РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Київський
районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді
Губській Я.В.

при секретарі
Приблуда І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія», 3-ї особи:
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління МВС
України в Харківській області,
Автогосподарства Головного управління
МВС України в Харківській області,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Сеул Авто»,
Харківське обласне товариство захисту
прав споживачів про захист прав
споживачів та відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

15.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до суду до приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» (надалі
ПрАТ «УПСК»), 3-ї особи: Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління МВС України в
Харківській області ( надалі УДАІ ГУМВС
України в Харківській області),
Автогосподарство Головного управління
МВС України в Харківській області,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Сеул Авто» ( надалі
ТОВ «Сеул Авто»), Харківське обласне
товариство захисту прав споживачів
про захист прав споживачів та
стягнення суми страхового
відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 04.01.2014 року
сталася ДТП, внаслідок якої було
пошкоджено автомобілі - ВАЗ-211010 д.н.
НОМЕР_4, ВАЗ-211440 д.н. НОМЕР_5, ВАЗ-211010 д.н.
НОМЕР_6. Винуватцем ДТП є ОСОБА_1
Оскільки між позивачем та ПрАТ «УПСК»
був укладений договір обов'язкового
страхування 22.10.2013 року, він та
потерпілі сторони 08.01.2014 року подали
заяву - повідомлення про ДТП, та був
проведений огляд пошкоджених
автомобілів і погоджено виплату
страхового в відшкодування. Станом на
04.02.2014 року автомобілі потерпілих були
відремонтовані, однак страхова
компанія ухиляється від виплати
страхового відшкодування.

Просить в позовній заяві ( а.с. 1-3)
стягнути з ПрАТ «УПСК» на його користь
суму страхового відшкодування за
полісом № АС 1766740 в загальному розмірі
98145 грн., пеню за затримку виплати за
період з 10.04.2014 року по 15.07.2014 року в
розмірі 4721 грн., у відшкодування
моральної шкоди суму в розмірі 10000 грн.,
та відшкодувати витрати на правову
допомогу в сумі 3180 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник відповідача з позовними
вимогами не погодився, надавши
письмові заперечення. Також, зазначав,
що було прийнято рішення про відмову у
виплаті страхового відшкодування
згідно вимог ст. 37 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Представники третіх осіб в судове
засідання не з'явилися, повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи, у зв'язку з чим суд
розглядає справу у їх відсутність.

Представник Автогосподарства ГУМВС
України в Харківській області подав
суду заяву, в якій повідомив про
передачу у безоплатне користування
автомобіля ВАЗ-211440 д.н. НОМЕР_5 УДАІ
ГУМВС України в Харківській області та
можливість проводити судові засідання
без їх участі.

Суд, вислухавши учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що 04 січня 2014 року
сталася ДТП за участю водія ОСОБА_1 та
було пошкоджено автомобілі - ВАЗ-211010
д.н. НОМЕР_4, ВАЗ-211440 д.н. НОМЕР_5, ВАЗ-211010
д.н. НОМЕР_6, які належать УДАІ ГУ МВС
України в Харківській області,
Автогосподарству ГУ МВС України в
Харківській області.

Згідно полісу АС /1766740 від 22.10.2013 року,
укладеному між ОСОБА_1 та ПрАТ «УПСК»
страхова сума на одного потерпілого за
шкоду, заподіяну майна складає 50000 грн.,
строку дії полісу з 01.11.2013 року по 31.10.2014
року. ( а.с. 12).

Звертаючись з позовом до суду про
стягнення на його користь суму
страхового відшкодування, позивач
ОСОБА_1 посилається на вимоги ст.ст. 22.1,
35.2,36.5 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», ст.ст. 992,979 ЦК
України.

Відповідно до ст. 6 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно вимог ст.ст. 979, 999 ЦК
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. Законом може бути
встановлений обов'язок фізичної або
юридичної особи бути страхувальником
життя, здоров'я, майна або
відповідальності перед іншими особами
за свій рахунок чи за рахунок
заінтересованої особи (обов'язкове
страхування). До відносин, що
випливають із обов'язкового
страхування, застосовуються положення
цього Кодексу, якщо інше не встановлено
актами цивільного законодавства.

Дослідивши надані сторонами
докази, судом встановлено, що 04.01.2014
року сталася ДТП за наступних
обставин:

Так, ОСОБА_1, 4 січня 2014 року,
приблизно о 02-16 год., керуючи
автомобілем «Daewoo Nubira» д.н. НОМЕР_3, був
зупинений інспекторами ДПС РДПС ВДАІ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області міліції Плахтій Ю.М. та Кобзар
І. А., які знаходились на чергуванні у
форменому одязі і з табельною
вогнепальною зброєю та несли службу на
службовому автомобілі ВАЗ 211440 д.н.
НОМЕР_5 на пр. М. Жукова у м. Харків,
оскільки ОСОБА_1 порушував правила
дорожнього руху, а саме рухався по
зустрічній смузі. При зупинці ОСОБА_1
відмовився надати вказаним
співробітникам міліції документи для
перевірки та проігнорувавши їх законні
вимоги, розпочав свій рух у напрямку пр.
Московського у м. Харків. Інспектори
ДПР ВДАІ ГУМВС України в Харківській
області на службовому автомобілі ВАЗ
211440 д.н. НОМЕР_5 прослідували за
автомобілем «Daewoo Nubira» д.н. НОМЕР_3, з
вімкненими проблісковими маячками
червоного та синього кольорів, які
супроводжувались звуковими сигналами.
Інспектори ДПР ВДАІ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області повідомили по
радіостанції черговому про
переслідування вищевказаного
автомобіля та попросили допомоги,
дублюючи напрямок руху. Водій
автомобіля «Daewoo Nubira» д.н. НОМЕР_3
ОСОБА_1, ігноруючи світлові та звукові
сигнали службових автомобілів ДПС
РДПС ВДАІ, грубо порушуючи правила
дорожнього руху, рухаючись на червоні
сигнали світлофорів, перевищуючи
швидкісний режим, не реагував на
законні вимоги працівників ДАІ
зупинити свій автомобіль. По ходу руху
на пр. Московському м. Харків в районі
універмагу «Харків» проїжджа частина
була заблокована службовим
автомобілем ВДАІ ВАЗ з вімкненими
проблісковими маячками під керуванням
ОСОБА_4 та Назарова В,в,, які
знаходились на чергуванні у форменому
одязі, з табельною вогнепальною зброєю
та несли службу.

Водій автомобіля Daewoo Nubira» д.н. НОМЕР_3
знизив швидкість, до нього підійшов
інспектор ВДАІ, після чого він зробив
різкий маневр вліво на бордюр та по
трамвайним шляхам , продовжив рух у бік
центру міста, порушуючи правила
дорожнього руху. Продовжуючи свої
протиправні дії, водій
автотранспортного засобу «Daewoo Nubira» д.н.
НОМЕР_3 ОСОБА_1, в районі будинку № 75 по
пр. Московському у м. Харкові, повторно
проігнорував законні вимоги
працівників інспекторів ДПС РДПС ВДАІ
ХМУ ГУМВС України Гаврилова В.В. та
Доценко В.В., які несли службу та
знаходилися у службовому автомобілі
ВДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області ВАЗ 211010 д.н. НОМЕР_6, з
вімкненими і проблісковими маячками
та звуковими сигналами, які також
подавали сигнали водію «Daewoo Nubira» д.н.
НОМЕР_3 ОСОБА_1 зупинитись, але останній
проігнорував законні вимоги
працівників міліції та продовжив рух у
бік центру міста в напрямку вул.
Чернишевського.

В подальшому водій ОСОБА_1, керуючи
вказаним транспортним засобом, заїхав
в арку будинку № 90 по вул.
Чернишевського у м. Харкові, де був
заблокований службовими автомобілями
ВДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області ВАЗ 211010 д.н НОМЕР_4, на якому
несли службу інспектори ДПР ВДАІ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
Лобян В.В та Поволоцький Ю.С. попереду
та ВАЗ 2114 д.н. НОМЕР_5 та ВАЗ 2110 д.н.
НОМЕР_6 позаду. Інспектори підійшли до
автомобілю та намагалися відчинити
двері, які були заблоковані, не
дивлячись на це ОСОБА_1 цілеспрямовано,
вчиняючи активну фізичну протидію
працівникам ДПР ВДАІ ХМУ ГУМВС, які
несли службу та виконували покладені
на них службові обов*язки,
перешкоджаючи виконанню ними своїх
функцій та реалізації службових
повноважень, почав поступові рухи
назад та вперед, умисно пошкоджуючи
службові автомобілі працівників
правоохоронних органів. Усвідомлюючи
свої протиправні дії водій автомобілю
«Daewoo Nubira» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_1,
продовжуючи свої активні навмисні
протиправні дії, шляхом зіткнень
свого автомобілю з службовими
автомобілями, звільнив собі проїзд та
виїхав на проїжджу частину по вул. О.
Гончара у м. Харків та зник з місця
події, залишивши свій автомобіль.

Зазначені обставини ДТП 04.01.2014 року
встановлені судом під час розгляду
кримінальної справи відносно ОСОБА_1
та знайшли своє підтвердженні в ухвалі
Київського районного суду м. Харкова
від 13.03.2014 року, згідно якої ОСОБА_1 був
звільнений від кримінальної
відповідальності за вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст. 342 КК України ( в
ред. до 22.01.2014 р.) з підстав передбачених
ст. 45 КК України у зв'язку з дійовим
каяттям. Кримінальне провадження
відносно нього було закрито на
підставі ст. 45 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Вимогами ч.4 ст. 61 ЦПК України
передбачено, що вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили, або
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

При цьому постанова (ухвала) слідчого,
прокурора, суду про відмову в порушенні
кримінальної справи або її закриття,
закриття кримінального провадження не
є доказом в розумінні ч.4 ст. 61 ЦПК
України, а є доказом, який повинен
досліджуватися та оцінюватися судом у
цивільній справі у порядку,
передбаченому ЦПК.

Дослідивши надані сторонами докази,
суд приходить до висновку, що 04.01.2014
року внаслідок умисних дій ОСОБА_1 під
час вчинення ним опору працівникові
правоохоронному органу під час
виконання ним службових обов'язків
були пошкодженні транспортні засоби
працівників міліції - автомобілі
ВАЗ-211010 д.н. НОМЕР_4, ВАЗ-211440 д.н. НОМЕР_5,
ВАЗ-211010 д.н. НОМЕР_6. Під час розгляду
справи суду не надано доказів на
спростування зазначеного.

Відповідно до вимог ст. 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону,
- МТСБУ), керуючись нормами цього
Закону, приймає вмотивоване рішення
про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
або про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Згідно ст. 37 цього ж Закону підставою
для відмови у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) є: 37.1.1. навмисні
дії особи, відповідальність якої
застрахована (страхувальника), водія
транспортного засобу або потерпілого,
спрямовані на настання страхового
випадку. Зазначена норма не
поширюється на осіб, дії яких пов'язані
з виконанням ними громадянського чи
службового обов'язку, вчинені у стані
необхідної оборони (без перевищення її
меж) або під час захисту майна, життя,
здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб
встановлюється відповідно до закону;
37.1.2. вчинення особою,
відповідальність якої застрахована
(страхувальником), водієм
транспортного засобу умисного
злочину, що призвів до страхового
випадку (події, передбаченої статтею 41
цього Закону);

Вимогами ст. 991 ЦК України також
передбачені підстави відмови у виплаті
страхового відшкодування, де
страховик має право відмовитися від
здійснення страхової виплати у разі: 1)
навмисних дій страхувальника або
особи, на користь якої укладено договір
страхування, якщо вони були спрямовані
на настання страхового випадку, крім
дій, пов'язаних із виконанням ними
громадянського чи службового
обов'язку, вчинених у стані необхідної
оборони (без перевищення її меж), або
щодо захисту майна, життя, здоров'я,
честі, гідності та ділової репутації; 2)
вчинення страхувальником або особою,
на користь якої укладено договір
страхування, умисного злочину, що
призвів до страхового випадку; 3)
подання страхувальником завідомо
неправдивих відомостей про об'єкт
страхування або про факт настання
страхового випадку; 4) одержання
страхувальником повного відшкодування
збитків за договором майнового
страхування від особи, яка їх завдала; 5)
несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків; 6) наявності інших
підстав, встановлених законом. Рішення
страховика про відмову здійснити
страхову виплату повідомляється
страхувальникові у письмовій формі з
обґрунтуванням причин відмови.

Відмовляючи у виплаті страхового
відшкодування відповідач посилається
на п.п. 37.1.1., 37.1.2. ст. 37 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів". Суд погоджується з даним
висновком та вважає, що ПрАТ «УПСК»
прийнято рішення про відмову у виплаті
відшкодування обґрунтовано, з
дотриманням вимог чинного
законодавства.

Також, суд зазначає, що потерпілі
особи - УДАІ ГУ МВС України в
Харківській області, Автогосподарство
ГУ МВС України в Харківській області до
суду з вимогами про стягнення
страхового відшкодування не
звертались, вимог до страхової
компанії в процесі розгляду цивільної
справи не пред'являли.

На підставі вищезазначеного, суд
не вбачає підстав для задоволення
вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «УПСК»
суми страхового відшкодування на його
користь та суми пені за затримку
виплати.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Підстави відповідальності за завдану
моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК
України, а саме, наявність вини особи,
яка завдала таку шкоду.

Під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичної особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Дослідивши усі представлені сторонами
докази в їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги заявлено
безпідставно, жодних доказів наявності
моральних страждань позивача, а також
жодних доказів на обґрунтування вини
відповідача, причинного зв'язку між
шкодою та протиправними діяннями
відповідача, розміру відшкодування
моральної шкоди, позивачем не надано, у
зв'язку з чим позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

У зв'язку з відмовою з задоволенні
позовних вимог згідно ст. 88 ЦПК України
не підлягають і вимоги про
відшкодування витрат на правову
допомогу.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61, 88,212-215, 217
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 до приватного акціонерного
товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» про
стягнення суми страхового
відшкодування за полісом № АС 1766740 в
розмірі 98145 грн., пені в розмірі 4721 грн.,
моральної шкоди в розмірі 10000 грн.,
відшкодування витрат на правову
допомогу в сумі 3180 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя -