АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8475/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Боженко Л. В. Доповідач - Глущенко
Н.Г.Категорія 48/50
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

08 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна
О.М., Пищиди М.М.

при секретарі -
Біленькій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 22 серпня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на неповнолітню
дитину та на утримання матері дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, який в подальшому було
уточнено, до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів з батька, не перебуваючи з
ним у шлюбі, на утримання
неповнолітньої дитини та матері його
дитини / а. с. 1-2, 24-25 /.

В обґрунтування своїх позовних
вимог ОСОБА_3 посилалась на те, що з
відповідачем вона не перебувала в
зареєстрованому шлюбі, однак він є
батьком їх спільної дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а. с. 4/.

Як зазначає позивачка в своєму
позові, донька проживає з нею та
знаходиться на її утриманні, а
відповідач не надає матеріальну
допомогу ні на утримання своєї доньки,
ні на її - позивачки утримання.

За таких обставин, позивачка просила
суд стягнути з відповідача на її
користь аліменти на її утримання та
утримання їх малолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по ?
частині / а. с. 2-4, 24-25 /.

Відповідач позов визнав частково, не
заперечуючи про стягнення з нього
аліментів на утримання його
малолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі ?
частини всіх видів заробітку, але щодо
аліментів на утримання матері дитини, з
якою не знаходиться в шлюбі, то не
заперечував щодо стягнення аліментів в
розмірі 1/6 частини /а.с.15-16 /.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 22.08.2014 року позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволені в повному обсязі.

Суд стягнув з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ?
частини з усіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30% прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку, до
досягнення дитиною повноліття,
щомісячно, починаючи з 03.06.2014 року.

Також, суд стягнув з ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_3
на її утримання в розмірі ? частини з
усіх видів заробітку (доходу),
щомісячно, починаючи з 03.06.2014 року та до
досягнення дитиною трирічного віку,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Судом допущено негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів
в межах суми платежу за один місяць.

Також, судом вирішено питання щодо
судових витрат по справі / а. с. 51 /.

З рішенням суду, в частині розміру
стягнених аліментів на утримання
ОСОБА_3, не погодився відповідач ОСОБА_2,
який звернувся з апеляційною скаргою,
де просить змінити розмір стягнених
аліментів, зменшивши його з ? частини на
1/6 частину щомісячно, посилаючись на те,
що він постійно добровільно надає
матеріальну допомогу позивачці на
утримання їх спільної доньки, а також
те, що вони разом з позивачкою за час
спільного проживання взяли в банку
споживчий кредит і він в даний час
щомісячно його сплачує / а. с. 54-55 /.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в
оскаржуваній його частині, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що, в силу ст. 309
ЦПК України, апеляційну скаргу
необхідно задовольнити, а рішення суду,
в частині розміру стягнених аліментів
на утримання позивачки, - змінити, з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
правильно встановив, що сторони не
перебували і не перебувають в шлюбі, а
лише не тривалий час спільно проживали.
За час спільного проживання у них
народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якої є відповідач, а матір'ю -
позивачка, що підтверджується
свідоцтвом про народження дитини /а. с.
4/.

Позивачка знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до виповнення їй
трьох років і отримує матеріальну
допомогу на утримання дитини, що
підтверджується відповідними
довідками Управління соціального
захисту населення від 03.06.2014 року та від
18.08.2014 року / а. с. 3,26 /.

Згідно ч. 2 ст. 91 СК України - жінка та
чоловік, які не перебувають у шлюбі між
собою, мають право на утримання в разі
проживання з нею, ним їхньої дитини,
відповідно до ч. ч.2-4 ст. 84 та ст. ст. 86,88
СК України.

Отже, позивачка має право на утримання
з боку відповідача.

Відповідач є працездатною особою, так
як працює у ПАТ «ДТЕК
Павлоградвугілля» ВСП
«Шахтоуправління імені Героїв
Космосу» машиністом підземних
установок з вересня 2010 року по
теперішній час і має постійних дохід /
а. с. 46 /, а отже може надавати
матеріальну допомогу на утримання
матері його доньки.

На момент розгляду справи в суді
апеляційної інстанції, як вбачається з
повідомлення військового комісара від
09.04.2014 року № 3/1759, - відповідач ОСОБА_2
призваний 04.09.2014 року на військову
службу згідно Указу Президента України
від 21.07.2014 року № 607/2014 «Про часткову
мобілізацію» / а. с.65 /.

Також, судом встановлено, що відповідач
з 08.02.2014 року по 10.02.2016 року виплачує
кредит, розмір щомісячного платежу
складає 572 грн. / а. с.40-42 /, а рішенням
Павлоградського міськрайонного суду
від 22.08.2014 року з відповідача стягнені
аліменти на користь позивачки на
утримання їх малолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини
всіх видів заробітку (доходу), але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку / а. с.51 /.

За таких обставин, з урахуванням
матеріального стану відповідача та
того, що в даний час з нього стягнені
аліменти на утримання дитини і він
призваний на військову службу, -
колегія суддів вважає за необхідне
змінити рішення суду в частині розміру
аліментів стягнених з відповідача на
користь позивачки на утримання
останньої, як на матір дитини
відповідача, з якою він не перебуває в
шлюбі, зменшивши розмір аліментів з 1/4
до 1/6 частини.

Таким чином, апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню, а
рішення суду першої інстанції, в
оскаржуваній його частині, - зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів ,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 22 серпня 2014 року, в частині
визначеного розміру аліментів на
утримання матері неповнолітньої
дитини, - змінити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого: АДРЕСА_1
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -
аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх
видів його заробітку (доходу) на
користь та утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована та
проживає: АДРЕСА_2, стягнення аліментів
проводити щомісячно до досягнення
донькою ОСОБА_4 3-річного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, починаючи стягнення
з 03 червня 2014 року.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

СУДДІ: