Справа № 296/7195/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді - Шалоти
К.В.,

за участю: секретаря судового
засідання Давиденко В.В.,

представника позивача -
ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
повнолітню дитину на час навчання, -

В С Т А
Н О В И В :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з даним позовом, в якому просила
стягувати з відповідача на свою
користь аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25% з усіх
видів його заробітку щомісячно,
починаючи з 28 вересня 2014 року і до
закінчення сином навчання, але не
більше як до досягнення ним 23 років.

Позов обґрунтовувався тим, що
відповідач є батьком повнолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який навчається у
Житомирському кооперативному коледжі
бізнесу і права та перебуває лише на її
утриманні, оскільки чоловік позивачки
помер. Посилаючись на те, що навчання є
платним та потребує значних витрат,
доходів позивачки не вистачає, а
відповідач працює та може надавати
матеріальну допомогу у зв'язку з
навчанням сина.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала повністю,
надала пояснення аналогічні,
викладеним у позовній заяві та просила
позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечував посилаючись на те,
що він працює та отримує постійний
дохід, однак має іншу сім'ю - дружину,
яка є пенсіонеркою та двох
неповнолітніх дітей на утриманні,
також вказав про можливість надання
матеріальної допомоги на утримання
сина у розмірі не більше 1/10 частини
його заробітку.

Розглянувши подані документи і
матеріали та заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
до задоволення частково з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та
відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 4).

У вересня 2014 року ОСОБА_4 виповнилося 18
років.

Відповідно до довідки №351 від 08 серпня
2014 року ОСОБА_4 навчається на 3 курсі
денної форми навчання Житомирського
кооперативного коледжу бізнесу і
права, з терміном навчання 4 роки з
01.04.2012 по 30.06.2016. на державному
забезпеченні не перебуває, стипендії
не нараховується, навчається за
договором-контрактом (а.с. 5).

З наявного в матеріалах справи
договору №П-9/12-47 від 6 серпня 2012 року
вбачається, що вартість навчання
ОСОБА_4 у Житомирському кооперативному
коледжі бізнесу і права за 3-й рік
навчання становить 9 200 грн, а за 4-й рік -
9 400 грн. (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
„Про практику застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів"
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення ними повноліття, виникає за
обов'язковою сукупністю таких
юридичних фактів: продовження навчання
після досягнення повноліття;
недосягнення дочкою, сином 23 років;
потреби в матеріальній допомозі у
зв'язку з навчанням; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Враховуючи, що повнолітній ОСОБА_4
навчанням на денній формі за
контрактом, стипендії не отримує та не
має можливості працювати та одержувати
додатковий дохід, суд вважає, що
останній потребує матеріальної
допомоги.

В судовому засіданні відповідач
вказав, що працює начальником відділу
місцевих зборів Інспекції з
благоустрою м.Житомира та має місячний
заробіток у розмірі біля 4000 грн. (без
відрахувань податків та платежів), з
огляду на що суд дійшов висновку про
можливість надання ним матеріальної
допомоги на утримання повнолітнього
сина, що її потребує.

Суд визначає розмір аліментів у
твердій грошовій сумі і (або) у частці
від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу
(ст.200 СК України).

Вирішуючи питання про визначення
розміру аліментів на повнолітнього
ОСОБА_4, суд враховує, що позивач є
вдовою та утримує сина самостійно,
вказаний нею дохід становить 1700 грн. на
місяць, відсутність доходів у самого
повнолітнього сина, вартість навчання,
що становить 920 грн. на місяць (9200 грн. / 10
міс.), а тако можливість надання такої
допомоги відповідачем.

Водночас, суд бере до уваги, що
відповідач, маючи постійний заробіток,
також має на утриманні двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
дружину ОСОБА_7, що з 02.12.2009 року отримує
пенсію за вислугу років (а.с. 17, 18, 20, 21).

З урахуванням всіх викладених
обставини суд дійшов висновку про
можливість стягнення з відповідача
аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_4
в розмірі 1/6 частки від його заробітку
щомісячно, яка виходячи з доходів
відповідача зможе покривати
пропорційну частину вартості навчання,
без завдання істотного матеріального
ущемлення інтересів сім'ї відповідача.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК
України, з відповідача підлягають
стягненню судові витрати в дохід
держави, що складаються з судового
збору розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки
позивач в силу закону звільнена від їх
сплати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 -
215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І
Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх
видів його заробітку (доходу)
щомісячно, на період навчання сина в
Житомирському кооперативному коледжі
бізнесу і права, починаючи з 28 вересня
2014 року і до закінчення ним навчання,
тобто до 30 червня 2016 року.

В решті позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в
межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м.Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
К. В. Шалота