Справа №557/622/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року

Гощанський районний суд Рівненської
області в особі:

судді
Чорноус Л.І.

при секретарі
Додчук О.О.

за участю представника

відповідача
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Гоща
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 , Гощанської районної державної
нотаріальної контори про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини, визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом
про визначення їй додаткового строку
для подання заяви про прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_4 та
про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом від 11
вересня 2012 року , виданого державним
нотаріусом Гощанської районної
державної нотаріальної контори,
реєстровий №707 на ім'я ОСОБА_3

В обрунтування своїх позовних вимог
позивачка посилається на те , що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_4 ,
після смерті якої залишилося спадкове
майно , в тому числі земельні ділянки ,
на які видані державні акти на ім'я
спадкодавця та 30/100 частини
будинковолодіння , що знаходиться в
АДРЕСА_2 , належність якого
підтверджується рішенням народного
суду Гощанського району Рівненської
області від 15 вересня 1975 року та
додатковим рішенням цього ж суду від 19
січня 1988 року.

Позивачка посилається на те , що ОСОБА_4
залишила на випадок своєї смерті
заповіт від 20 вересня 1988 року ,
посвідчений державним нотаріусом
Гощанської нотаріальної контори
Гавриловою В.А., який зареєстровано в
реєстрі за №1238, згідно якого все своє
майно заповіла позивачці (на той час )
ОСОБА_6

Однак позивачка пропустила
встановлений ст.1270 ЦК України
шестимісячний строк для подання зави
про прийняття спадщини після смерті
матері з поважних причин , оскільки має
на утриманні сина ОСОБА_7 - інваліда ІІ
групи .

Тому просить визначити їй додатковий
строк для подання зави про прийняття
спадщини після смерті матері ОСОБА_4
три місяці.

Одночасно з вимогою про визначення їй
додаткового строку для подання зави
про прийняття спадщини , ОСОБА_2 ставить
вимогу про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 11 вересня 2012 року ,
виданого державним нотаріусом
Гощанської районної державної
нотаріальної контори, реєстровий №707
на ім'я ОСОБА_3 , посилаючись на те , що 20
березня 2014 року з повідомлення № 151 КП
„Рівненське ОБТІ" їй стало відомо що
за ОСОБА_3 зареєстровано право
власності на 30/100 частин
будинковолодіння , що знаходиться в
АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 11
вересня 2012 року .

Вважає , що оскільки спадкодавцем було
зроблено заповітне розпорядження на її
ім'я , а нотаріус при видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом від 11
вересня 2012 року не перевірив даного
факту , то , відповідно, дане свідоцтво
слід визнати недійсним.

Крім того, 4 липня 2006 року покійна
ОСОБА_4подарувала належну їй 30/100
частини будинковолодіння , що
знаходиться в АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8
- синам позивачки. У зв'язку з цим ,
нотаріус був не вправі включати дане
майно до складу спадщини, що залишилася
після смерті ОСОБА_4 , оскільки видачею
свідоцтва про право на спадщину на ім'я
відповідача , даних осіб було
протиправно позбавлено права
приватної власності, яке є непорушним.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала повністю , з підстав
викладених у позовній заяві і на
роз'яснення суду , щодо можливості
попереднього звернення до нотаріуса
щодо видачі свідоцтва про право на
спадщину після смерті ОСОБА_4 та
оскарження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 свідоцтва
про право на спадщину - відмовилася ,
пославшись на те , що вона постійно
проживала з покійною матір'ю - ОСОБА_4 до
дня її смерті , доглядала її та
здійснила поховання останньої , а тому
вона має право на спадщину . Також
позивачка пояснила , що вона проживає
на відстані десь 400-500 м від
нотаріальної контори , але вона не
знала , що потрібно звернутися до
нотаріуса в шестимісячний строк із
заявою про прийняття спадщини .

Відповідач ОСОБА_3 та його представник
адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні
позову не визнали і пояснили , що
відповідач здійснив всі необхідні дії
по прийняттю спадщини , а тому на його
ім'я і було видане 11 вересня 2012 року
державним нотаріусом Гощанської
районної державної нотаріальної
контори ОСОБА_9 свідоцтво про право на
спадщину за законом після смерті
матері ОСОБА_4

Позивачка посилається на те , що
пропустила шестимісячний строк
звернення із заявою про прийняття
спадщини до нотаріуса з поважних
причин , так як має на утриманні сина -
інваліда ІІ групи з приводу психічного
захворювання . В той же час ,
посилається , що своєчасно прийняла
спадщину , так як постійно проживала з
матір'ю і її доглядала . Тому вона
повинна була звернутися до нотаріуса
із заявою про видачу свідоцтва про
право на спадщину , чого вона не зробила
. Оскаржувати ж свідоцтво про право на
спадщину за законом від 11.09.2012 року , яке
видане на ім'я відповідача , за таких
обставин , передчасно. Крім того ,
посилання позивачки , що її сини :
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є власниками
оспорюваної частини спадщини , як
обдаровані , теж позбавляє її від свого
імені оспорювати дане свідоцтво.
Просять відмовити в задоволенні
позову.

Державний нотаріус Гощанської
районної нотаріальної контори ОСОБА_9 в
судове засідання не з'явився , але подав
до суду заперечення щодо неможливості
Гощанської районної нотаріальної
контори та нотаріуса бути відповідачем
в даній справі , оскільки нотаріус не є
учасником цивільних правовідносин , а є
публічною особою.

Заслухавши пояснення сторін ,
представника відповідача, дослідивши
письмові докази та оцінивши їх в
сукупності , суд прийшов до висновку, що
позов не підлягає до задоволення.

У відповідності до ст.1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено , що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір сторін
ОСОБА_4 , актовий запис про смерть № 25 і
після її смерті відкрилася спадщина на
належне покійній майно.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Сторони є спадкоємцями першої черги
за законом після смерті ОСОБА_4 , як її
діти , чого вони не заперечували в
судовому засіданні .

Однак , позивачка є спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_4, що
підтверджується копією заповіту від 20
вересня 1988 року , посвідченого
державним нотаріусом Гощанської
нотаріальної контори Гавриловою В.А.,
який зареєстровано в реєстрі за №1238,
згідно якого ОСОБА_4 все своє майно
заповіла позивачці (на той час ) ОСОБА_6

Тому , в даному випадку мало б
здійснюватися спадкування за
заповітом , оскільки згідно ч.2 ст. 1223 ЦК
України спадкування за законом
одержують спадкоємці в разі
відсутності заповіту , визнання його
недійсним , неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом , так як позивачка
посилається ще й на те , що вона
своєчасно прийняла спадщину після
смерті ОСОБА_4 , так як постійно з нею
проживала за адресою реєстрації
матері - АДРЕСА_2 і доглядала за матір'ю ,
хоча сама позивачка зареєстрована
АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою
від 04.07.2013 року №02-06/863, виданою
Гощанською селищною радою (а.с.21).

Частина 3 ст.1268 ЦК України зазначає , що
спадкоємець , який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини , вважається таким , що прийняв
спадщину, якщо протягом шестимісячного
строку , з часу відкриття спадщини , він
не заявив про відмову від неї, а ч. 1
ст.1269 ЦК України визначено , що якщо
спадкоємець , який бажає прийняти
спадщину , але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем , має подати нотаріусу
заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України „Про судову практику у
справах про спадкування " №7 від 30.05.2008
року зазначено , що , якщо постійне
проживання особи із спадкодавцем на
час відкриття спадщини не підтверджено
відповідними документами, у зв'язку із
чим нотаріус відмовив особі в
оформленні спадщини , спадкоємець має
право звернутися в суд із заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини .

Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців , які прийняли спадщину в
порядку , установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження , як те
передбачено ст. 1272 ЦК України.

Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ 16.05.2013 року під №24-753/0/4-13 в своїх
узагальненнях „Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування" висловив позицію з
приводу того , що главою 86 ЦК України , а
також спеціальним законодавством ,
зокрема Законом України „Про нотаріат"
, підзаконними нормативними актами ,
визначено нотаріальний порядок
оформлення права на спадщину , що
відповідає встановленій
законодавством сукупності функцій ,
притаманній юрисдикційній діяльності
судів та нотаріусів.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України „Про судову
практику у справах про спадкування " №7
від 30.05.2008 року при розгляді справ про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини слід перевіряти
наявність або відсутність спадкової
справи стосовно спадкодавця у
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини , наявність у
матеріалах справи обгрунтованої
постанови про відмову нотаріуса у
вчиненні нотаріальної дії , зокрема
відмови у видачі свідоцтва про право на
спадщину.

З пояснень позивачки вбачається , що
вона не зверталася до нотаріуса із
заявою про прийняття спадщини у
встановленому законом порядку , що
підтверджується і копією спадкової
справи №261/2011 до майна померлої ОСОБА_4
(а.с.46-61). Також при матеріалах справи
відсутня відмова нотаріуса у видачі
позивачці свідоцтва про право на
спадщину .

За таких обставин суд вважає
передчасним звернення позивачки до
суду щодо визначення їй додаткового
строку для прийняття спадщини без
попереднього звернення до нотаріуса ,
а тому в цій частині слід відмовити в
задоволенні позову .

Що стосується вимоги позивачки про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом від 11 вересня 2012
року , виданого державним нотаріусом
Гощанської районної державної
нотаріальної контори, реєстровий №707
на ім'я ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_3
успадкував 30/100 частин
будинковолодіння , що знаходиться в
АДРЕСА_2 , то суд вважає , що позивачка
не наділена правом вимоги оспорювати
ці правовідносини , так як 4 липня 2006
року покійна ОСОБА_4 подарувала належну
їй 30/100 частин будинковолодіння , що
знаходиться в АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8
- синам позивачки, що підтверджується
копією договору дарування частини
житлового будинку від 04.07.2006 року ,
посвідченого приватним нотаріусом
Гощанського районного нотаріального
округу ОСОБА_10, реєстровий номер 416
(а.с.9).

Тому право оскаржувати свідоцтво про
право на спадщину за законом від 11
вересня 2012 року , виданого державним
нотаріусом Гощанської районної
державної нотаріальної контори,
реєстровий №707 на ім'я ОСОБА_3 мають
сини позивачки : ОСОБА_7 та ОСОБА_8 або
позивачка у їхніх інтересах як
представник , що було роз'яснено
позивачці в ході розгляду справи.

Враховуючи вищенаведні докази та з
урахуванням всіх обставин справи ,
пред'явлені позивачкою вимоги не
підлягають до задоволення в цілому.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, в
силу ст.ст.1268-1270, 1272 ЦК України,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про судову практику у
справах про спадкування " №7 від 30.05.2008
року , суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Гощанської районної державної
нотаріальної контори про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом від 11 вересня 2012
року , виданого державним нотаріусом
Гощанської районної державної
нотаріальної контори, реєстровий №707
на ім'я ОСОБА_3 - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Рівненської області через Гощанський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано , набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2014
року