У х в а л а

іменем україни

17 вересня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної
О.О.Суддів:Касьяна О.П.,Попович О.В.,
Савченко В.О., Штелик С.П.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
заступника Васильківського
міжрайонного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області,
Іванковичівської сільської ради
Київської області до ОСОБА_6, третя
особа - ОСОБА_7, про визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку та скасування її
державної реєстрації, за касаційною
скаргою ОСОБА_7 на заочне рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 30 жовтня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 18 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Заступник Васильківського
міжрайонного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Державної інспекції сільського
господарства в Київській області,
Іванковичівської сільської ради
Київської області звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7,
про визнання недійсним державного акту
на право власності на земельну ділянку
та скасування її державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що в ході проведеної
прокуратурою перевірки встановлено, що
30 грудня 2004 року здійснено реєстрацію
державного акта на право приватної
власності на земельну ділянку, згідно з
яким ОСОБА_6 отримала у приватну
власність земельну ділянку площею 0,250
га для будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
та споруд. Підставою для видачі
вказаного державного акта було рішення
Іванковичівської сільської ради № 124
від 20 грудня 2004 року.

Посилаючись на те, що орган місцевого
самоврядування не розглядав питання
щодо виділення відповідачці земельної
ділянки та не приймав відповідного
рішення, що підтверджується
матеріалами кримінальної справи № 79-814,
позивач просив суд задовольнити позов.

Заочним рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 жовтня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської
області від 18 березня 2014 року, позов
задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт серії
ЯБ № 2 від 30 грудня 2004 року на
право приватної власності на земельну
ділянку площею 0,25 га, що розташована в
с. Іванковичі Київської області,
кадастровий номер :01:009:0250, виданий
на ім'я ОСОБА_6.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування заочного
рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 жовтня 2013 року та ухвали
апеляційного суду Київської області
від 18 березня 2014 року, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню
на таких підставах.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що на ім'я ОСОБА_6
видано державний акт ЯБ № 2 від 30
грудня 2004 року на право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,25 га, що розташована в с. Іванковичі
Київської області, кадастровий номер
:01:009:0250. Підставою видачі
вказаного державного акту вказано
рішення Іванковичівської сільської
ради Київської області від 20 грудня 2004
року.

Постановою Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 21 травня 2010 року про закриття
провадження у кримінальній справі, у
зв'язку зі смертю ОСОБА_8, встановлено,
що перебуваючи на посаді
Іванковичівського сільського голови
ОСОБА_8 здійснив підробку службових
документів, а саме рішення
Іванковичівської сільської ради
Київської області від 20 грудня 2004 року
№ 124.

Відповідно до частини 1 статті 78 ЗК
України право власності на землю - це
право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі, зокрема, безоплатної
передачі із земель державної і
комунальної власності; приватизації
земельних ділянок, що були раніше
надані їм у користування;

Відповідно до частини 1 статті 116 ЗК
України (в редакції чинні на момент
отримання спірного державного акту)
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 118 ЗК
України (в редакції чинні на момент
отримання спірного державного акту)
Громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що Іванковичівська
сільська рада Київської області не
приймала рішення, на підставі якого
ОСОБА_6 було видано державний акт ЯБ №
2 від 30 грудня 2004 року на право
приватної власності на земельну
ділянку, а тому необхідно визнати
недійсним цей державний акт.

До таких висновків суди дійшли на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Наведені в скарзі доводи не дають
підстав для скасування або зміни
оскаржуваних судових рішень.

Крім того, відповідно до ч.1 статті 335
ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
фактично зводяться до переоцінки
доказів і не згоди з висновками судів
першої та апеляційної інстанцій по їх
оцінці.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що судові рішення
відповідають вимогам закону й підстави
для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 337, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Заочне рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 жовтня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 18 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.П.
Касьян О.В. Попович В.О. Савченко С.П.
Штелик