Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2014 Справа №607/7730/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі :

головуючого Ромазана
В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

прокурора Хома О.А.

розглянувши у відритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа Служба у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради про позбавлення
батьківських прав ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2, третя
особа Служба у справах неповнолітніх
та дітей Тернопільської міської ради
про позбавлення її батьківських прав
відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що
відповідачка із 2013 року не спілкується
з дитиною, не проявляє материнського
піклування та турботи, не цікавиться
станом здоров'я дочки, самоусунулася
від виконання своїх батьківських
обов'язків по її утриманню та
вихованню.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав та
обґрунтовуючи їх пояснив, що він
перебував з відповідачем у
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
суду від 29 жовтня 2013 року - розірвано. На
протязі останнього року будь-яких
спроб зустрітися із дитиною (окрім як в
стані алкогольного сп»яніння) у
відповідачки не було. Мати доньки не
бере участі у вихованні дитини, не
надає допомоги на її утримання, не
цікавиться нею. ОСОБА_2 зловживає
спиртним, неодноразово притягувалася
до адміністративної відповідальності.

Відповідачка ОСОБА_2 та
представник відповідачки ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовних вимог не
визнаиа, проти їх задоволення
заперечииа та суду пояснили, що ОСОБА_2
чиняться перешкоди у спілкуванні з
дитиною, а тому вона не має можливості з
нею спілкуватись.

Представник Служби у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради в судовому засіданні
підтримала висновок про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2, вказавши, що
вона не приймає участі у вихованні
дитини, її неповнолітня дочка
позбавлена догляду, матеріальної
допомоги та будь-якого піклування з
боку матері. Тому, служба у справах
неповнолітніх та дітей вважає за
доцільне позбавити батьківських прав
відповідачку.

Прокурор, з врахуванням інтересів
неповнолітньої дитини, не заперечує
проти задоволення позову ОСОБА_1 про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в
зареєстрованому шлюбі, який на даний
час розірвано (Рішення Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 29 жовтня 2013 року).

Від даного шлюбу у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3
(Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1,
видане 16.09.2008 року Відділом РАЦСу
Тернопільського міського управління
юстиції Тернопільської області
України).

Позивач ОСОБА_1 разом із дочкою
ОСОБА_5 проживають за адресою: АДРЕСА_1,
що підтверджується Довідкою №885 від
14.05.2014 р., виданою ПП
«Тернопількомсервіс».

Згідно Довідки-характеристики,
виданої Тернопільським дошкільним
навчальним закладом Тернопільської
міської ради, ОСОБА_3, 2008 року
народження, відвідує ТДНЗ №6 із 11.09.2011
року. За цей період про дитину
піклуються баба ОСОБА_6 та батько
ОСОБА_7 … Мати дошкільний заклад не
відвідує та участі у вихованні дочки
не приймає.

Згідно ст.150 СК України батьки
зобов'язані піклуватися про здоров'я
дитини, її фізичний, духовний та
моральний розвиток, забезпечити
здобуття освіти, готувати її до
самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК
України підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з полового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом шести місяців не виявляли
щодо неї батьківського піклування;
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини;
жорстоко поводяться з дитиною; є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини; засуджені
за вчинення умисного злочину щодо
дитини.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підстави своїх вимог або заперечень,
надавши докази відповідно до вимог
ст.ст. 57- 60 ЦПК України.

Як роз»яснив Пленум Верховного
Суду України в пп. 15,16 постанови від 30
березня 2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно їх утримують та інше), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування своїми
обов'язками.

Таким чином, суд вважає, що
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом і може мати місце при
доведеності винної поведінки когось із
батьків або їх обох, свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

Ухилення від виконання
юридичного обов'язку - це завжди акт
свідомої поведінки, оскільки особа має
реальну можливість його виконати, але
не вчиняє до цього жодних дій. Тому,
жодні інші обставини, як-то ухилення
матері чи батька від утримання дитини,
не можуть призвести до позбавлення
батьківських прав.

Згідно довідки Мшанецької
сільської ради Теребовлянського
району Тернопільської області №366 від
15.08.2014 року, ОСОБА_2 на даний час
проживає в АДРЕСА_2. За час проживання
зауважень щодо її поведінки не було.

Як вбачається із записів медичної
картки ОСОБА_2, остання 03.10.2014 року
проходила медичний огляд у
лікаря-психіатра та нарколога і є
здоровою.

З пояснень відповідачки та її
представника вбачається, що ОСОБА_2
придбала власне житло (Договір
купівлі-продажу від 16.09.2014 року), бажає
виховувати дитину та дбати про неї.

При з»ясуванні фактів, з якими
закон пов»язує позбавлення
батьківських прав, виходячи з вимог
ст.164 СК України, а саме того, що мати
дійсно ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, судом
враховується вік дитини та вік матері,
те, що ОСОБА_2 є наркологічно здорова,
має постійне місце проживання,
ставлення відповідачки до виховання
дитини, суд вважає за можливе відмовити
в позові та позбавляти батьківських
прав відповідача. Одночасно, суд
вважає, що ОСОБА_2 слід попередити про
необхідність змінити своє ставлення до
виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
поклавши на службу у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради контроль за виконанням
батьківських обов»язків ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.164,
165 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа Служба у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради про позбавлення
батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про
необхідність змінити своє ставлення до
виховання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
поклавши на Службу у справах
неповнолітніх та дітей Тернопільської
міської ради контроль за виконанням
батьківських обов»язків ОСОБА_2

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан