КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2804/13-ц
Провадження № 2/488/93/14
УХВАЛА

Іменем України

03.04.2014 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.
Миколаєва в складі :

головуючої по справі судді -
Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю.В.,.

за участю позивача -
ОСОБА_2,

представника позивача -
ОСОБА_3,

відповідача -
ОСОБА_4,

представника відповідача -
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4
про стягнення аліментів на
непрацездатного подружжя,

УСТАНОВИВ:

12 червня 2013 року ОСОБА_2 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення на її користь аліментів у
розмірі ? частини заробітку (доходу)
щомісячно, посилаючись на те, що вона є
непрацездатною - інвалідом 2 групи,
потребує матеріальної допомоги, а
відповідач має можливість надавати
таку матеріальну допомогу. Посилаючись
на ці обставини, просила позов
задовольнити.

В судовому засіданні представник
позивача заявила клопотання, яке було
підтримане позивачем, про збільшення
позовних вимог, а саме про поділ майна
подружжя, набутого у шлюбі, визначення
часток у праві власності на нерухоме
майно та притягнення до справи у
якості співвідповідача ОСОБА_6,
посилаючись на те, що за період шлюбу
вони з відповідачем за спільні кошти
придбали житловий будинок, разом з
господарськими та побутовими
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 та приватизували квартиру
АДРЕСА_2 разом та разом з відповідачем
та співвідповідачем ОСОБА_6. Тому на її
думку, суд має право визнати за нею
право власності на ? частку спірного
будинку та збільшити частку у спірній
однокімнатній квартирі за адресою:
АДРЕСА_2 до ? частки. Далі зазначала, що
добровільно поділити майно подружжя не
має можливості через відсутність згоди
відповідача. Підставами для збільшення
позовних вимог, на їх думку є те, що
позивачка 01.04.2013р. звернулася до іншої
судді про залишення без розгляду її
заяви про поділ майна подружжя ,
визначення часток у праві спільної
сумісної власності на нерухоме майно.

Крім того, представник позивача
надала заяву про визнання мирової
угоди та залишення позову без розгляду,
посилаючись на те, що між сторонами
шляхом взаємних поступок досягнуто
мирова угода на умовах, що сторони
визнають, що право власності ОСОБА_4 на
житловий будинок з відповідними з
господарськими та побутовими
спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та право
спільної власності відповідача на
квартиру АДРЕСА_2 припиняється, а за
ОСОБА_2 визнається право власності на
цілий жилий будинок АДРЕСА_1 з
відповідними з господарськими та
побутовими спорудами, а також
збільшується частка в приватизованій
квартирі АДРЕСА_2 до ?, а частини
співвідповідача ОСОБА_6 також
збільшується до ?. Частини. Що
стосується відповідача то, позивачка
відмовляється від позову про стягнення
аліментів на неї. Про правові наслідки
сторони знають і вони є зрозумілими.
Зазначену спільну заява про мирову
угоду, просили приєднати до справи.

Відповідач не заперечував про
збільшення позовних вимог та про
затвердження мирової угоди між
позивачкою на умовах, які викладені у
угоді.

Представник відповідача
заперечувала проти збільшення
позовних вимог та визнання мирової
угоди між сторонами, оскільки умови
мирової угоди суперечать закону, а
збільшення позовних вимог не є
збільшення, а є окремими позовними
вимогами, які розглядаються іншим
суддею.

Суд, вислухавши думку сторін та
дослідивши матеріали справи, вважає
клопотання представника позивача, яке
підтримане позивачем є безпідставним
та таким, що не підлягає задоволенню.

Дійсно, сторони відповідно до ст.. 31
ЦПК України, крім прав та обов'язків,
визначених у ст.. 27 ЦПК України, мають
право змінити предмет та підставу
позову, збільшувати або зменшувати
розмір позовних вимог і відмовитися
від позову.

Як вбачається з тексту заяви про
збільшення позовних вимог, позивачка
просить про поділ майна набутого
подружжям у шлюбі, визначення часток у
праві власності на нерухоме майно та
притягнення до участі у справі у якості
співвідповідача ОСОБА_6.

Суд, вважає що це не є збільшення
позовних вимог, а процесуальна дія як
пред'явлення позову, який вже є у
провадженні суду з порушенням порядку
пред'явлення позову. Крім того, позивач
не надала доказів про те, що справа про
поділ майна подружжя, визначення
часток у праві власності на нерухоме
майно, судом закрито провадженням
згідно за п. 3 ч. 1 ст.205 ЦПК України..

У відповідності до ч.1 ст. 175 ЦПК
України мирова угода укладається з
метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися
лише прав та обов'язків сторін та
предмету позову.

Як вбачається з тексту позову дана
мирова угода не стосується предмету
позову про стягнення аліментів на
непрацездатного подружжя, а тому не
може бути підставою для врегулювання
спору, у зв'язку з чим у задоволенні
клопотання про затвердження мирової
угоди та закриття провадження у справі
відмовити.

Керуючись ст.ст.31, 119, 175, 205, 206, 293 ЦПК
України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної
заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
поділ майна подружжя та у визнанні
мирової угоди та закритті провадження
у справі, якщо сторони уклали мирову
угоду по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на непрацездатного подружжя
.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
В. Г. Циганок