З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.2014 Справа №607/4891/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
- головуючого судді Дзюбича В.Л.
- з участю секретаря судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором грошової
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення 17 000 грн. боргу за договором
грошової позики від 17.05.2013 р. та трьох
відсотків річних в сумі 416.38 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов»язання за договором грошової
позики від 17.05.2013 р. за період з 17.05.2013 р.
Позовні вимоги позивач обгрунтовує
тим, що 17.05.2013 р. він позичив
грн., які останній зобов»язувався
повернути до 01.09.2013 р., однак вказаної
суми у зазначений строк відповідач не
повернув та на неодноразові звернення
з приводу погашення боргу не реагує.
У судове засідання позивач не з»явився,
проте подав заяву про підтримання
позовних вимог з клопотанням про
розгляд справи у його відсутності.
Відповідач у судове засідання не
з»явився, з невідомої суду причини,
хоча про день та час розгляду справи
повідомлявся у встановленому законом
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).
Дослідивши та оцінивши зібрані докази
по справі, суд встановив наступні
обставини справи.
Відповідно до розписки від 17.05.2013 р. та
укладеного між сторонами договору
грошової позики від 17.05.2013 р.,
відповідач отримав від позивача
зобов»язавшись повернути їх до 01.09.2013 р.
Відповідно до вимог ст.1046 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України), за
договором позики одна сторона передає
у власність другій стороні грошові
кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов"язується
повернути позичкодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов"язується повернути
позичкодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що зобов»язань
вз»ятих на себе згідно вище
зазначеного договору позики
відповідач не виконав, грошові кошти в
17.05.2013 р. позивачу не повернув.
Зобов"язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться ( ст.526 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відповідно до п.6 Договору позиви від
17.05.2013 р., у разі несвоєчасного
повернення позики позичальник сплачує
позикодавцю суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
період прострочення, а також три
проценти річних від простроченої суми.
Період прострочки виконання грошового
зобов»язання за розпискою від 17.05.2013р.
це період з 01.09.2013 р. по 10.03.2014 р. включно
(кінцева дата розрахунку позивача ) і
становить 191 день, отже 3% річних від
становитимуть 266.88 грн. (3% : 365 : 100 * 191 днів
Тому, позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача трьох
відсотків річних в сумі 416.38 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов»язання за договором грошової
позики від 17.05.2013 р. за період з 17.05.2013 р.
по 10.03.2014 р. підлягають до часткового
задоволенні в сумі 266.88грн. і виключно
за період з 01.09.2013р. по 10.03.2014 р., так - як
період з 17.05.2013 р. по 31.08.2013 р., за який
позивач просить стягнути з відповідача
3% річних, зважаючи на строк на який
надавалася грошова позика, а саме до
01.09.2013 р., не є періодом прострочення
виконання грошового зобов»язання за
вказаним договором грошової позики.
Враховуючи викладені обставини, беручи
до уваги наявність розписки та
договору позики від 17.05.2013 р., якими
стверджується отримання відповідачем
те, що відповідачем не надано, а у
судовому засіданні не здобуто доказів
повернення відповідачем позивачу суми
боргу за договором позики, суд
приходить до висновку про порушення
прав позивача відповідачем, які
підлягають захисту, а позов до
часткового задоволення шляхом
стягнення із відповідача на користь
позивача суми боргу за договором
грошової позики від 17.05.2013 р. в розмірі
заборгованість за договором грошової
позики від 17.05.2013 р.; 266.88грн. - три
відсотки річних за прострочення
виконання грошового зобов»язання за
договором грошової позики від 17.05.2013 р.
за період з 01.09.2013 р. по 10.03.2014 р.
(остаточна дата розрахунку позивача).
Відповідно до ст.88 Цивільного
процесуального кодексу України (далі
ЦПК України), суд вважає, що з
відповідача в користь позивача слід
стягнути 243.60 грн. сплаченого останнім
судового збору.
Керуючись ст. ст.4, 10, 60, 212, 224-226, 228, 232, 233
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.526, ч.1 ст.612, ст.1046, ч.2 ст.1047
Цивільного кодексу України, ст.88 ЦПК
України, суд ,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; місце
реєстрації: АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1;
АДРЕСА_2) заборгованість за договором
грошової позики від 17 травня 2013 року в
У задоволенні решти позовних вимог
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; місце
реєстрації: АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1;
АДРЕСА_2) судовий збір в сумі 243.60 грн.
Копію рішення надіслати особам, які
брали участь у справі.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення суду .

Головуючий - суддя
Дзюбич В.Л.