22-ц/775/1365/2014(м)
Головуючий в 1 інстанції: Ковальов І.П.
Доповідач: Попова С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

07 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Попової С.А.,

суддів Сорока
Г.П., Гаврилової Г.Л.,

при секретарі
Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 і його
представника ОСОБА_2 на рішення
Тельманівського районного суду
Донецької області від 18 липня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Тельманівського районного відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій
області, Управління Державної
казначейської служби України в
Тельманівському районі, третя особа -
прокуратура Тельманівського району
Донецької області, про відшкодування
майнової шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із даним позовом, посилаючись на
те, що 06.07.2010р. у с. Богданівка
Тельманівського району Донецької
області в нього було викрадено
громадянином ОСОБА_3 бетонні плити, за
фактом крадіжки Тельманівським РВ
ГУМВС України в Донецькій області було
порушено кримінальну справу
(кримінальне провадження № 0000004)
за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 185 КК
України. В ході досудового
розслідування Тельманівським РВ ГУМВС
України в Донецькій області не було
встановлено особу, яка здійснила
крадіжку його майна, у зв'язку з чим
постановою від 30.01.2014 року закрито
кримінальне провадження на підставі п.
2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Посилаючись на
не встановлення винуватої особи у
заподіянні йому майнової шкоди і
тривалу протягом декількох років
неправомірну бездіяльність
працівників Тельманівського РВ зі
встановлення винної особи, що
спричинила йому майнову шкоду, позивач
просив на підставі ст. 1177 ЦК України
стягнути з держави в особі Управління
Державної казначейської служби
України в Тельманівському районі
заподіяну йому злочином майнову шкоду
у розмірі 27000грн.

Рішенням Тельманівського районного
суду Донецької області від 18 липня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Тельманівського РВ ГУМВС України в
Донецькій області, Управління
Державної казначейської служби
України в Тельманівському районі про
відшкодування майнової шкоди завданої
внаслідок вчинення злочину відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, просив
рішення скасувати і постановити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши справу відповідно до ч. 2
ст. 305 ЦПК України у відсутність
повідомлених про дату і час розгляду
справи позивача ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2, представників
Тельманівського ВР ГУМВСУ в Донецькій
області, Управління Державної
казначейської служби України в
Тельманівському районі, прокуратури
Тельманівського району Донецької
області, дослідивши матеріали справи і
матеріали кримінального провадження №
0000004, обговоривши доводи скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без зміни, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як встановлено судом і це
підтверджується матеріалами цивільної
справи та дослідженими матеріалами
кримінального провадження № 0000004,
10.08.2010р. Тельманівським РВ ГУМВС
України у Донецькій області
зареєстровано повідомлення за фактом
викрадення невідомими особами майна у
ОСОБА_1 - із урахуванням уточнень 17
бетонних панельних плит на загальну
суму 590,24,86грн., за наслідками якої було
ухвалено постанову від 19.08.2010р. про
відмову в порушенні кримінальної
справи за ст. 185 КК України на підставі
ст. 6 п. 2 КПК України за відсутністю
складу злочину, що згодом скасована за
постановою прокурора Тельманівського
району від 13.09.2010р.

13.09.2010р. прокуратурою Тельманівського
району порушено кримінальну справу №
62-10-1-0017 за ч. 1 ст. 185 КК за фактом
викрадення майна ОСОБА_1
Будівельно-технічною експертизою
визначено вартість станом на липень 2010
року збитків, спричинених визнаному
потерпілим ОСОБА_1 (постанова від
17.09.2010р.) викраденням 17 стінових панелей
- 34673грн.

30.11.2010р. слідчим відділом
Тельманівського РВ кримінальне
провадження було зупинено на підставі
п. 3 ч. 1 ст. 206 КПК у зв'язку з
невстановленням осіб, які вчинили
злочин, і до відшукування викраденого
майна, яке відновлено за постановою
прокуратури Тельманівського району
від 28.01.2013р.

Постановою слідчого відділу
Тельманівського РВ від 13.06.2014р.
кримінальне провадження закрито на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
умови та порядок відшкодування
майнової шкоди, завданої майну
фізичної особи, яка потерпіла від
злочину, встановлюється законом, якого
на даний час не прийнято. А підстав для
відшкодування позивачеві майнової
шкоди від злочину за рахунок коштів
державного бюджету за положеннями ст.
1166 ЦК України, застосованими в порядку
використання принципу аналогії закону,
немає.

З таким висновком суду не можна не
погодитись з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
особи внаслідок злочину,
відшкодовується державою, якщо не
встановлено особу, яка вчинила злочин,
або, якщо вона є неплатоспроможною.
Умови та порядок відшкодування
майнової шкоди, завданої майну
фізичної особи, яка потерпіла від
злочину, встановлюється законом.

Як вбачається з досліджених матеріалів
кримінального провадження № 0000004,
слідчим відділом Тельманівського РВ
виносились постанови 24.07.2013р., 30.08.2013р.,
30.01.2014р. про закриття кримінального
провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284
КПК України у зв'язку з відсутністю в
діях ОСОБА_4 складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185
КК України, що скасовувались
прокуратурою Тельманівського району і
Тельманівським районним судом через
передчасність і не проведення в повній
мірі заходів, спрямованих на
встановлення істини.

Станом на момент ухвалення рішення у
цивільній справі відсутні відомості
про скасування, як незаконної,
останньої постанови слідчого відділу
Тельманівського РВ від 13.06.2014р. про
закриття кримінального провадження
від 13.06.2014р. з тих же підстав.

Зважаючи на кінцевий на даній стадії
результат кримінального провадження,
посилання в апеляційній скарзі
позивача на допущену неправомірну
тяганину правоохоронними органами при
розслідуванні даної справи і
встановленні винуватої особи, зокрема
невжиття заходів щодо виявлення інших
причетних до злочину осіб, не є
підставами для відшкодування
заподіяної ОСОБА_1 шкоди злочином діями
невстановлених осіб за рахунок коштів
державного бюджету, як правильно
визначився суд першої інстанції. Ці
доводи скарги не спростовують
правильність висновків суду щодо
відсутності підстав для покладення на
відповідачів обов'язку на загальних
підставах, регламентованих ст. 1166 ЦК
України.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції в достатньому обсязі
встановив обставини справи за
позовними вимогами ОСОБА_1, відповідні
їм правовідносини, поясненням сторін
та наданим доказам дав належну оцінку.
Суд правильно застосував матеріальний
закон, вимоги ст.ст. 212-214 ЦПК України,
дійшов обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову у зв'язку з неприйняттям
спеціального закону, що регулює
порядок відшкодування майнової шкоди,
завданої майну фізичної особи, яка
потерпіла від злочину, за рахунок
держави. Суд апеляційної інстанції
схвалює ці висновки ще й у зв'язку з не
передбаченням видатків на
відшкодування фізичним особам за
рахунок державного бюджету України
майнової шкоди на підставі ст. 1177 ЦК
України Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік».

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції. Ніяких нових
обставин чи доказів, які не були
предметом розгляду судом першої
інстанції та могли б вплинути на
правильність висновків та рішення суду
позивачем і його представником не
надано і до суду апеляційної інстанції.
Порушень норм процесуального права,
які б могли призвести до неправильного
вирішення справи, колегією суддів не
встановлено.

За таких обставин, на підставі ст. 308 ЦПК
України апеляційна скарга позивача і
його представника підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 і його
представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тельманівського районного
суду Донецької області від 18 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий

Судді