Справа № 404/4335/14-ц
Номер провадження 2/404/1958/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Кіровський районний
суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді - Галагана
О.В.,

при секретарі - Голенко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за
позовом Державного підприємства
«Кіровоградський науково-виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство
«Кіровоградський науково-виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації» звернулось до суду з
вищевказаним позовом, просило стягнути
з ОСОБА_1 на користь позивача
матеріальну шкоду в розмірі 31718,79 грн.
та судовий збір в розмірі 317,18 грн.

На обґрунтування позову зазначено, що
відповідно до плану
контрольно-ревізійної роботи
державної фінансової інспекції
України на IV квартал 2012 року проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства
«Кіровоградський науково-виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації» за період з 01.07.2010 р. по
31.12.2012 р. В ході ревізії виявлено ряд
порушень та недоліків, що відображені в
акті ревізії від 11.03.2013 № 05/09/61.

Ревізією встановлено, що Підприємство
за період роботи з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р.
щомісячно встановлювалася та
виплачувались персональні надбавки за
високі досягнення в праці внаслідок
значного перевиконання виробничих
завдань працівника Підприємства на
підставі наказів позивача «Про
встановлення персональних надбавок»
відповідно до Галузевої угоди на 2010-2012
роки та Колективного договору на 2010-2012
роки.

Тому, протягом липня-грудня 2010 р. та
2011-2012 років позивач, керуючись п.3.1.3
Галузевої угоди, в період підвищення
мінімальної заробітної плати з
застосування мінімальних коефіцієнтів
до посадових окладів вносило зміни до
даних розписів працівників ДП
«Кіровоградстандартметрологія» та
керуючись п. 15 Галузевої угоди
встановлено надбавки за високі
досягнення в праці, які
затверджувалися на підставі наказів
директорі ДП
«Кіровоградстандартметрологія».

Наказом Держспоживстандарту України
від 12.09.2011 р. № 431-К призначено на посаду
в.о. директора ДП
«Кіровоградстандартметрологія»
ОСОБА_2

Наказом в.о. директора ОСОБА_2 «Про
внесення змін до штатного розпису» від
29.09.2011 № 292/0 з 01.10.2011 р. посадові оклади
та надбавки за високі досягнення в
праці встановлені в розмірі 50% до
посадового окладу та у сумовому
розмірі.

В подальшому зміни до штатних розписів,
в частині посадових окладів,
персональних надбавок за високі
досягнення в праці призначалися в.о.
директора ОСОБА_2 та в.о. директора
ОСОБА_1 ДП
«Кіровоградстандартметрологія»
окремими наказами «Про внесення змін
до штатного розпису».

В ході ревізії встановлено, що в.о.
директора ОСОБА_2 була встановлена
персональна надбавка (50% від посадового
окладу) заступником директора ОСОБА_1,
на якого, згідно наказів керівника
ОСОБА_2 було покладено виконання
обов'язків директора Підприємства, під
час його відсутності.

У зв'язку з відрядженням в.о. директора
ОСОБА_2 до м. Києва, наказом «Про
виконання обов'язків» від 20.09.2011 р. №
276/0, покладено обов'язки директора на
заступника директора ОСОБА_1 В.о.
директора ОСОБА_1 наказом «Про
встановлення надбавки» від 21.09.2011 №
277а/0 встановлює з 12.09.2011 р. персональну
надбавку за високі досягнення в праці
першому заступнику директора ОСОБА_2 в
розмірі 1995 грн. на місяць.

Також, в період відрядження в.о.
директора ОСОБА_2 до м. Києва, з 18.01.2012 р.
по 20.01.2012 р., на підставі наказу «Про
виконання обов'язків» від 16.01.2012 р. № 11/0,
покладено виконання обов'язків
директора на заступника директора
ОСОБА_1 Заступник директора ОСОБА_1
наказом «Про встановлення надбавки»
від 18.01.2012 № 13/0 встановлює персональну
надбавку за високі досягнення в праці
першому заступнику директора ОСОБА_2 з
01.01.2012 р. розмірі 1995 грн.

Та, в період відрядження в.о. директора
ОСОБА_2 до м. Світловодська на 1 день
(24.04.2012 р.), на підставі наказу «Про
виконання обов'язків» від 23.04.2012 р. №
117/0, покладено виконання обов'язків
директора на заступника директора
ОСОБА_1 Заступник директора ОСОБА_1
наказом «Про встановлення надбавки»
від 24.04.2012 р. № 121/0 встановлює
персональну надбавку за високі
осягнення в праці першому заступнику
директора ОСОБА_2 з 01.04.2012 р. в розмірі 2700
гривень.

Таким чином, в.о директора ДП
«Кіровоградстандартметрологія»
ОСОБА_2, без погодження Уповноваженого
органу управління призначив в.о.
директора
«Кіровоградстандартметрологія»
заступника ОСОБА_1, у період свого
відрядження до м. Києва та до м.
Світловодська. Саме в цей період ОСОБА_1
видає накази про встановлення надбавки
за високі досягнення праці до
заробітної плати першому заступнику
директора ОСОБА_2

Отже, що протягом періоду з 12.09.2011 р. по
31.12.2012 р. накази

Уповноваженого органу управління щодо
встановлення надбавок в.о. директора

ОСОБА_2 та призначення уповноваженої
посадової особи, яка встановлює

персональні надбавки в.о. директора у
Підприємства, відсутні.

Загальна сума нарахованих надбавок
першому заступнику директора - в.о.
директора ОСОБА_2 за наказами
заступника директора ОСОБА_1 складає 23
547,73 гривень.

Тому накази, прийняті в.о. директора
ОСОБА_1, який призначений без
погодження Уповноваженого органу
управління в період відсутності в.о.
директора ОСОБА_2, не мають правового
підґрунтя, суперечать чинному
законодавству. Таким чином,
нарахування надбавок першому
заступнику директора - в.о. директора
ОСОБА_2 в сумі 23547,73 грн. за цими наказами
є безпідставними і тому підлягають
поверненню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на обставини
вказані в позовній заяві.

Представник відповідач в судовому
засіданні заперечив проти позову,
посилаючись на письмові заперечення
позивача, згідно яких зазначив, що
позов не визнає в повному обсязі,
вказав, що позовні вимоги є
необґрунтованими та безпідставними,
тому що позивач посилається на норми
Цивільного кодексу України, де майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим майновим правом фізичної або
юридичної особи, а також шкода завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі,
особою, яка її завдала. Однак, вказана
норма не регулює питання відшкодування
матеріальної шкоди, спричиненої при
виконанні трудових обов'язків. Спірні
правовідносини регулюються не
загальними положеннями Цивільного
кодексу України про відшкодування
шкоди, а спеціальним законодавством, а
саме главою IX Кодексу законів України
про працю, щодо гарантії при покладенні
на працівників матеріальної
відповідальності за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
(а.с. 49-51).

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
повно, всебічно та об'єктивно
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позовна заява не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом з'ясовано, що 11.03.2013 р. Державною
фінансовою інспекцією Кіровоградської
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Кіровоградський науково-виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації» за період з 01.07.2010 р. по
31.12.2012 р. В ході ревізії виявлено ряд
порушень та недоліків, що відображені в
акті ревізії від 11.03.2013 № 05/09/61 (а.с. 7-10).

Ревізією встановлено, що Підприємство
за період роботи з 01.07.2010 р. по 31.12.2012 р.
щомісячно встановлювалася та
виплачувались персональні надбавки за
високі досягнення в праці внаслідок
значного перевиконання виробничих
завдань працівника Підприємства на
підставі наказів позивача «Про
встановлення персональних надбавок»
відповідно до Галузевої угоди на 2010-2012
роки та Колективного договору на 2010-2012
роки.

В ході ревізії встановлено, що в.о.
директора ОСОБА_2 була встановлена
персональна надбавка (50% від посадового
окладу) заступником директора ОСОБА_1,
на якого, згідно наказів керівника
ОСОБА_2 було покладено виконання
обов'язків директора Підприємства, під
час його відсутності.

Так, наказом «Про виконання обов'язків»
від 20.09.2011 р. № 276/0 в.о. директора ОСОБА_2,
у зв'язку з його вибуттям у відрядження
до м. Києва, покладає обов'язки
директора на заступника директора
ОСОБА_1 (а.с. 36).

В.о. директора ОСОБА_1 наказом «Про
встановлення надбавки» від 21.09.2011 №
277а/0 встановлює з 12.09.2011 р. персональну
надбавку за високі досягнення в праці
першому заступнику директора ОСОБА_2 в
розмірі 1995 грн. на місяць (а.с. 37).

Також, в період відрядження в.о.
директора ОСОБА_2 до м. Києва, з 18.01.2012 р.
по 20.01.2012 р., на підставі наказу «Про
виконання обов'язків» від 16.01.2012 р. № 11/0,
покладено виконання обов'язків
директора на заступника директора
ОСОБА_1 (а.с. 38). Заступник директора
ОСОБА_1 наказом «Про встановлення
надбавки» від 18.01.2012 № 13/0 встановлює
персональну надбавку за високі
досягнення в праці першому заступнику
директора ОСОБА_2 з 01.01.2012 р. розмірі 1995
грн. (а.с. 39).

Та, в період відрядження в.о. директора
ОСОБА_2 до м. Світловодська на 1 день
(24.04.2012 р.), на підставі наказу «Про
виконання обов'язків» від 23.04.2012 р. №
117/0, покладено виконання обов'язків
директора на заступника директора
ОСОБА_1 (а.с. 40). Заступник директора
ОСОБА_1 наказом «Про встановлення
надбавки» від 24.04.2012 р. № 121/0 встановлює
персональну надбавку за високі
осягнення в праці першому заступнику
директора ОСОБА_2 з 01.04.2012 р. в розмірі 2700
грн. (а.с. 41).

Загальна сума нарахованих надбавок
першому заступнику директора - в.о.
директора ОСОБА_2 за наказами
заступника директора ОСОБА_1 складає 23
547,73 грн.

Відповідно до наказу від 12.09.2011 р. № 431-к
першого заступника директора
Державного підприємства
«Кіровоградський науково-виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації» ОСОБА_2 покладено
обов'язки директора цього ж
підприємства (а.с. 35).

29.03.2013 в.о. директора ОСОБА_2 було
направлено лист-вимогу про усунення
виявлених порушень, відповідно до якої
в.о. директора ОСОБА_2 повинен надати
інформацію про вжиття заходів до 24.04.2014
року Державній фінансовій інспекції в
Кіровоградській області (а.с. 12-13).

Згідно вимог ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за заявою (скаргою) осіб, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін, які беруть участь у
справі.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України
передбачено, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Частиною 2 тієї ж статті передбачено, що
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 3 та
ч. 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Суд погоджується з доводами
представника відповідача, що
правовідносини, що виникли у даному
спорі регулюються КЗпП України, а не
нормами ЦК України, якими позивач
обґрунтував позов.

Так, відповідно до чч. 1,2 статті 130 КЗпПУ
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 133 КЗпПУ, у
відповідності з законодавством
обмежену матеріальну відповідальність
несуть керівники підприємств, установ,
організацій та їх заступники, а також
керівники структурних підрозділів на
підприємствах, в установах,
організаціях та їх заступники - у
розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але
не більше свого середнього місячного
заробітку, якщо шкоду підприємству,
установі, організації заподіяно
зайвими грошовими виплатами
працівникам, неправильною постановкою
обліку і зберігання матеріальних,
грошових чи культурних цінностей,
невжиттям необхідних заходів до
запобігання простоям.

Статтею 134 КЗпПУ визначений повний
перелік випадків повної матеріальної
відповідальності, при цьому п.1 ч.1
статті визначено, що повна матеріальна
відповідальність настає коли між
працівником і підприємством,
установою, організацією відповідно до
статті 135-1 цього Кодексу укладено
письмовий договір про взяття на себе
працівником повної матеріальної
відповідальності за незабезпечення
цілості майна та інших цінностей,
переданих йому для зберігання або для
інших цілей, а згідно до пункту 6 цієї ж
частини повна матеріальна
відповідальність настає коли
відповідно до законодавства на
працівника покладено повну
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових
обов'язків.

Постановою N 447/24 від 28.12.77 затверджено
перелік посад і робіт, які заміщаються
або виконуються робітниками, з якими
підприємство може укласти письмові
договори про повну матеріальну
відповідальність.

Згідно до ст. 136 КЗпПУ покриття шкоди
працівниками в розмірі, що не перевищує
середнього місячного заробітку,
провадиться за розпорядженням
власника або уповноваженого ним
органу, а керівниками підприємств,
установ, організацій та їх
заступниками - за розпорядженням
вищестоящого в порядку підлеглості
органу шляхом відрахування із
заробітної плати працівника.

