У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року м.
Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів Висоцької
В.С., Колодійчука В.М.,

Олійник А.С., Умнової
О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» про відшкодування шкоди,
завданої дорожньо-транспортною
пригодою, за касаційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»
на рішення Київського районного суду м.
Донецька від 15 листопада 2013 року,
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 31 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, просив
стягнути з приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«АХА-Страхування» (далі - ПрАТ
«Страхова компанія «АХА-Страхування»)
страхове відшкодування у розмірі 150 931
грн 11 коп., а з ОСОБА_4 - різницю між
розміром завданої шкоди та сумою
страхового відшкодування у розмірі 1 000
грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 4
лютого 2013 року о 20 год. 00 хв. на
перехресті вул. 60 років СРСР та вул.
Советської у м. Волноваха Донецької
області сталася дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП). Водій ОСОБА_4, який
керував належним ОСОБА_5 транспортним
засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1, не надав
перевагу у русі транспортному засобу
«Infinity», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3, та допустив зіткнення з
останнім, внаслідок чого транспортні
засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду
м. Донецька від 25 березня 2013 року та
постановою апеляційного суду
Донецької області від 22 квітня 2013 року
ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до
адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновку
автотоварознавчої експертизи № 46/13-03
від 6 березня 2013 року вартість майнової
шкоди, завданої автомобілю «Infinity»,
д.н.з. НОМЕР_2, становить 151 931 грн 11 коп.

Цивільно-правову відповідальність
власника автомобіля «Mazda 6», д.н.з.
НОМЕР_1, було застраховано ПрАТ
«Страхова компанія «АХА-Страхування»,
що підтверджується полісом № АВ/9875701
від 6 грудня 2012 року.

Страховика було повідомлено про
страховий випадок 8 лютого 2013 року, але
страхове відшкодування на час
звернення до суду із позовом не
виплачено, що є підставою для
задоволення позову.

Рішенням Київського районного суду м.
Донецька від 15 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області
від 31 січня 2014 року, позов задоволено.
Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія
«АХА Страхування» на користь позивача
майнову шкоду у розмірі 150 931 грн 11 коп.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
різницю між завданою шкодою та
страховою виплатою у розмірі 1 000 грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «Страхова
компанія «АХА Страхування» просить
скасувати судові рішення у справі,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
позові.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно із ст. 1 ЦПК України завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам судові рішення не
відповідають.

Судами встановлено, що 4 лютого 2013 року
о 20 год. 00 хв. на перехресті вул. 60 років
СРСР та вул. Советської у м. Волноваха
Донецької області сталась
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП), а саме: водій ОСОБА_4, який керував
належним ОСОБА_5 транспортним засобом
«Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1, не надав перевагу у
русі транспортному засобу «Infinity», д.н.з.
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та
допустив зіткнення з останнім,
внаслідок чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду
м. Донецька від 25 березня 2013 року ОСОБА_4
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, та
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді
позбавлення права керування
транспортним засобом. Постановою
апеляційного суду Донецької області
від 22 квітня 2013 року постанову суду
першої інстанції змінено в частині
виду стягнення та притягнуто ОСОБА_4 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу.

Відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження № 46/13-03
від 6 березня 2013 року вартість майнової
шкоди, завданої автомобілю «Infinity»,
д.н.з. НОМЕР_2, становить 151 931 грн 11 коп.

Цивільно-правову відповідальність
власника автомобіля «Mazda 6», д.н.з.
НОМЕР_1, було застраховано ПрАТ
«Страхова компанія «АХА-Страхування»,
що підтверджується полісом № АВ/9875701
від 6 грудня 2012 року (а.с. 95).

У червні 2013 року ПрАТ «Страхова
компанія «АХА-Страхування» відмовило у
визнанні ДТП від 4 лютого 2013 року
страховою подією та у виплаті
страхового відшкодування у зв'язку із
наданням страховику неправдивих
відомостей про факт та обставини
настання страхового випадку.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що
цивільно-правову відповідальність
власника автомобіля «Mazda 6», д.н.з.
НОМЕР_1, застраховано ПрАТ «Страхова
компанія «АХА-Страхування», із
останнього на користь позивача
підлягає стягненню страхова сума в
межах ліміту відповідальності
страховика, а з ОСОБА_4 - сума, яка не
покривається страховим лімітом. Крім
того, під час розгляду судом
адміністративної справи щодо ОСОБА_4
було встановлено обставини ДТП, тому
ПрАТ «Страхова компанія
«АХА-Страхування» необґрунтовано
відмовила у виплаті страхового
відшкодування у зв'язку з наданням
неправдивих відомостей про факт та
обставини настання страхового випадку.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд погодився
із його висновками та залишив ухвалене
ним рішення без змін.

Із висновками судів погодитись не
можна з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч. 1 до ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: 1) шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; 2) за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно із ст. 33-1.1 Закону страхувальник,
інша особа, відповідальність якої
застрахована, водій транспортного
засобу, причетного до
дорожньо-транспортної пригоди, особа,
яка має право на отримання
відшкодування (потерпілий),
зобов'язані сприяти страховику та
МТСБУ в розслідуванні причин та
обставин дорожньо-транспортної
пригоди, а саме: надати для огляду
належний їй транспортний засіб або
інше пошкоджене майно, повідомити
страховика (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі
відомі їй обставини та надати для
огляду та копіювання наявні у неї
документи щодо цієї
дорожньо-транспортної пригоди
протягом семи робочих днів з дня
отримання нею відповідної інформації
або документа. Якщо зазначені особи з
поважних причин не мали змоги
виконати ці дії, вони мають підтвердити
це документально.

