АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року
м.
Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.,

при секретарі Меєчко Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» на
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 18.06.2014 у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року представник
позивача звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_2 про стягнення з останнього
заборгованість за кредитним договором
від 23.01.2007, яка станом на 30.09.2013
становить 33433, 54 грн., та складається із:
заборгованості по кредиту в сумі 7498, 40
грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 18018,44
грн., заборгованість по комісії за
користуванням кредитом а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг у розмірі
5848,44грн., штраф (фіксована частина) в
розмірі 500,00 грн., штраф (процентна
складова) у розмірі 1568,26 грн. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог представник позивача зазначає
про неналежне виконання відповідачем
взятих за кредитним договором
зобов'язань у зв'язку з чим виникла
заборгованість у вказаній вище сумі.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 18.06.2014 в задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, представником позивача подано
апеляційну скаргу, в якій зазначається
про його необґрунтованість, як таке, що
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
за неповного встановлення обставин,
які мають істотне значення для справи.
Представник апелянта посилається на
те, що відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Оскільки Відповідач не надавав в Банк
заяву про припинення строку дії
договору, то договір автоматично
лонгувався щоразу на той же термін.

Таким чином, суд першої інстанції не
зважив, що договір не є припиненим, а,
отже, строк позовної давності не може
бути пропущеним.

На підставі вказаного, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове по
суті позовних вимог.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явилися, про
день, час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення, причини
неявки суду не повідомили. Колегія
суддів, враховуючи положення ст.ст.
303-1,305 ЦПК України, вважає за доцільне
розглянути справу за відсутності
сторін.

Справа № 755/28018/13-ц № апеляційного
провадження 22-ц/796/10170/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Гончарук
В.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Заслухавши
доповідь судді, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з положень
ст.ст. 257, 267 ЦК України, визнав заявлені
позовні вимоги обґрунтованими та
вважав за необхідне відмовити у їх
задоволенні у зв'язку з пропуском
строку позовної давності.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
зроблений на підставі повного та
об'єктивного дослідження наданих
сторонами доказів та в повній мірі
відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, 23.01.2007 року між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № б/н,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
кредит у розмірі 7500,00 грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Кошти були надані відповідачу в
повному обсязі в порядку та в строки,
передбачені договором.

Відповідач, скориставшись кредитними
коштами, порушив умови договору, щодо
сплати процентів за користування
кредитом, а також щодо плати за
обслуговування кредиту.

Відповідно до умов договору, у випадку
порушення термінів повернення кредиту,
кредитор може нараховувати штрафні
санкції на суму заборгованості за весь
час прострочення виконання зобов'язань
за договором а також вимагати від
позичальника виконати грошове
зобов'язання достроково та в повному
обсязі.

Таким чином, як вбачається з розрахунку
заборгованості, наданої позивачем в
підтвердження позовних вимог,
заборгованість станом на 30.09.2013
становить 33433, 54 грн., та складається із:
заборгованості по кредиту в сумі 7498, 40
грн., заборгованості по процентам за
користування кредитом у розмірі 18018, 44
грн., заборгованість по комісії за
користуванням кредитом а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг у розмірі
5848,44грн., штраф (фіксована частина) в
розмірі 500,00 грн., штраф (процентна
складова) у розмірі 1568,26 грн.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього Кодексу
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно положень ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

ч. 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг
загальної та спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261
ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визнано
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

В матеріалах справи містяться
заперечення відповідача на позовну
заяву від 19.06.2014, в яких міститься заява
про застосування наслідків спливу
позовної давності, тобто вимоги ч. 3 ст.
267 ЦК України додержані судом першої
інстанції.

Таким чином, виходячи з того, що
відповідач не виконав взятих на себе
зобов'язань щодо погашення боргу до
23.01.2008, а ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся
до суду з позовом про захист свого
порушеного права лише 05.11.2013, тобто з
пропуском установленого ст. 257 ЦК
України трирічного строку позовної
давності, судом першої інстанції
правильно вирішено питання про
застосування ст.ст. 257 та 267 ЦК України
щодо строку позовної давності з
урахуванням вищевказаних обставин і
факту пред'явлення позову лише 05.11.2013.

Також враховуючи відсутність
клопотання позивача про поновлення
строку із зазначенням поважних причин
пропуску та наявність заяви
відповідача про застосування
наслідків пропуску строку, відмова у
задоволенні позову з підстав пропуску
строку позовної давності відповідає
вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення суду
ухвалено у відповідності до норм
матеріального та процесуального права
і підстави для його скасування чи зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 18.06.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: