Справа № 666/3706/14-ц
Провадження № 2/666/1748/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.10.2014 р. Дніпровський районний суд
м.Херсона у складі

головуючого судді
Дорошинської В.Е.

при секретарі
Коверді А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до
відповідача про зміну розміру
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, мотивуючи, що згідно рішення
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 20.03.2014р. він зобов'язаний
виплачувати аліменти на утримання
своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3., та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 в
розмірі 1/3 частин усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи з 17.02.2014р.
до досягнення повноліття дітьми. Однак
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає з
позивачем та знаходиться повністю на
його утриманні, також він бере участь у
додаткових витратах, оскільки син
хворіє на гастроентеролічне
захворіння. На утриманні позивача
перебувають всі чотири сини, колишня
дружина, цивільна дружина, її дитина
від першого шлюбу, а також його батько.
Він має декілька майнових зобов'язань
перед банківськими установами. Крім
того зазначив, що на сьогоднішній день
у нього народилася донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5. Отже у нього відбулися
зміни у матеріальному та сімейному
становищі, що змусило його звернутися
до суду із вказаним позовом.

У зв'язку з наведеним просить, змінити
розмір аліментів, який стягується з
нього за рішенням Дніпровського
районного суду м.Херсона від 20.03.2014р. на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3. до 500грн. щомісячно з дня
набрання рішення суду законної сиди до
повноліття дитини і звільнити повністю
від сплати аліментів на сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, які
просив задовольнити, пояснивши, що з
дня винесення рішення про стягнення з
нього аліментів нічого не змінилось, а
всі викладені ним обставини в позовній
заяві існували і на день ухвалення
вказаного рішення, окрім народження в
нього доньки.

Відповідач в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення позову,
пояснивши, що викладене позивачем в
позовній заяві не відповідає
дійсності, просила відмовити в
задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши сторони, суд встановив, що
згідно рішення Дніпровського
районного суду м.Херсона №666/1145/14-ц від
20.03.2014р. відповідач зобов'язаний
виплачувати аліменти на користь ОСОБА_2
на утримання своїх неповнолітніх дітей
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3., та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини усіх
видів заробітку щомісячно, але не менше
ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи з 17.02.2014р.
до досягнення повноліття дітьми.

З пояснень позивача вбачається, що з
дня винесення рішення про стягнення з
нього аліментів нічого не змінилось, а
всі викладені ним обставини в позовній
заяві існували і на день ухвалення
вказаного рішення, окрім народження в
нього доньки.

Відповідно до свідоцтва про народження
виданого 29.04.2014р. відділом державної
РАЦС реєстраційної служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м.Херсоні, ОСОБА_5 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_5, батько - ОСОБА_1, про що
зроблений відповідний актовий запис
№347.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, щодо яких
встановлено ці обставини.

Так відповідно до рішення
Дніпровського районного суду м.Херсона
від 20.03.2014р. встановлено, що сторони по
справі перебували у шлюбі з 10.08.1990р.,
який рішенням Дніпровського районного
суду м.Херсона від 04.04.2013р. було
розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого 13.01.1998р. міським
відділом РАЦС у м.Херсоні, актовий
запис № 41, батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4
є сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого 29.04.1999р. Дніпровським
відділом РАЦС у м.Херсоні, актовий
запис № 155, батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3
є сторони по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Відповідно
до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі, відповідно ст.192 СК
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них. Відповідно до
ст.182 СК України - при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.184 СК
України, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі; на підставі ч.2 ст.184 СК України,
розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу
України передбачено, що розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Позивачем заявлено вимоги про
звільнення його від сплати аліментів у
зв'язку з тим, що син став проживати
разом з ним, посилаючись при цьому на
вимоги ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу
України. Однак, чинне сімейне
законодавство не містить положень, які
б визначали підстави та порядок
припинення стягнення аліментів на
неповнолітню дитину.

Таким чином, проживання сина разом з
позивачем не можуть слугувати
підставою для звільнення від сплати
аліментів. Крім того, частиною 1 статті
192 Сімейного кодексу України
передбачений порядок зменшення або
збільшення розміру аліментів у разі
зміни сімейного стану та взагалі не
передбачений порядок звільнення від
сплати аліментів.

Єдиною підставою для звільнення
батьків від аліментного обов'язку
утримувати дитину законодавець
визначає у ч. 1 статті 188 Сімейного
кодексу України. Зазначеною статтею
передбачено, що батьки можуть бути
звільнені від обов'язку утримувати
дитину, якщо дохід дитини набагато
перевищує дохід кожного з них і
забезпечує повністю її потреби.
Позивачем не надано суду будь-яких
доказів, які б підтверджували дані
обставини і надали суду можливості
звільнити його від сплати аліментів на
утримання дитини на підставі ст. 188 СК
України. Також позивач не заявляв
вимоги із зазначених підстав.

Вимоги позивача про звільнити від
сплати аліментів на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 не підлягають
задоволенню, оскільки доводи позивача
про звільнення його від сплати
аліментів у зв'язку із знаходженням
сина ОСОБА_3 на його повному утриманні,
проживання разом з ним не приймаються
судом до уваги, оскільки утримувати
дитину до досягнення нею повноліття є
обов'язком батьків і не може слугувати
підставою для звільнення від
аліментів.

Крім того, враховуючи вищевикладене,
суд вважає, що позовні вимоги стосовно
зменшення розміру аліментів, також не
підлягають задоволенню оскільки
позивач в судовому засіданні вказав, що
окрім народження дитини в 2014 році в
нього нічого не змінилося з дня
ухвалення рішення, однак суду не надав
доказів, що він взагалі утримає
народжену дитину, також не зазначено,
що його цивільна дружина звернулася до
суду про стягнення з нього аліментів на
дитину, тому ця обставина не вказує на
погіршення матеріального стану
платника аліментів.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184, 188,192 СК
України, ст.ст.5-11, 60, 208, 209, 212 - 215, 294 ЦПК
України, суд -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про зміну розміру аліментів - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів через суд
першої інстанції до Апеляційного суду
Херсонської області.

Суддя

Дорошинська В.Е.