Справа № 581/584/14-ц
Провадження № 2/581/193/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2014 року
смт. Липова
Долина

Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі: головуючого
- судді Бутенка Д.В, за участі секретаря
судового засідання Сушка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи
без права заявлення самостійних вимог
на предмет спору: служба у справах
дітей Липоводолинської районної
державної адміністрації Сумської
області, виконавчий комітет
Московської сільської ради
Липоводолинського району Сумської
області, виконавчий комітет
Калінінської сільської ради
Липоводолинського району Сумської
області, про позбавлення батьківських
прав відносно неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вищевказаним позовом, який
мотивувала тим, що вона зі своїм
чоловіком ОСОБА_4 є батьками свого
рідного сина ОСОБА_2, який в 2003 році
одружився на ОСОБА_3. У шлюбі від сина
позивачки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народжено сина ОСОБА_5, який є онуком
позивачки. Після народження дитини її
син і невістка розпочали вести
аморальний спосіб життя, вживали
спирті напої, будучи
непрацевлаштованими, не доглядали за
дитиною, у результаті чого вона була
змушена годувати та виховувати дитину
замість батьків. У 2007 році її невістка
і син розлучитися і після розлучення
невістка забрала онука ОСОБА_5 і
спочатку виїхала до своєї матері в
с.Московське Липоводолинського району
Сумської області, а потім до м.Суми, де
займалася бродяжництвом та жебрацтвом,
використовуючи для цього свою дитину,
її онука. Син позивачки в цей період теж
зловживав спиртними напоями, не
працював, вихованням сина не займався
та не цікавився ні фізичним, ні
духовним розвитком дитини, хоча в цей
час спілкувався та періодично проживав
із невісткою однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. Пізніше позивачка зі
своїм чоловіком за фактичної згоди
батьків перевезла онука до місця свого
проживання і з 2007 року він проживав
разом із ними в с.Калінінське. За період
з 2007 по 2013 року невістка декілька раз
забирала онука до себе, після чого
дитина ставала нервова, замкнута,
агресивна, погіршувалась успішність у
шкоді. У січні 2013 року невістка ОСОБА_3
народила другу дитину ОСОБА_6 та
продовжувала вживати алкоголь,
проживати однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з різними чоловіками та з її
сином одночасно. 03 лютого 2014 року
відповідачі написали заяви на ім'я
начальника служби у справах дітей
Липоводолинської районної державної
адміністрації Костян Л.Ю. про те, що
вони не заперечують щоб їх позбавили
батьківських прав відносно
малолітнього сина ОСОБА_5, у зв'язку з
відсутністю належних житлових умов,
відсутності роботи та будь-яких джерел
отримання доходів. 08 червня 2014 року
органами опіки і піклування
Калінінської та Московської
сільськими радами прийняті рішення про
доцільність позбавлення батьківських
прав відповідачів відносно
малолітнього сина ОСОБА_5. Позивачка
зазначала, що усі вищевикладені факти
як в своїй сукупності, так і кожен
окремо, свідчать про систематичне
ухилення відповідачів від виховання
їхнього сина, тому вона просила суд
позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3
батьківських прав відносно сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні 03 жовтня 2014 року
позивачка з вищевказаних підстав позов
підтримала в повному обсязі,
наполягала на його задоволенні, та суду
пояснила про те, що відповідачі по
справі дитиною не цікавляться і не
турбуються про її виховання через
зловживання ними алкоголем та
проведення розгульного способу життя,
яке розпочалось з боку відповідачки
ОСОБА_3 ще до розірвання шлюбу з ОСОБА_2
(останнього неоднократно лікували від
алкогольної залежності, але він знову
починав вживати алкогольні напої).
Відсутність належних умов проживання в
будинку батька її онука і розірвання
шлюбу її сина із ОСОБА_2, при
відсутності стабільних доходів у
відповідачів і постійної роботи, не
створює умов для виховання їх
спільного сина, проте вона разом із
своїм чоловіком всіляко їм допомагали
побудувати самостійно власне сімейне
життя, однак вони через обраний ними
спосіб життя не змогли створити
повноцінну сім'ю.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений до нього
позов визнав та суду пояснив про те, що
він грубе фізичне насильство до дитини
не застосовує, проте спілкується з ним
і останнього тижня водив його на
рибалку, на сьогодні у фактичних
шлюбних відносинах з іншими жінками не
перебуває, у власному будинку в
с.Калінінське мешкає один, має
неофіційну роботу в м.Суми та доходи,
які дорівнюють мінімальній заробітній
платі, проте зазначає, що алкогольні
напої він вживає лише періодично;
фактів, наведених позивачкою в
обґрунтування позову, не оспорював.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений до неї
позов також визнала та суду пояснила
про те, що вона не має можливості
створювати належні умови для виховання
її сина через її непрацевлаштованість,
проте вона спілкується із сином і
раніше передавала йому гостинці та
подарунки (конкретних дат та
найменувань подарунків вона назвати не
змогла), зазначила, що вона проявляла
себе як матір відносно її сина і не
втратила материнські почуття до нього.

Представник третьої особи Служби у
справах дітей Липоводолинської
районної державної адміністрації,
виступивши на стороні позивача, суду
пояснила про те, що відповідачі
зловживають алкогольними напоями і
ведуть аморальний спосіб життя,
проживають в неналежних та
антисанітарних умовах, виправляти
ситуацію щодо виховання їх спільного
сина не бажають, що з'ясовано при
перебуванні на обліку у службі.

Представники виконавчих комітетів
Калініської і Московської сільських
рад Липоводолинського району Сумської
області Нестеренко В.М., Дяченко Л.Б. в
судовому засіданні виступили також на
стороні позивачки, підтвердивши факти
наведені в поясненнях позивача та в
мотивах позовної заяви як такі, що
насправді мали місце. Представник
третьої особи Дяченко Л.Б. додатково
суду пояснила про те, що висновок про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 мотивувався тим, що вона не
має належних материнських почуттів та
не проявляє турботи відносно її сина
ОСОБА_5, періодично проживає на
території с.Московське, полюбляє
вживати алкоголь і проживає у
неякісних житлових умовах. Представник
третьої особи Нестеренко В.М. додатково
суду пояснив про те, що виконавчий
комітет обговорював питання про
доцільність позбавлення ОСОБА_2
батьківських прав відносно його сина і
прийнято рішення про таку
необхідність, так як він та його
колишня дружина ведуть аморальний
спосіб життя на території ради,
спільний час з сином не проводять і
появляються в громадських місцях у
нетверезому стані, батько буває
відсутній в селі по декілька місяців,
участі у вихованні дитини не приймає.

Заслухавши сторони, допитавши свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає пред'явлений позов частково
обґрунтованим, з огляду на
нижченаведене.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1
народився ОСОБА_5, батьками якого є
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (відповідачі по
справі) (а.с.14).

11 липня 2007 року раніше зареєстрований
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано
(а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету
Калінінської сільської ради, як органу
опіки та піклування №39 від 08 серпня 2014
року констатована доцільність
позбавлення відповідача ОСОБА_2
батьківських прав відносно його
малолітнього сина ОСОБА_5 з підстав, що
дитина протягом восьми років проживає
в сім'ї бабусі ОСОБА_1, яка проводить за
ним догляд та матеріальне
забезпечення. Також рішенням
Московської сільської ради, як органу
опіки та піклування, від 13 серпня 2014
року № 38 висловлена доцільність
позбавлення відповідачки ОСОБА_3
батьківських прав відносно її двох
малолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з
метою захисту прав дітей. Згідно з цими
рішеннями були ухвалені висновки
відповідними виконавчими комітетами
сільських рад, а саме: про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
відносно її двох малолітніх дітей
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2; про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно малолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42,43,44,45).

З акту обстеження житлово-побутових
умов від 04 лютого 2014 року житлового
будинку відповідача ОСОБА_2 вбачається,
що в будинку є чотири кімнати, одна з
яких частково придатна для проживання,
та лише одна кімната опалюється, меблі
відсутні, умови для проживання
незадовільні, водопостачання у будинку
відсутнє, а саме будинок потребує
зовнішнього та внутрішнього ремонту
(а.с.86).

Згідно з актом обстеження
житлово-побутових умов від 30 липня 2014
року житлового будинку позивачки
ОСОБА_1 вбачається, що умови проживання
сім'ї добрі, родина веде здоровий
спосіб життя, взаємини з сусідами
доброзичливі (а.с.88).

Свідок ОСОБА_11, як дільничний інспектор
по с. Московське та Калінінське, суду
показав про те, що відповідачі
зловживають спиртними напоями,
вчиняють періодичні сімейні сварки та
порушують громадський порядок у
відношенні до мешканців с. Калінінське
та до їх сусідів. Якщо відповідач
ОСОБА_2 заробить певну кількість
грошей, то до будинку, де також
періодично мешкає відповідачка ОСОБА_3
в с.Калінінське, приходять їх «спільні
друзі та товариші», вживають з ними
алкогольні напої декілька днів поки не
витратять усі кошти, на ґрунті пияцтва
завдають один одному різні побої.
Очевидних побоїв у дитини (спільного
сина сторін) протягом 2012-2014 років він не
спостерігав. На ОСОБА_2 негативно
впливає його колишня дружина ОСОБА_3,
вона з ним спільно вживає алкогольні
напої і водить його по «друзях» в с.
Московське і в с. Калінінське; поки
відповідач не вживає алкогольні напої
він є звичайною людиною, допомагає
матері в с. Калінінське, і в побуті
поводить себе адекватно і
неконфліктно, а як тільки вип'є
алкоголю стає некерованим і не
відчуває міри при його вживанні.
Проведені ним протягом останніх трьох
років профілактично- роз'яснювальні
заходи з відповідачами не дають
результатів і зловживання алкоголем та
сварки знов поновлюються.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 суду
пояснила про те, що вона з позивачкою
проживає по сусідству в с. Калінінське
і спостерігала як вона з трьох років
приводила і забирала власного онука
ОСОБА_5 спочатку з дитсадка, а потім із
школи, піклується про дитину,
забезпечуючи його необхідним одягом,
взуттям і доглядом; бабуся відвідувала
постійно батьківські збори в дитсадку,
а батьки (відповідачі по справі) не
відвідували їх жодного разу, не
приводили дитину до цього закладу;
після досягнення ОСОБА_5 3-х років в с.
Калінінське вона відповідачів по
справі разом із їх сином не бачила ні на
прогулянках, ні на будь-яких заходах в
селі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 суду
показала про те, що коли спільний син
сторін ОСОБА_5 ще не досяг трьох років
його батьки (відповідачі по справі)
почали дуже сильно зловживати
алкогольними напоями, і вже пізніше
свого онука забрала до себе його бабуся
ОСОБА_1, по місцю проживання якої батьки
сина спочатку його періодично
провідували, а потім його мати ОСОБА_3
практично припинила відвідувати сина
після досягнення дитиною трьох років.
Батька ОСОБА_5 (ОСОБА_2) вона іноді
бачить по місцю проживання: він
провідує сина, грається з ним,
спілкується і влітку 2014 року водив його
на рибалку. Це все вона спостерігала
особисто, проживаючи неподалік від
позивачки в с. Калінінське
Липоводолинського району Сумської
області.

Згідно з характеризуючими даними на
ОСОБА_3 по місцю її проживання в с.
Московське остання характеризується
негативно: не працює на території
сільради, зловживає алкогольними
напоями; вчиняє сімейні сварки та
порушує громадський порядок, з 08 серпня
2014 року перебуває на диспансерному
обліку в наркологічному диспансері
через зловживання алкогольними
напоями та появу в громадських місцях в
стані алкогольного сп'яніння, є
розлученою (а.с. 17, 21, 145).

Згідно з характеризуючими даними на
ОСОБА_2 по місцю його проживання в с.
Калінінське останній характеризується
негативно: проживає сам в приватному
будинку, є розлученим, постійного місця
роботи не має, зловживає спиртними
напоями, протягом півроку не проживає
на території сільради, вчиняє сімейні
сварки під час проживання однією сім'єю
з ОСОБА_3 (а.с.19,20).

Згідно з довідковими даними
Липоводолинського РВ УМВС України
відповідачів протягом 2013-2014 років
притягали до адміністративної
відповідальності, а саме: ОСОБА_2 - 27
червня 2013 року по ст. 178 ч.1 КУПАП (за
появу у громадському місці в стані
алкогольного сп'яніння) і до нього
застосовано адміністративне стягнення
у виді попередження; 05 вересня 2013 року
по ст. 178 ч.2 КУпАП (поява в громадському
місці в стані алкогольного сп'яніння) і
накладено на нього стягнення у виді
штрафу в розмірі 51 грн.; 28 жовтня 2013 року
по ст. 178 ч. 3 КУпАП (поява у громадському
місці в стані алкогольного сп'яніння) і
накладено стягнення у виді 136 грн.
штрафу; 11 квітня 2014 року притягнуто до
адміністративної відповідальності по
ст.178 ч.3 КУпАП за вищевказане
правопорушення і накладено стягнення у
виді 102 грн. штрафу; ОСОБА_3 - 05 грудня 2013
року за невиконання батьківських
обов'язків (ст. 184 ч.1 КУпАП) і накладено
на неї стягнення у виді попередження; 09
грудня 2013 року, 24 лютого 2014 року за
появу в громадських місцях в стані
алкогольного сп'яніння (по ст.178 ч.1,2
КУпАП) і накладено адміністративне
стягнення у виді попередження та
штрафу в розмірі 51 грн. (а.с. 86).

У судовому засіданні 03 жовтня 2014 року в
присутності соціального педагога,
батька та бабусі заслухано пояснення
9-річного ОСОБА_5, який суду повідомив
про те, що його батьки лише один раз
прийняли участь у заході з нагоди
першого вересня (привели його на перший
дзвоник до школи), до цирку, кінотеатру
чи театру вони його взагалі не водили;
одяг, взуття та солодощі вони йому
також давно не придбавають (дату
останнього придбання дитина назвати не
змогла), три роки тому батьки придбали
йому іграшкову машину, все необхідне
йому придбаває його бабуся, з якою він
зараз проживає в с. Калінінське. Коли
він перебуває у батьків і коли останні
перебувають у нетверезому стані, вони
до нього періодично застосовують
фізичне насильство (б'ють його без
завдання тілесних ушкоджень,
підвищують голос на нього), і у цьому
стані він їх боїться, переховуючись на
горищі будинку, або йде вчити уроки до
ОСОБА_14 (сестри матері) по місцю її
проживання; під час перебування в
будинку батьків одного разу один із їх
знайомих на прізвище «ОСОБА_15» в
присутності матері забирав у нього їжу,
говорячи, що він і так дуже жирний, і він
цього вечора спав на полу біля ліжка
матері. Коли батько тверезий, то він до
нього ставиться по звичайному:
спілкується з ним, грає у шашки, ходив
цього літа з ним на рибалку, а мати -
ставиться до нього посередньо, не
проявляючи любові до нього.

Сторони визнали, що малолітній ОСОБА_5
за взаємною згодою батьків
(відповідачів по справі) проживає у
житловому будинку в АДРЕСА_1, разом із
бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_4

З урахуванням встановлених обставин,
суд вважає, що між сторонами склалися
сімейні правовідносини з приводу
позбавлення батьківських прав
відповідачів щодо їх неповнолітньої
дитини, ці відносини врегульовані ст.164
Сімейного кодексу України.

Проаналізувавши усі докази, які
досліджені в судовому засіданні, суд
дійшов наступних висновків.

Щодо вимоги про позбавлення
батьківських прав відповідача ОСОБА_2
відносно його сина ОСОБА_5, суд зазначає
наступне:

- ОСОБА_2, як батько неповнолітнього
сина ОСОБА_5, будучи офіційно
непрацевлаштованим, отримуючи
неофіційні доходи, які не є значними,
зловживаючи алкогольними напоями,
проживаючи самостійно окремо від
дитини, продовжує спілкуватися із
сином по місцю його проживання у бабусі
(позивачки по справі), частково і в
незначній мірі приймає участь у
вихованні сина (грає з ним у шашки,
іноді проводить з ним дозвілля). Це все
на думку суду, сукупно свідчить про те,
що в силу відсутності належних
житлово-побутових умов та
незадовільного матеріального
становища і невлаштованості
особистого життя відповідача, останній
проявляє певну цікавість відносно
свого сина щодо його особи та
обіймається частково його вихованням,
таким чином проявляючи батьківське
ставлення до дитини;

- неповнолітній ОСОБА_5 виявляє певний
потяг до свого рідного батька і
достатньо позитивне ставлення до
нього, коли ОСОБА_2 перебуває у
тверезому стані, й позитивно впливає на
дитину, формує у неї почуття любові до
батька, яке при цьому є неповністю
реалізованим в силу вищеописаної
негативної поведінки батька в побуті
та по відношенню до свого сина. Такі
обставини, на думку суду, з іншого боку
свідчать про вчинення вказаним
відповідачем дій по спілкуванню з
дитиною в певному обсязі для її
звичайного самоусвідомлення, тобто не
про повну втрату зв'язку із дитиною.

Періодична поява в нетверезому стані у
громадських місцях ОСОБА_2, зловживання
алкогольними напоями без
підтвердження хронічного алкоголізму
медичним висновком і негативний вплив
побутових і сімейних відносин
відповідачів на дитину не можуть бути
самостійними підставами для
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно його сина, оскільки суд
вважає, що такі негативні фактори, які
впливають на виховання дитини, виникли
внаслідок обраного двома
відповідачами способу життя і
організації власних стосунків як
колишнього подружжя між стобою та
оточуючими, а не внаслідок свідомої й
цілеспрямованої поведінки ОСОБА_2 по
нехтуванню ним своїми батьківськими
обов'язками по відношенню до свого
сина. Окрім цього, суд вважає, що
сімейний та майновий стан відповідача
ОСОБА_2 є змінними категоріями,
схильність до періодичного вживання
алкоголю може бути усунено в медичному
порядку. Проте у ході розгляду даної
справи судом не встановлено винних (з
прямим умислом) дій, які б
спрямовувалися на ухилення ОСОБА_2 від
виконання ним батьківських обов'язків,
а збіг сімейних обставин та обраний
спосіб життя відповідачем, при
наявності контактів батька з дитиною,
неможуть бути підставами для
задоволення заявленого позову в цій
частині.

А тому з урахуванням вищевикладеного,
суд вважає що таке втручання в сімейне
життя відповідача ОСОБА_2 у спосіб
позбавленням його батьківських прав по
відношенню до його сина є винятково
невиправданим і не є необхідним для
застосування такого способу захисту
прав неповнолітньої дитини в розумінні
ст. 8 ч.2 Конвенції про захист
основоположних прав та свобод людини, а
підстава для позбавлення батьківських
прав відповідача за п.2 ч. 1 ст. 164 СК
України є недоведеною. До цього суд
вважає, що позбавлення вказаного
відповідача батьківських прав в
подальшому при вищевстановлених
позитивних проявах у вихованні ОСОБА_2
свого сина може значно віддалити сина
від батька і перервати спілкування та
зв'язок з ним, що лише нашкодить
інтересам дитини, яка в подальшому
значно потребуватиме спілкування із
батьком. За вищевказаних підстав, суд
не приймає визнання позову
відповідачем ОСОБА_2, вчинене останнім
в порядку ст. 174 ч.4 ЦПК України.

Разом з цим, оскільки в судовому
засіданні встановлені певні прояви
неналежного виконання відповідачем
своїх батьківських обов'язків, яких у
своїй сукупності недостатньо для
позбавлення цієї особи батьківських
прав відносно його, суд вважає за
необхідне з метою подальшої зміни
ставлення батька до свого сина
попередити ОСОБА_2 про необхідність
змінити ставлення до виховання сина
ОСОБА_5, поклавши на виконавчий комітет
Калінінської сільської ради, як орган
опіки та піклування, контроль за
виконанням відповідачем своїх
батьківських обов'язків.

Щодо вимоги про позбавлення
батьківських прав відповідачки ОСОБА_3
суд зазначає наступне:

- ОСОБА_3, як мати неповнолітнього сина
ОСОБА_5, будучи непрацюючою, розлученою,
не отримуючи будь-яких офіційних
доходів, зловживаючи алкогольними
напоями, проживаючи окремо від дитини
та свого колишнього чоловіка, ні
періодично, ні постійно не спілкується
із сином ОСОБА_5 в мінімальному для його
виховання обсязі, більш ніж п'ять років
(від досягнення 3-річного віку її сином)
не виявляє інтересу до її дитини (не
відвідує її по місцю проживання у
бабусі в с. Калінінське, не поздоровляє
її щорічно із Днем народження тощо) та
не сприяє дитині у її навчанні в школі
(не відвідує батьківські збори, не
забезпечує відвідування дитиною
занять), не забезпечує необхідним
харчуванням та доглядом дитину (не
придбаває одяг, взуття, не підтримує
віковий стан здоров'я дитини), хоча має
молодий працездатний вік та на її боці
відсутні будь-які поважні причини, які
б перешкоджали б їй належно виконувати
свої батьківські обов'язки. Сукупно ці
обставини на думку суду, свідчать про
стійку втрату матір'ю турботи про
дитину та материнських почуттів до неї
і є проявом нехтування ОСОБА_3 своїми
батьківськими обов'язками, ведучи при
цьому аморальний спосіб життя,
морально деградуючи на фоні
зловживання алкоголем;

- неповнолітній син ОСОБА_5 не виявляє
потягу до матері, зазначаючи, що вона до
нього ставиться безтурботливо і уваги
йому як такої не приділяє, не захищає
його від негативного впливу її
домашнього оточення під час
перебування в будинку сторонніх
чоловіків, не сприяє, на відміну від
його бабусі, у його підтримці у
малолітньому віці при навчанні та в
побуті. На думку суду, це також свідчить
про втрату з боку матері перш за все
почуття любові та поваги до власного
сина. Протягом розгляду даної справи
відповідачка не довела якісного
покращення свого ставлення до сина
ОСОБА_5 у виховному плані (поновлення
інтересу до дитини як в частині
спілкування, так і частині
матеріального її забезпечення,
створення належних житлово-побутових
умов в с. Московське, працевлаштування
на роботу та зняття з диспансерного
обліку у лікаря - нарколога в
Липоводолинській ЦРЛ), а навпаки своєю
поведінкою створила в розумінні дитини
негативний образ матері, призводячи до
порушення тим самим прав дитини на
повноцінне виховання, а тому усі
вищевикладені обставини узагальнено
підтверджують ухилення ОСОБА_3 від
виконання своїх батьківських
обов'язків відносно свого
неповнолітнього сина ОСОБА_5.

Також суд вважає, що такий крайній
захід впливу у виді позбавлення
батьківських прав відповідачки щодо її
малолітнього сина є таким, що
відповідає інтересам самої дитини,
оскільки подальше збереження
батьківських прав матері відносно її
сина лише шкодитиме інтересам дитини,
не вплине позитивно на її виховання та
становлення як особистості, а тому за
вищевикладених обставин таке крайнє
втручання у відносини матері та сина є
необхідним і виправданим в аспекті ст.8
ч.2 Конвенції про захист основоположних
прав та свобод людини, а підстави до
позбавлення матері батьківських прав
щодо її сина є відповідно
обґрунтованими. За вищевикладених
обставин, суд приймає в порядку ст.. 174
ч.4 ЦПК України визнання ОСОБА_3
заявленого до неї позову.

На підставі ст. 88 ч.2 ЦПК України та з
урахуванням 50 % задоволення позову, з
відповідачки ОСОБА_3 необхідно
стягнути 50 % судового збору, сплаченого
позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш
И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженку та мешканку с.Московське
Липоводолинського району Сумської
області, батьківських прав відносно її
сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Калінінське Липоводолинського району
Сумської області.

Роз'яснити ОСОБА_3 те, що вона має право
звернутися до суду із заявою про
поновлення батьківських прав відносно
її сина до досягнення ним повноліття у
разі усунення нею причин, які були
підставою для позбавлення її
батьківських прав відносно нього.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
в частині вимоги щодо позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно його
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Калінінське Липоводолинського району
Сумської області.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність
змінити ставлення до виховання свого
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на
виконавчий комітет Калінінської
сільської ради Липоводолинського
району Сумської області контроль за
виконанням вказаним відповідачем
своїх батьківських обов'язків.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
повернення судового збору в розмірі 121
грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Сумської області
через Липоводолинський районний суд
Сумської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Д. В. Бутенко