Статтею 37.1.3 Закону визначено, що
невиконання потерпілим, або іншою
особою, яка має право на отримання
відшкодування, своїх обов'язків,
визначених цим Законом, якщо це
призвело до неможливості страховика
встановити факт дорожньо-транспортної
пригоди, причини та обставини її
настання або розмір заподіяної шкоди, є
підставою для відмови у здійсненні
страхового відшкодування.

Як встановлено судами, ПрАТ «Страхова
компанія «АХА-Страхування»
заперечувала проти визнання ДТП від 4
лютого 2013 року страховим випадком та
відмовила у виплаті страхового
відшкодування у зв'язку з наданням
неправдивих відомостей про факт та
обставини його настання.

Із матеріалів справи вбачається, що
підставою для відмови у виплаті
страхового відшкодування став
висновок експертного дослідження
обставин та механізму ДТП № 063-13 від 22
травня 2013 року, відповідно до якого
комплекс пошкоджень автомобілів «Mazda
6», д.н.з. НОМЕР_1, та «Infinity», д.н.з. НОМЕР_2,
з технічної точки зору не відповідає і
не міг утворитись за обставин,
викладених у поясненнях ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, а саме внаслідок їх взаємного
контактування, оскільки заявлені
пошкодження зі слідовими ознаками і
характером деформацій не збігаються із
заявленим механізмом їх контактування
(а.с. 104-112).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що обставини ДТП встановлено під
час розгляду справи про
адміністративне правопорушення, і
вказані обставини не підлягають
доказуванню відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК
України.

Апеляційний суд
погодився з таким висновком, і з
урахуванням ч. 4 ст. 61 ЦПК України
зазначив, що відсутні підстави вважати
обґрунтованою відмову страхової
компанії у виплаті страхового
відшкодування позивачу.

Проте суди дійшли
такого висновку з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 4 ст. 61
ЦПК України постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Із урахуванням
положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України
доказуванню не підлягають встановлені
судом у справі про адміністративне
правопорушення обставини про те, чи
мало місце порушення Правил дорожнього
руху України та чи вчинено це порушення
цією особою. Інші обставини, які
входять до предмета доказування у цій
справі, підлягають доказуванню:
заподіяна шкода, її розмір, причинний
зв'язок між шкодою і ДТП.

У запереченнях на позов ПрАТ «Страхова
компанія «АХА-Страхування» посилалась
на те, що автомобіль «Infinity», д.н.з.
НОМЕР_2, було застраховано у приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «Арсенал Страхування» за
договором добровільного страхування
наземного транспорту № 331/12-Тз/Дн від 22
червня 2012 року; у вересні 2012 року із
вказаним транспортним засобом було
зареєстровано страховий випадок, а 1
листопада 2012 року виплачено страхове
відшкодування, яке було розраховано за
механізмом повної загибелі
транспортного засобу; характер
пошкоджень автомобіля «Infinity», д.н.з.
НОМЕР_2, отриманих ним після ДТП 22
червня 2012 року співпадають із
ушкодженнями, заявленими за наслідками
ДТП 4 лютого 2013 року (а.с. 120).

Суд першої інстанції зазначені доводи
не перевірив та не спростував, не
встановив, яку шкоду було заподіяно
автомобілю «Infinity», д.н.з. НОМЕР_2,
внаслідок ДТП 4 лютого 2013 року, її
розмір, не дав оцінку висновку
експертного дослідження № 063-13 від 22
травня 2013 року у сукупності з іншими
доказами.

Ухвалюючи рішення про
стягнення страхового відшкодування,
суд першої інстанції одночасно до
спірних правовідносин застосував
положення Закону, а також договір
добровільного страхування, які є
самостійними підставами для виплати
страхового відшкодування.

Із відмови ПрАТ
«Страхова компанія «АХА-Страхування» у
виплаті страхового відшкодування (а.с.
114) вбачається, що у виплаті відмовлено
на підставі п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про страхування», відповідно до якої
підставою для відмови страховика у
здійсненні страхових виплат або
страхового відшкодування є подання
страхувальником свідомо неправдивих
відомостей про предмет договору
страхування або про факт настання
страхового випадку.

Із полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (а.с. 7) не можливо встановити
розмір страхової суми. Страхова
компанія посилається на те, що розмір
страхового відшкодування - 50 000 грн.

Відповідно до п. п. 9.1, 9.4
ст. 9 Закону страхова сума - це грошова
сума, у межах якої страховик
зобов'язаний здійснити виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування. Страхові
виплати за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності обмежуються
страховими сумами, які діяли на дату
укладення договору та зазначені в
договорі страхування.

Суд першої інстанції
не взяв зазначену обставину до уваги і
не мотивував, на якій підставі стягнув
з ПрАТ «Страхова компанія «АХА
Страхування» на користь позивача
майнову шкоду у розмірі 150 931 грн 11 коп.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, апеляційний суд
на зазначене вище уваги не звернув,
доводи апеляційної скарги належним
чином не перевірив, їх не спростував та
передчасно залишив рішення суду першої
інстанції без змін.

З огляду на допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права, які унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, рішення
суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду необхідно скасувати
та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції відповідно до ст.
338 ЦПК України.

Згідно з розпорядженням Голови Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 27/о/38-14 від 2 вересня 2014 року
«Про визначення територіальної
підсудності справ», виданого на
підставі ст. 1 Закону України «Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції», справу направити до
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справах

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування»
задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 15 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 31 січня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

О.С. Ткачук

Судді:

В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

А.С. Олійник

О.В. Умнова