Розпорядження власника або
уповноваженого ним органу або
вищестоящого в порядку підлеглості
органу має бути зроблено не пізніше
двох тижнів з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди і звернено до
виконання не раніше семи днів з дня
повідомлення про це працівникові. Якщо
працівник не згоден з відрахуванням
або його розміром, трудовий спір за
його заявою розглядається в порядку,
передбаченому законодавством.

У решті випадків покриття шкоди
провадиться шляхом подання власником
або уповноваженим ним органом позову
до районного, районного у місті,
міського чи міськрайонного суду.

Стягнення з керівників підприємств,
установ, організацій та їх заступників
матеріальної шкоди в судовому порядку
провадиться за позовом вищестоящого в
порядку підлеглості органу або за
заявою прокурора.

Статтею 137 КЗпПУ визначено перелік
обставин, які підлягають врахуванню
при визначенні розміру відшкодування,
а статтею 138 цього кодексу передбачена,
що для покладення на працівника
матеріальної відповідальності за
шкоду власник або уповноважений ним
орган повинен довести наявність умов,
передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Суд вважає безпідставним посилання
позивача, на те що в.о. директора ДП
«Кіровоградстандартметрологія»
ОСОБА_2 без погодження уповноваженого
органу управління призначив в.о.
директора ДП
«Кіровоградстандартметрологія»
заступника ОСОБА_1, у період свого
відрядження до м. Києва та до м.
Світловодська.

Згідно до п. 7.3 Статуту ДП
«Кіровоградстандартметрологія»
Управляння Підприємством відповідно
до повноваження, визначених цим
Статутом та законодавством,
здійснюється його директором, який
призначається на посаду Уповноваженим
органом управління шляхом укладення
контракту, у якому визначаються строк
найму, права, обов'язки і
відповідальність директора, умови його
матеріального забезпечення,
звільнення його з посади та інші умови
найму за погодженням сторін.

Згідно до п. 7.5 Статуту на період
відсутності директора тимчасове
виконання обов'язків керівника
Підприємства покладається на одного із
заступників директора згідно з
наказом. Вказане передбачено і п. 3.1
Посадової інструкції заступника
директора ДП
«Кіровоградстандартметрологія» з
питань стандартизації, державного
метрологічного нагляду та
лабораторних випробувань.

Таким чином, в.о. директора ДП
«Кіровоградстандартметрологія»
ОСОБА_2 мав право призначити на період
свого відрядження заступника
виконуючим його обов'язки.

Суду не було надано контракт укладений
з в.о. директора ДП
«Кіровоградстандартметрологія»
ОСОБА_2 для з'ясування обсягу його
відповідальності в разі заподіяння
шкоди підприємству, відтак не можливо
встановити наявність такого обсягу при
виконанні його обов'язків
відповідачем.

За наведеного позивачем не доведено
обсяг відповідальності відповідача
перед ним.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 233 КЗпПУ,
власник має право звернутися до суду з
позовом про стягнення з працівника
матеріальної шкоди, заподіяної
підприємству, установі, організації, не
пізніше одного року з дня виявлення
заподіяної шкоди. Оскільки цей строк
обчислюється з дня виявлення прямої
дійсної шкоди, час, який пройшов до
виявлення, значення для вирішення
питання про строк, у межах якого
можливе притягнення працівника до
матеріальної відповідальності, не має.

Матеріалами справи підтверджено, що
11.03.2013 р. Державною фінансовою
інспекцією Кіровоградської області
проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства
«Кіровоградський науково-виробничий
центр стандартизації, метрології та
сертифікації», а вже 29.03.2013року
позивачем на ім'я в.о. директора
направлений лист з вимогою повернення
до 24.04.2013року зайво виплачених коштів,
проте до суду позивач звернувся лише
22.05.2014року, тобто з пропуском строків
позовної давності (а.с.2,7-10,11-13).

У п. 11 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 14 від 18 грудня 2009 р. «Про
судове рішення у цивільній справі»
роз'яснено, що встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

Таким чином, суд відмовляє позивачу в
задоволенні позовних вимог за
недоведеністю.

На підставі викладеного, з
урахуванням роз'яснень Постанови
Пленуму ВСУ України від 29.12.1992року №14
«Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам,
організаціям їх працівниками» та
керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державного
підприємства «Кіровоградський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної шкоди -
відмовити в повному обсязі.

Судові витрати залишити по фактично
понесеним.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда