АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1 інстанції Шевчук О.П.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 жовтня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Деснянського районного суду м.Києва
від 22 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна», приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
визнання виконавчого напису нотаріуса
таким, що не підлягає виконанню, та за
зустрічним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» ОСОБА_1, треті особи
Відділ державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м.Києві, Служба у справах
дітей Деснянської районної у м.Києві
державної адміністрації, Деснянський
районний відділ Головного управління
державної міграційної служби м.Києва
про виселення та зняття з
реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ»ОТП Факторинг
Україна»), приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 і просила
винести рішення, яким визнати таким, що
не підлягає виконанню, виконавчий
напис нотаріуса від 13.11.2013 року за
реєстровим №7978 яким запропоновано
звернути стягнення на предмет іпотеки -
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності позивачці ОСОБА_1, в рахунок
погашення кредитного боргу перед
ТОВ»ОТП Факторинг Україна».

Позивачка послалась на те, що
нотаріус вчинив нотаріальну дію за
межами свого нотаріального округу, без
надання позивачці, як боржнику,
документів, що підтверджують
безспірність боргу та його розміру за
умови настання строку виконання
основного зобов»язання, забезпеченого
іпотекою.

Також позивачка послалась на те,
що державний виконавець порушив чинне
законодавство, оскільки не направив їй
постанову про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим написом
рекомендованою поштою з повідомленням.

В ході розгляду справи ТОВ»ОТП
Факторинг Україна» заявило зустрічний
позов до ОСОБА_1 з вимогою про виселення
з квартири АДРЕСА_1, та зняття з
реєстраційного обліку по указаній
квартирі, як позивачку, так і її
неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.52-55/.

Рішенням Деснянського
районного суду м.Києва від 22 серпня 2014
року позов ОСОБА_1 задоволено, а в
зустрічному позові ТОВ»ОТП Факторинг
Україна» відмовлено /т.1 а.с.236-239/.

Судовим рішенням визнано
виконавчий напис №7978 від 13.11.2013 року
вчинений приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_2 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
таким, що не підлягає виконанню.

В зустрічному позові ТОВ»ОТП
Факторинг Україна» про виселення та
зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_1
та її неповнолітню доньку ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1 - вімовлено /т.1
а.с.236-239/.

В поданій апеляційній скарзі ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», просить
скасувати рішення, та ухвалити нове,
яким відмовити в первісному позові
ОСОБА_1, та задовольнити зустрічний
позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» /т.2
а.с.2-7/.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а рішення залишити без змін
з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи і
таке встановлено судом, 20.02.2008 року між
ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого
є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір за
№МL-002/041/2008,за умовами якого ОСОБА_1, як
позичальниця, отримала кредитні кошти
у сумі 84.918 дол.США на термін до 20.02.2033
року/т.1 а.с.9-13/.

Того ж дня, між сторонами
укладено договір іпотеки за
№РМL-002/041/2008, згідно якого, на
забезпечення указаних кредитних
зобов»язань ОСОБА_1 передано в іпотеку
квартиру АДРЕСА_1 /т.1 а.с.14-16/.

Згідно ст.589 ЦК України у разі
невиконання зобов»язання,
зебезпеченого заставою,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов»язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Вчинення виконавчого напису
нотаріусом регулюється статтями 87,88
Закону України «Про нотаріат», ст.33
Закону України «Про іпотеку»,
постановою КМ України «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» від 29.06.1999 року №1172, а також
положенням Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 3.03.2004
року №20/5, а також Наказом Міністерства
юстиції України від 31.12.2008 року №2368/5.

Згідно ст.87 Закону України «Про
нотаріат», для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість.

Постановою Кабінету Міністрів України
№1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік
документів, за якими стягнення
заборгованості проводиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів.

Так, для одержання виконавчого напису
нотаріусу передаються: а) нотаріально
посвідчені угоди; б) документи, що
підтверджують безспірність
заборгованості та встановлюють
прострочення виконання зобов»язань,
тобто, нотаріусу повинен бути наданий
розрахунок заборгованості.

Згідно до ст.33 Закону України «Про
іпотеку» звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя, та виходив з того, що
сторонами в іпотечній угоді
передбачено право банку задовольнити
свої вимоги шляхом вчинення
виконавчого напису, в разі невиконання
позичальником умов основного договору
з погашення кредиту.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення
іпотекодавцем обов'язків, встановлених
іпотечним договором,
іпотекодержатель має правовимагати
дострокового виконання основного
зобов'язання, а в разійого

невиконання - звернути стягнення на
предмет іпотеки.

Між тим, як встановлено судом першої
інстанції, та підтверджується
поясненнями позивачки, в порушення
указаної норми, кредитор ПАТ
«КБ«Правекс-Банк» не повідомив
боржника ОСОБА_1 про дострокове
погашення кредиту.

Підтверджень того, що позивачка була
завчасно повідомлена про необхідність
дострокового погашення кредитної
заборгованості, банк належних доказів
суду не надав.

Крім того, приватний нотаріус ОСОБА_2
не з»ясувавши наявності безспірності
кредитної заборгованості, вчинила
спірний виконавчий напис.

Згідно п.284 Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України», затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 3.03.2004
року №20/5 нотаріус вчиняє виконавчі
написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем.

Судом встановлено, що нотаріусу, на
підтвердження суми боргу ОСОБА_1
надано виписку рахунку про рух коштів
позичальниці. З якого слідує, що
заборгованість станом на 1.10.2013 року
становить 94.811,33 дол.США /т.1 а.с.205-211/.

При цьому, нотаріус у виконавчому
написі зазначив суму боргу у розмірі
93.260,73 дол.США /т.1 а.с.7/.

Отже, судом встановлено, що сума боргу
визначена в досудовій вимозі не була
безспірною.

Крім того, із аналізу ч.6 п.283 Інструкції
«Про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» виконавчий напис
про звернення стягнення майна
вчиняється у зв»язку з простроченням
виплат обов»язкових платежів у разі
закінчення строку основного
зобов»язання та договору застави.

Між тим, строк закінчення основного
зобов»язання за кредитним договором та
договором застави закінчується 20.02.2033
року.

Оскільки кредитор не надав доказів
надіслання позичальниці вимоги про
дострокове повернення кредиту, тим
самим, в розумінні ст.12 Закону України
«Про іпотеку» строк виконання
основного зобов'язання - не настав.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду першої
інстанції ухвалене на повно з»ясованих
обставинах з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
а доводи, викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити, а
рішення Деснянського районного суду
м.Києва від 22 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до касаційної інстанції.

Головуючий

Судді