Справа № 524/7692/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01.10.2014 року Автозаводський районний
суд м.Кременчука Полтавської області в
складі :

головуючого судді - Савічева
В.О.

при секретарі - Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Кременчуцької міської Ради про
встановлення факту постійного
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Автозаводського районного суду м.
Кременчука з позовом до Кременчуцької
міської Ради про встановлення факту
постійного проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, визнання права власності на
нерухоме майно в порядку спадкування,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер його батько, ОСОБА_3. Після його
смерті відкрилася спадщина, яка
складається з житлового будинку з
надвірними будівлями, що розташований
по АДРЕСА_1. 03.07.2002 року ОСОБА_3 склав
договір довічного утримання , згідно
якого передав у власність ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 ( які доводяться йому рідними
племінниками) належний йому житловий
будинок АДРЕСА_1. Після укладення
договору довічного утримання ОСОБА_4,
ОСОБА_5 умови договору не виконували,
сам договір не зареєстрували в органах
технічної реєстрації, як це було
передбачено чинним законодавством на
той час.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4.
Спадкоємців першої та другої черги за
законом та за заповітом після померлих
не має.

ОСОБА_1 як рідний дядько померлих,
являється спадкоємцем третьої черги
за законом. При зверненні з заявою до
Першої державної нотаріальної контори
про видачу свідоцтва про право на
спадщину після померлих, отримав
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, оскільки ним
пропущений шестимісячний строк для
подачі заяви про прийняття спадщини, а
також у зв"язку з відсутністю
оригінала правовстановлюючого
документу ( договору на право забудови,
посвідченого 12.04.1951р за № 4095/1 на ім"я
ОСОБА_1).

Просив встановити факт постійного
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини та визнати за
ним право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями ,що
розташований по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_6 підтримала позовні
вимоги ОСОБА_1 в повному об"ємі, просила
їх задовольнити, посилаючись на
підстави та обставини викладені в
позовній заяві, дала пояснення
аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача
Кременчуцької міської Ради в судовому
засіданні при розгляді справи
покладався на розсуд суду.

Представники 3-ї особи - Першої
кременчуцької державної нотаріальної
контори та Реєстраційної служби
Кременчуцького міського Управління
юстиції в судове засідання не
з"явилися, надали суду письмові
клопотання про можливість розгляду
справи в їх відсутності. Не
заперечували проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 ( лист № 2293/01-16
від 09.09.2014р, лист за № 2296/01-16 від 09.09.2014р).

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши і оцінивши наявні у справі
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об"єктивному та
безпосередньому їх дослідженні, суд
приходить до висновку, що позовна
заява підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивача, ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1 від 18.10.2013р, актовий запис за №
2478). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина на спадкове майно, яке
складається з житлового будинку з
господарськими будівлями, що
розташований по АДРЕСА_1. Належність
спадкового майна померлому
підтверджується довідкою КП «
Кременчуцьке міжміське бюро технічної
інвентаризації Полтавської обласної
обласної ради» від 13.05.2014р за №61/5701. З
пояснень представника позивача
оригінал Договору № 20 від 11.04.1951р на
право забудови та безстрокове
користування земельною ділянкою,
посвідчений 1-ю Кременчуцькою
державною конторою за р.№ 210 відсутній,
тобто не зберігся. 03.07.2002
року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ОСОБА_4 був
укладений договір довічного утримання,
який був посвідчений приватним
нотаріусом Кременчуцького міського
нотаріального округу ОСОБА_7, за р.№ 1664.
Відповідно даного договору ОСОБА_3
передав у власність ОСОБА_4, ОСОБА_5
належний йому житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
Але після укладення цього договору,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 умови договору не
виконували, договір не зареєстрували
в органах технічної реєстрації, як це
було передбачено п.13 Договору та
відповідно до ст. 210 ЦК України ( яка
діяла на той час).

На день смерті ОСОБА_3 проживав та був
зареєстрований в спадковому будинку
разом з ОСОБА_5, що підтверджується
довідкою ТОВ « Житлорембудсервіс» від
19.05.2014р.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_2 від 02.03.2009р., актовий запис за №
534.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_3 від 02.01.2014р, актовий запис за № 7.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов"язків ( спадщини) від фізичної
особи, яка померла ( спадкодавця) , до
інших осіб ( спадкоємців). В силу ч.1,2 ст.
1223 ЦК України, право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті; у
разі відсутності заповіту, визнання
його недійсним, неприйняття спадщини
або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі не охоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
ст.1261-1265 ЦК України.

Згідно до ст. 1263 ЦК України, ОСОБА_1, як
рідний дядько померлих ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 має право на спадкування в
третю чергу за законом. Родинні
відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ОСОБА_4
підтверджуються : свідоцтвом про
народження ОСОБА_1 ( актовий запис за №
415 від 16.09.1948р), свідоцтвом про
народження ОСОБА_8( серії НОМЕР_4 від
14.06.1954р); свідоцтвом про народження
ОСОБА_4 ( серії НОМЕР_5 від 05.07.1976р);
свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (
серії НОМЕР_6 від 07.04.1981р), свідоцтвом
про смерть ОСОБА_9( серії НОМЕР_7 від
14.08.2004р)., свідоцтвом про укладення
шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( серії
НОМЕР_8 від 16.06.1975р).

Статтею 1268 ЦК України, передбачено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її, незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Як вбачається з повідомлення Першої
державної нотаріальної контори м.
Кременчука від 09.09.2014р за № 2295/01-16 після
померлого ОСОБА_4 заведена спадкова
справа № 228/2014р, та померлого ОСОБА_5
заведена спадкова справа № 251/2014р.
Заяви про прийняття спадщини після
померлих подав їх дядько - ОСОБА_1. Інших
заяв про прийняття спадщини чи відмову
від спадщини не надходило.

Постановою державного нотаріуса
Першої кременчуцької державної
нотаріальної контори від 09.07.2014р за №
1689/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом
ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1 з
причин пропуску шестимісячного строку
для прийняття спадщини ( п.4.14 гл.10 р2
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012р № 296/5 та ч.1 ст. 49 Закону
України « Про нотаріат»).

Відповідно до роз"яснень, наданих в п.23
Постанови Пленуму ВС України за № 7 від
30.05.2008р « Про судову практику у справах
про спадкування», якщо постійне місце
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини не підтверджено
відповідними документами, у зв"язку з
чим нотаріус відмовив особі в
оформленні спадщини, спадкоємець має
право звернутися до суду із заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих немайнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України,
місцем проживання фізичної особи є
житловий будинок , квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому, в якому фізична особа проживає
постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.2 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні»,
громадянам України гарантується
свобода пересування та вільний вибір
місця проживання на її території.

Судом встановлено, що з січня 2008 року
ОСОБА_1 проживав разом з батьком
ОСОБА_3, та племінником ОСОБА_5 про
АДРЕСА_1, що підтверджується актом ТОВ
« Житлорембудсервіс» за № 150 від
09.09.2014р , та поясненнями свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11

Виходячи з цього, суд вважає можливим
встановити факт постійного проживання
на час відкриття спадщини ОСОБА_1 разом
з ОСОБА_5 та визнати право власності в
порядку спадкування на спадковий
будинок.

Згідно до ст. 392 ЦК України, право
власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою.

Відповідно до положень ч.1 ст.15, ч.1,2 ст.
16 ЦК України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів судом є
визнання права, в тому числі визнання
права власності особи на майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК
України.

Відповідно до ст.57 ЦПК України ,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, показань свідків,
письмових доказів та інш.

Виходячи з вищевказаного, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 15, 60, 212, 215, 218, 256 ЦПК
України, ст.ст.392, 1222, 1223, 1216, 1217, 1263, 1218 ЦК
України, ч.1 ст. 29 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Кременчуцької міської Ради про
встановлення факту постійного
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини, визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
на час відкриття спадщини, ОСОБА_1
разом з племінником, ОСОБА_5 з січня
2008року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2
за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, що розташований по АДРЕСА_1
та складається з : житлового будинку
літ « А, а, а1, а2», сараїв літ « Б,б,б1»,
літньої кухні літ « В», вбиральні літ «
Г», сараю літ « Д», погрібу літ « Дп»,
колодязю літ « К, К1», огорожі № 1-5,
зливної ями І, замощення ІІ.

Зняти заборону №1706765, яка була
накладена на підставі повідомлення №67
від 03.07.2002 року приватним нотаріусом
Кременчуцького нотаріального округу
ОСОБА_7 ( власники ОСОБА_4, ОСОБА_5) з
жилого будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області шляхом
подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Рішення
набирає законної сили після закінчення
строків подання апеляційної скарги
або розгляду справи Апеляційним судом,
якщо рішення не скасовано.

Суддя: