АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2595/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 31 Задорожній В. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Вініченко Б. Б. УХВАЛА
09 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоВініченка Б.
Б.суддівЗахарової А. Ф. , Новікова О. М.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Драбівського
районного суду Черкаської області від
02 вересня 2014 року у цивільній справі за
позовом прокурора Драбівського району
в інтересах Держави в особі
Драбівської центральної районної
лікарні до ОСОБА_6 про відшкодування
збитків, заподіяних злочином
в с т а н о в и л а :
У липні 2014 року позивач звернувся до
суду із заявою про відшкодування
збитків з ОСОБА_6, заподіяних злочином.
В обґрунтування своїх позовних вимог
вказував, що ОСОБА_6 13 березня 2013 року
близько 15 години в смт. Драбів в
приміщенні Драбівської ЦРЛ та на
вулиці навпроти лікарні, під час
сварки, яка виникла на грунті особистих
неприязних відносин, умисно, з метою
спричинення тілесних ушкоджень наніс 10
ударів кулаками правої руки та ногою в
голову та грудну клітку ОСОБА_7, чим
спричинив потерпілому тілесні
ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, синців, садна голови
та синців грудної клітки, що згідно
висновку судово-медичної експертизи №
50 від 16 квітня 2013 року носять ознаки
тілесних ушкоджень легкого ступеню
тяжкості, що спричинили короткочасний
Позивач зазначив, що потерпілий ОСОБА_7
з 13 березня 2013 року по 09 квітня 2013 року
знаходився на стаціонарному лікуванні
в неврологічному відділенні
Драбівської ЦРЛ. Кількість проведених
ліжко-днів становить 28. Вартість одного
ліжко-дня 422 грн. 66 коп.
Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 50 від 16 квітня 2013 року
тілесні ушкодження, нанесені
потерпілому, носять ознаки тілесних
ушкоджень легкого ступеню тяжкості, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я. Короткочасним належить
вважати розлад здоров'я тривалістю
понад шість днів, але не більше як три
Таким чином позивач, керуючись ч. 3 ст. 128
КПК України, ст. 1206 ЦК України після
уточнення своїх позовних вимог, просив
стягнути з ОСОБА_6 на користь держави
кошти в сумі 6 856 грн. 08 коп. витрачені
закладом охорони здоров'я Драбівською
ЦРЛ на стаціонарне лікування
Рішенням Драбівського районного суду
Черкаської області від 02 вересня 2014
року позов прокурора Драбівського
району задоволено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вказуючи
на незаконність та на
необгрунтованість рішення суду першої
інстанції, просить рішення
Драбівського районного суду
Черкаської області від 02 вересня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Згідно до вимог п. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає
даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог прокурора в інтересах
Драбівської ЦРЛ, районний суд зазначив,
що враховуючи доведеність вини ОСОБА_6
у спричиненні легких тілесних
ушкоджень ОСОБА_7, які не могли тривати
більш як 21 день, та встановивши
вартість одного ліжко-дня, із
відповідача підлягає стягненню 6 856, 08
грн. які затрачені на лікування
потерпілого.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України
особа, яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину, крім
випадку завдання шкоди при перевищенні
меж необхідної оборони або у стані
сильного душевного хвилювання, що
виникло раптово внаслідок насильства
або тяжкої образи з боку потерпілого.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
вироком Драбівського районного сулу
Черкаської області від 10 квітня 2014 року
ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК
України, диспозицією якої передбачено
умисне легке тілесне ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад
здоров'я або незначну втрату
працездатності, до 1 року обмеження
волі, на підставі ст. 75 КК України, його
звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням та іспитовим
строком на 1 рік.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 18 червня 2014 року ОСОБА_6
звільнено від призначеного вироком
покарання на підставі ч. 1 п. є ЗУ «Про
амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014
року.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України,
вирок у кримінальному провадженні, що
набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Виходячи з аналізу процесуальних норм
права, преюдиційність факторів, які
відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України не
підлягають доказуванню, грунтується на
правовій властивості законної сили
судового рішення і визначається його
суб'єктивними і об'єктивними межами.

Таким чином, вироком Драбівського
районного сулу Черкаської області від
10 квітня 2014 року, який набрав законної
сили, доведено вину ОСОБА_6 у
спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_7,
що стали причиною поміщення
потерпілого га стаціонарне лікування
до Драбівської ЦРЛ.

Крім того, у матеріалах справи
містяться документи лікувального
закладу про причину і термін
перебування потерпілого на
стаціонарному лікуванні та надано
довідку про вартість одного ліжко-дня у
медичному закладі.

Разом з тим, судом апеляційної
інстанції в ухвалі від 18 червня 2014 року
встановлено, що короткочасний розлад
здоров'я потерпілого з приводу
заподіяння йому легких тілесних
ушкоджень, характер яких було
визначено за результатами
судово-медичної експертизи, не міг
тривати більше 21 дня.

За таких обставин, районним судом на
підставі документального та
нормативного обгрунтування
Драбівською ЦРЛ вартості лікування
хворого за один ліжко-день у розмірі
326,48 грн., була вірно встановлена
загальна вартість, яка підлягала
стягненню із ОСОБА_8 за спричинення ним
легких тілесних ушкоджень потерпілому
та перебування останнього внаслідок
заподіяння йому таких травм на
стаціонарному лікуванні, у розмірі 6856,8
грн.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи та
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.1 ст.308, ст.ст.
313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Драбівського районного суду
Черкаської області від 02 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :