Справа № 352/887/13-ц
Провадження 6/352/72/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Хоминець М.М.

з участю секретаря
Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про
розстрочку виконання судового рішення,
-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою в порядку ст.373 ЦПК України, в
якій просила розстрочити виконання
рішення Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 18.10.2013
р., що набрало законної сили згідно
ухвали Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 16.12.2013 р.

Заяву обґрунтовувала тим, що вказаним
рішенням з неї стягнуто на користь
ОСОБА_2 33107 грн. на відшкодування витрат
на утримання, збереження та поліпшення
нерухомого майна по АДРЕСА_1 та 331 грн.
судових витрат. Вказане рішення та
ухвала скасовані ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України від
18.06.2014 р. у частині стягнення з неї на
користь ОСОБА_2 5752 грн. у рахунок
відшкодування витрат на утримання,
збереження металевих решіток, справа у
цій частині повернута на новий судовий
розгляд. Виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 352/887/13-ц, виданого на підставі
вказаного судового рішення, відкрито
постановою державного виконавця ВДВС
Тисменицького районного управління
юстиції від 17.04.2014 р. Державний
виконавець 21.07.2014 р. склав акт опису і
арешту майна, наклавши арешт на
будинковолодіння по АДРЕСА_1 та
присадибну земельну ділянку за цією
адресою. Вона визнає суму боргу та має
намір добровільно здійснювати
погашення боргу. Проте, на даний час у
неї склались обставини, що ускладнюють
виконання рішення суду, а саме:
несприятлива фінансова ситуація, що
пов'язана з тим, що вона є інвалідом
дитинства другої групи, не має
постійного місця роботи і жодних інших
стабільних доходів, живе на отримані
від держави у зв'язку з інвалідністю
кошти; крім того, змушена двічі на рік
проходити стаціонарне лікування.
Будинок, на який накладено арешт у
процесі виконання судового рішення, є
її єдиним житлом. Крім того, просила
врахувати, що заборгованість виникла
не з її вини. Просила розстрочити
виконання рішення Тисменицького
районного суду від 18.10.2013 р. щомісячним
платежем у розмірі 500 грн. до повного
погашення заборгованості.

Представники заявниці у судовому
засіданні заяву підтримали і просили
її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні
заяву про розстрочку виконання
судового рішення не визнав і пояснив,
що у ОСОБА_1 відсутні особливі
обставини для розстрочки виконання
рішення. Просив відмовити у
задоволенні заяви.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що заява не підлягає
до задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Встановлено, що рішенням Тисменицького
районного суду Івано-Франківської
області від 18.10.2013 р., що набрало
законної сили згідно ухвали
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 16.12.2013 р., з ОСОБА_1 стягнуто
на користь ОСОБА_2 33107 грн. на
відшкодування витрат на утримання,
збереження та поліпшення нерухомого
майна по АДРЕСА_1 та 331 грн. судових
витрат.

Вказані рішення та ухвала скасовані
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 18.06.2014 р. у частині
стягнення з ОСОБА_1 5752 грн. у рахунок
відшкодування витрат на утримання,
збереження металевих решіток, справа у
цій частині повернута на новий судовий
розгляд.

Виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 352/887/13-ц,
виданого Тисменицьким районним судом
11.02.2014 р. на підставі вказаного судового
рішення, відкрито постановою
державного виконавця ВДВС
Тисменицького районного управління
юстиції від 17.04.2014 р.

Відповідно до вимог ст.373 ЦПК України за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), суд, який видав виконавчий
документ, у виняткових випадках може
розстрочити виконання рішення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.10 постанови від 26.12.2003 р. № 14
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження», при
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, встановлення або
зміну способу й порядку його виконання
суду потрібно мати на увазі, що їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає, виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення.

З огляду на те, що заявниця не надала
доказів на підтвердження наявності
передбачених ст.373 ЦПК України
особливих обставин, що утруднюють
виконання рішення, які у виняткових
випадках можуть бути підставою для
розстрочки виконання рішення, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
поданої заяви.

На підставі наведеного, відповідно до
вимог ст.373 ЦПК України, керуючись ст.ст.
209-210 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви
ОСОБА_1 про розстрочку виконання
судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом п'яти днів з
дня її проголошення через Тисменицький
районний суд. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Головуюча

М.М.Хоминець