АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/3296/13-ц
Провадження № 22-ц/792/725/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.,

при секретарі Кошельнику В.М.

з участю: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення
Старокостянтинівського районного суду
від 11 лютого 2014 року цивільну справу за
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини та дружини-інваліда.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника відповідача,
ознайомившись з доводами апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_5
вказувала, що 17.01.2007 року вона
зареєструвала з ОСОБА_6 шлюб, у якому у
них народилася донька ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час позивач і
відповідач проживають окремо. Їхня
донька-інвалід проживає з матір`ю.

ОСОБА_5 зазначала, що відповідач не
приймає участі у вихованні доньки,
матеріальної допомоги на її утримання
не надає, а тому вона просила суд
стягнути з відповідача на її користь на
її утримання та на утримання доньки
аліменти у розмірі 50 % зі всіх видів
його заробітку, починаючи з дня
звернення з позовом до суду і до
досягнення дитиною повноліття.

11 лютого 2014 року позивач звернулася до
суду з заявою про уточнення позовних
вимог і просила стягнути на її користь
з ОСОБА_6 аліменти для утримання дочки
ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частини всіх видів
його заробітку (доходу) прибутку
щомісячно, але не менше 1/3 частини
прожиткового мінімуму та 1/6 частину
доходу на її утримання як
дружини-інваліда.

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду від 11 лютого 2014 року
позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 задоволено
частково.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_5 на утримання
малолітньої дочки-ОСОБА_7. у розмірі 1/4
частини зі всіх видів його заробітку,
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2013 року
і до досягнення нею повноліття. Рішення
в частині стягнення аліментів у межах
суми платежу за один місяць допущено до
негайного обов'язкового виконання.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення
Старокостянтинівського районного суду
від 11 лютого 2014 року ОСОБА_5 просить
скасувати вказане рішення і ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
позовні вимоги. На підтвердження
незаконності рішення суду
зазначається, що суд порушив норми
матеріального і процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Апелянт вказує, що
суд не врахував стан здоров`я,
матеріальне становище дитини, а лише
врахував матеріальне становище
відповідача, чим надав йому можливість
надалі ігнорувати своїми
батьківськими обов`язками. Суд
неналежно оцінив обставини справи, а
тому невірно прийшов до висновку, що
відповідач неспроможний сплачувати
аліменти на утримання дочки у розмірі
1/3 свого прибутку.

В засіданні апеляційного суду
представник відповідача ОСОБА_6
апеляційну скаргу не визнав, рішення
суду вважає законним та обґрунтованим.

Позивач ОСОБА_5 в засідання
апеляційного суду не з'явилася, про
день, час та місце слухання справи
повідомлена у встановленому законом
порядку, про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони 17 січня 2007 року у відділі
реєстрації актів цивільного стану
Подільського районного управління
юстиції в м. Києві зареєстрували шлюб,
про що складено відповідний актовий
запис № 02 і це підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1,
повторно виданого відділом реєстрації
актів цивільного стану Подільського
районного управління юстиції в м. Києві
10 січня 2012 року.

Від спільного проживання ОСОБА_8 та
ОСОБА_5 мають малолітню дочку ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка являється дитиною -
інвалідом.

Сторони проживають окремо, дитина
проживає без реєстрації в с. Баглаї
Старокостянтинівського району,
відповідач тільки в попередні роки
періодично надавав матеріальну
допомогу на утримання дитини.

Позивачка ОСОБА_5 являється інвалідом
ІІІ групи загального захворювання
довічно, в даний час не працює, отримує
державну соціальну допомогу дитині -
інваліду та державну соціальну
допомогу по догляду за дитиною -
інвалідом в розмірі 1307 грн. на місяць.

Відповідач ОСОБА_8 зареєстрований та
проживає у своїх батьків в с. Ємці
Старокостянтинівського району, працює
в ТОВ «ДПЗКУ-МТС» на посаді водія
автотранспортних засобів
автотранспортного підрозділу в м.
Умані. Дохід за період з 01 травня 2013
року по 31 жовтня 2013 року становить 1258,26
грн. в місяць, що підтверджується
довідкою товариства від 27 листопада 2013
року № ДП000000430.

Вказані обставини встановлені судом
першої інстанції правильно і вони
підтверджуються наявними у справі та
дослідженими судом доказами.

Враховуючи встановлені фактичні
обставини справи, розмір доходу
відповідача, та керуючись ст. ст. 181, 183
СК України суд прийшов до висновку, що
ОСОБА_8 спроможний сплачувати аліменти
на утримання дитини в розмірі 1/4
частини від всіх видів його доходів, а
тому обґрунтовано частково
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_5 в
цій частині.

Позивачкою ОСОБА_5 також ставилися
вимоги про стягнення з ОСОБА_8
аліментів на її утримання в розмірі 1/6
його заробітку ( доходу).

Відповідно до ст. 75 СК України дружина,
чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного. Право на
утримання (аліменти) має той з подружжя,
який є непрацездатним, потребує
матеріальної допомоги, за умови, що
другий із подружжя може надавати
матеріальну допомогу.

Враховуючи, що при розгляді справи
позивачкою, як того вимагають ст. ст. 10,
60 ЦПК України, не доведено,що
відповідач має можливість надавати
матеріальну допомогу на її утримання,
суд обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову в цій частині вимог
ОСОБА_5

Норми матеріального права застосовані
судом першої інстанції правильно,
порушень процесуального закону, які б
були підставою для скасування рішення,
судом не допущено. Тому, відповідно до
ст. 308 ЦПК України, наявні підстави для
відхилення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги на
законність рішення суду не впливають.

Частково задовольняючи вимоги ОСОБА_5
про стягнення аліментів на утримання
дитини та відмовляючи в стягненні
аліментів на утримання позивачки, суд
першої інстанції порівняв доходи
кожного з подружжя, співвідношення їх
доходів з прожитковим мінімумом і
реальними їх витратами, про що детально
зазначив у своєму рішенні.

Таким чином, суд оцінив належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, що відповідає вимогам ст. 212
ЦПК України.

Інші підстави в межах доводів
апеляційної скарги для скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду від 11 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:підпис
Суддя:підпис Суддя: підпис

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду М.М.
Пастощук

____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції:
Завадська О.П.
Провадження
№ 22-ц/792/725/14

Доповідач: Пастощук М.М.

Категорія: 48