банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про
солідарне стягнення заборгованості
задоволено повністю. При цьому, 11
березня 2013 року Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк «Надра»
було отримано виконавчий лист № 2-12248/10
та 05 липня 2013 року пред'явлено його до
виконання до Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції м. Києва,
шляхом подачі відповідної заяви про
відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, 09 липня 2013 року державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження № 38759438, а також винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, якою накладено арешт на все
рухоме та нерухоме майно боржника
ОСОБА_1

Разом з тим, заявник зазначає, що про
існування рішення суду та вказаного
виконавчого провадження йому стало
відомо лише після надходження на його
адресу листа з витягом про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна заборони відчуження на все
рухоме майно. У зв'язку з зазначеним та
не погодившись з рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 жовтня 2010 року, заявником
була подана апеляційна скарга на
вказане рішення суду до Апеляційного
суду м. Києва та ухвалою від 22 жовтня 2013
року по даній скарзі було відкрито
апеляційне провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ч. 1
ст. 48 Закону України «Про виконавче
провадження» та на підставі ухвали
Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня
2013 року 11 квітня 2014 року представником
заявника було подано державному
виконавцю заяву про повернення
виконавчого документу до суду або
іншого органу (посадової особи), який
його видав та закінчити виконавче
провадження № 38759438. Проте, розглянувши
дану заяву державний виконавець
відмовив у її задоволенні, посилаючись
на те, що згідно ухвали Апеляційного
суду м. Києва від 10 грудня 2013 року
апеляційну скаргу заявника було
відхилено, а заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 жовтня 2010 року залишено без
змін. У звязку з цим, державний
виконавець не вбачає підстав, що
визначені в ст. 48 Закону України «Про
виконавче провадження», для повернення
виконавчого документу.

Проте, заявник вважає, що своїми діями
державний виконавець грубо порушує
права заявника, визначені ч.ч. 1, 3 ст. 48
та ст. 50 Закону України «Про виконавче
провадження», як сторони виконавчого
провадження, а тому скаргу просить
задовольнити в повному обсязі.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому
засіданні обставини, викладенні в
скарзі, підтримав в повному обсязі та
просив зазначенні вимоги задовольнити.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра» у
судове засідання не з'явився, про час та
місце розгляду скарги повідомлявся
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Державний виконавець Логвинська К.Л. у
судовому засіданні проти задоволення
скарги заперечувала та вважає, що вона
правомірно відмовили в поверненні
виконавчого документу до суду,
оскільки копію ухвали Апеляційного
суду м. Києва від 22 жовтня 2013 року про
відкриття провадження за апеляційною
скаргою на заочне рішення від 20 жовтня
2010 року, ухвалене у справі № 2-12248/10, їй
було подано лише після закінчення
апеляційного, за результатами якого
вказане рішення суду залишено без змін.

Вислухавши пояснення представника
заявника та державного виконавця,
проаналізувавши зміст скарги, вивчивши
додані до неї матеріали та матеріали
виконавчого провадження, судом
встановлено наступне.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010
року, ухваленим по справі 2-12248/10,
стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1
на користь Відкритого акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра»
заборгованість по кредиту у сумі 266 736
доларів 62 центи США, що за ставкою НБУ
на день подачі позову до суду
еквівалентно 2 127 678 грн. 00 коп., а також
витрати з оплати судового збору у
розмірі 1 700 грн. 00 коп. та 120 грн. 00 коп.
витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ
(а.с. 3).

Таким чином, на підставі заочного
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року, що
набрало законної сили 23 лютого 2013 року,
видано виконавчий лист від 11 березня 2013
року в частині стягнення
заборгованості з ОСОБА_1 (а.с. 4), який
заявою від 08 липня 2013 року було подано
до Відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції м. Києва для примусового
виконання рішення суду.

09 липня 2013 року старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції м. Києва
Логвинською К.Л. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа № 2-12248 від
11 березня 2013 року ВП № 38759438 (а.с. 85).

Також, для забезпечення виконання
виконавчого документа № 2-12248 від 11
березня 2013 року, держаним виконавцем
Логвинською К.Л. було накладено арешт
на все майно боржника - ОСОБА_1 та
заборонено здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке їй належить (а.с.
70).

Разом з тим, звертаючись зі скаргою до
суду, заявник зазначає, що про
існування вказаного виконавчого
провадження йому стало відомо лише
після надходження на його адресу листа
з витягом про реєстрацію в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна
заборони відчуження на все рухоме
майно. У зв'язку з чим, не погодившись з
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року,
заявником була подана апеляційна
скарга на вказане рішення суду до
Апеляційного суду м. Києва та ухвалою
від 22 жовтня 2013 року по даній скарзі
було відкрито апеляційне провадження.
Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 48
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
повинен був повернути виконавчий лист
до суду, який його видав, та зняти всі
арешти, які були накладенні в рамках
виконання даного виконавчого
документу.

Так, 22 жовтня 2013 року Апеляційним судом
м. Києва було постановлено ухвалу про
відкриття апеляційного провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 жовтня 2010 року у справі за
позовом Відкритого акціонерного
товариства Комерційний банк «Надра» до
ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості (а.с 45).

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України
«Про виконавче провадження»
виконавчий документ, прийнятий
державним виконавцем до виконання,
повертається до суду, який його видав, у
разі відновлення судом строку для
подання апеляційної скарги на рішення,
за яким видано виконавчий документ, та
прийняття такої апеляційної скарги до
розгляду.

Разом з тим, слід зазначити, що
відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України
«Про виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження зобов'язані
протягом трьох робочих днів письмово
повідомити державного виконавця про
повне чи часткове самостійне виконання
рішення боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, представником заявника, не
зважаючи на те, що він був обізнаний про
наявність даного виконавчого
провадження (а.с. 42), заяву про
повернення документу до суду або
іншого органу (посадової особі), який
його видав, та закінчення виконавчого
провадження № 38759438, було подано до
державного виконавця лише 11 квітня 2014
року (а.с. 44).

Крім того, слід також зауважити, що
вищезазначену заяву заявником було
подано державному виконавцю після
розгляду його апеляційної скарги в
суді апеляційної інстанції, згідно
рішення якого 19 грудня 2013 року було
постановлено ухвалу про відхилення
апеляційної скарги заявника та
залишення заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 жовтня 2010 року без змін (а.с.
46-50).

У звязку з зазначеним та враховуючи те,
що станом на 11 квітня 2014 року були
відсутніми (відпали) підстави для
повернення виконавчого листа № 12248 від
11 березня 2013 року, передбачені ст. 48
Закону України «Про виконавче
провадження», державним виконавцем
було відмовлено у задоволенні заяви
представника заявника - ОСОБА_2 про
повернення документу до суду або
іншого органу (посадової особі), який
його видав та закінчення виконавчого
провадження № 38759438 (а.с. 43).

При цьому, слід зазначити, що 03 лютого
2014 року, тобто, ще до подання заяви про
повернення виконавчого документу у
зв'язку з відкриттям апеляційного
провадження, представником заявника -
ОСОБА_2 було подано державному
виконавцю заяву про зупинення
виконавчого провадження № 38759438 у
зв'язку з відкриттям Вищим
спеціалізованим судом України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2 на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 20 жовтня 2010 року, ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня
2013 року у цивільній справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
(а.с. 55-58). Таким чином, 03 лютого 2014 року,
на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 та ст. 39 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державним виконавцем було винесено
постанову про зупинення виконавчого
провадження до розгляду справи по суті
(а.с. 54).

Положеннями ч. 3 ст. 387 ЦПК України
передбачено, що якщо оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

З огляду на встановленні в судовому
засіданні обставини і їх сукупності,
суд прийшов до висновку, що оскаржувані
рішення та дій державного виконавця
були вчинені відповідно до закону, в
межах повноважень державного
виконавця і права чи свободи заявника
не було порушено, у звязку з чим скарга
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
визнання дій державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві Логвинської К.С.
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, заінтересована особа -
Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра», є
необґрунтованою та такою, що не
підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 12, 48 Закону України «Про
виконавче провадження» та керуючись
ст.ст. 57-60, 64, 209, 210, 212, 213, 293, 294, 296, 383-388 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання дій
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві Логвинської К.С.
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення вищезазначених
строків, або після перегляду справи в
апеляційному порядку, якщо ухвалу суду
не скасовано.

С у д д я: