Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2014 Справа №607/22881/13-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання
Грабської Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення з нього аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30% від усіх видів
його заробітку, посилаючись на те, що
відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини добровільно не надає .

Уточнивши позовні вимоги позивач
просить стягнути з відповідача в її
користь аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1000 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

У судовому засіданні представник
позивача уточненні позовні вимоги
підтримала з мотивів викладених в
позовній заяві та просить позов
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов
визнав частково, погодившись
сплачувати на утримання
неповнолітнього сина аліменти в
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку (доходу).

Дослідивши та оцінивши докази, суд
встановив наступні обставини справи.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 28.10.2010 р. шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу у сторін народився син
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження: серія
НОМЕР_3 виданим 11.09.2009р. Залозецькою
селищною радою Зборівського району
Тернопільської області, актовий запис
№25.

Із довідки Залозецької селищної ради
Зборівського району Тернопільської
області №2415 від 25.11.2013 р. вбачається, що
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований
та проживає разом із позивачем за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 працює медсестрою по
масажу у Залозецькій НРЛ №2 і її
середньомісячний дохід складає 1583.30
грн., що стверджується довідкою №80 від
25.11.2013 р.

Відповідач ОСОБА_2 працює менеджером із
збуту у ТзОВ «Ферозіт» і його
середньомісячний дохід складає 1401.54
грн., що стверджується довідкою ТзОВ
«Ферозіт» від 30.12.2013 р.

Із довідки №16 Залозецької райлікарні
№3 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 часто хворіє та з 2009 року
перебуває під наглядом лікаря.

05.03.2014 р. неповнолітньому ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі захворювання -
хронічний тонзиліт, рекомендоване
санаторне лікування, що стверджується
довідкою №6 поліклінічного відділення
Залозецької номерної райлікарні.

Згідно із вимогами ст.180 Сімейного
Кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову, відповідно до ст.191
Сімейного кодексу України.

Відповідачем не представлено суду
жодних доказів про те, що він за своїм
станом здоров"я чи матеріальним
становищем, не може виконувати своїх
обов"язків по утриманню неповнолітньої
дитини.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного
кодексу України, якщо платник має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Суд розглядає цивільні
справи в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

За таких обставин, суд в межах
розумності та справедливості,
враховуючи норми Сімейного кодексу
України, беручи до уваги той факт, що
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином
відповідача, зважаючи на матеріальне
становище платника аліментів, стан
здоров»я та матеріальне становище
дитини, на яку призначаються аліменти,
зважаючи на обов»язок позивача також
брати участь в утриманні дитини, суд
приходить до переконання, що позов слід
задовольнити частково, шляхом
стягнення із відповідача в користь
позивача аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі по
500 грн. щомісячно, починаючи з 06.12.2013р. до
досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 215, 223
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 180, 182, 191 Сімейного
кодексу України, суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код:
НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 (проживає:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_2)
аліменти на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 (П'ятсот)
гривень щомісячно починаючи 06.12.2013 року
та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 229
грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий - суддя
Дзюбич В.Л.