Справа № 357/9973/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Сорокотязької сільської ради
Білоцерківського району Київської
області про визнання права власності в
порядку спадкування на житловий
будинок,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер його батько ОСОБА_2. Позивач
посилався на те, що він є спадкоємцем
після смерті батька за заповітом,
оскільки 17.07.2013 року на ім"я позивача
його батьком ОСОБА_2 був складений
заповіт на все майно, і вказаний
заповіт посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3 Позивач вказував на
те, що після смерті батька відкрилася
спадщина на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований по АДРЕСА_1 та на
грошові вклади в АТ "Ошадбанк". Позивач
посилався на те, що з метою прийняття
спадщини він звернувся до Другої
Білоцерківської міської державної
контори і отримав свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на грошові
вклади після померлого ОСОБА_2, а у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом на вказаний житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами йому державним нотаріусом
відмовлено, оскільки спадкодавець за
життя не здійснив державної реєстрації
права власності на вказаний житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами. Позивач просив визнати в
порядку спадкування за позивачем
ОСОБА_1 право власності на житловий
будинок з відповідними господарськими
будівлями та спорудами, житловою
площею 22,60 кв.м. та загальною 49,10 кв.м.,
який знаходиться по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача уточнив позовні вимоги
позивача та просив визнати за ОСОБА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
спадкодавця ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на
житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1.

Представник позивача в суді уточнені
позовні вимоги позивача підтримав.

Представник відповідача до суду не
з"явився, про день і час розгляду справи
був повідомлений належним чином, надав
до суду листи в яких просив справу
розглядати без участі представника
відповідача, також в листах вказано, що
позов відповідач визнає.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши учасника процесу, оглянувши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення.

Так, по справі встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть.

З матеріалів справи також вбачається,
що ОСОБА_2 було складено заповіт 17.07.2013
року відповідно до якого на випадок
його смерті він зробив наступне
розпорядження: все належне йому майно,
де б воно не знаходилось, та з чого б
воно не складалось, і взагалі все те, що
йому буде належати на день смерті та на
що він за законом матиме право він
заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вказаний заповіт був посвідчений
приватним нотаріусом Білоцерківського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі №1813.

Таким чином ОСОБА_1 являється
спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 за
заповітом.

За ст.1217 ЦК України, спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

За ст.1268 ЦК України, спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто. Особа, яка
досягла чотирнадцяти років, має право
подати заяву про прийняття спадщини
без згоди своїх батьків або
піклувальника. Заяву про прийняття
спадщини від імені малолітньої,
недієздатної особи подають її батьки
(усиновлювачі), опікун.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Як вбачається із копії спадкової
справи № 441/2013 Другої Білоцерківської
міської державної нотаріальної
контори Київської області до майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 із заявою
про прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_2 до Другої Білоцерківської
міської державної нотаріальної
контори Київської області звернувся
позивач ОСОБА_1 Із копії вищевказаної
спадкової справи вбачається, що 18.06.2014
року державним нотаріусом Другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори Київської
області Федоряка О.С. було видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після померлого ОСОБА_2 на
ім"я ОСОБА_1 на спадкове майно, а саме: на
грошові вклади з відповідними
відсотками, належною компенсацією і
всіма видами грошових виплат, що
знаходяться в операційній частині ТВБВ
№ 10026/0877 на пенсійному рахунку НОМЕР_1 -
залишок вкладу. 3 327,37 грн. на
компенсаційному рахунку НОМЕР_2 -
залишок вкладу 1 769, 95 грн., на картковому
рахунку "Національна картка" НОМЕР_3 -
залишок вкладу 0,00 грн. і належали
померлому на підставі довідки ТВБВ №
10026/0877 АТ "Ощадбанк" від 16.12.2013 року за №
06-06/4-858.

Відповідно до постанови від 21.06.2014 року
№1864/02-31 державний нотаріус Другої
Білоцерківської міської державної
нотаріальної контори Київської
області Федоряка О.С. відмовила ОСОБА_1
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на житловий
будинок під №17 розташований по вулиці
Піонерській у селі Сорокотяги,
Білоцерківського району, Київської
області, який входить до складу
спадкового майна, що залишилося після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
оскільки спадкодавець ОСОБА_2 не
здійснив державної реєстрації права
власності на вказаний житловий
будинок.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2
прийняв у дар житловий будинок з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами, який знаходиться по
АДРЕСА_1. Наведене підтверджується
договором дарування від 14.01.1995 року
нотаріально посвідченого державним
нотаріусом Білоцерківської районної
державної нотаріальної контори
Приймак А.Г. в реєстрі №2-197.

В суді встановлено, що ОСОБА_2 за життя
не зареєстрував договір дарування від
14.01.1995 року згідно до вимог чинного
законодавства України.

При вирішенні спору суд виходить з
наступного.

Згідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України, за
договором дарування одна сторона
(дарувальник) передає або
зобов"язується передати в майбутньому
другій стороні (обдаровуваному)
безоплатно майно (дарунок) у власність.

За ч.1 ст. 182 ЦК України право власності
та інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відповідно до п. 1.3 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого наказом Мінюсту України
від 07.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого
в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445,
державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної
інвентаризації у межах визначених
адміністративно-територіальних
одиниць. А відповідно до п.1.4 цього
Положення, державна реєстрація прав
власності на нерухоме майно - це
внесення запису до Реєстру прав
власності на нерухоме майно у зв'язку з
виникненням, існуванням або
припиненням права власності на
нерухоме майно, що здійснюється БТІ за
місцезнаходженням об'єктів нерухомого
майна на підставі
правовстановлювальних документів
коштом особи, що звернулася до БТІ.

Згідно до ст.3 Закону України « Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації відповідно до
цього Закону, виникають з моменту такої
реєстрації. А згідно ст.4 цього Закону,
права на нерухоме майно та їх
обтяження, що виникли до набрання
чинності цим Законом, визнаються
дійсними у разі відсутності їх
державної реєстрації, передба ченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав та їх обтяжень була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав та їх
обтяжень діяло законодавство, що не
передбачало обов"язкової реєстрації
таких прав та їх обтяжень.

Таким чином, вказані вище нормативні
акти передбачали державну реєстрацію
будівель, споруд, проте виникнення
права власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01.07.2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

А відповідно до п. 37 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого постановою КМУ
від 17.10.2013 року № 868, документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, є: в т.ч. і рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов"язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30.05.2008 року
за № 7 "Про судову практику у справах
про спадкування", свідоцтво про право
на спадщину видається за письмовою
заявою спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, установленому
цивільним законодавством, за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

При вирішенні даного спору судом
враховуються ті обставини, що ОСОБА_2
прийняв у дар житловий будинок з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами, який знаходиться по
АДРЕСА_1 згідно до нотаріально
посвідченого договору дарування від
14.01.1995 року, тобто згідно до ст. 328 ЦК
України, право власності ОСОБА_2 на
вказаний житловий будинок з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами було набуто на підставі
вказаного договору, але цей договір не
пройшов державну реєстрацію за життя
ОСОБА_2

Як вказано вище, позивач, як
спадкоємець ОСОБА_2, позбавлений на
даний час можливості оформити спадщину
на вищевказаний житловий будинок з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами, оскільки договір
дарування не було зареєстровано при
житті ОСОБА_2 у визначеному законом
порядку, тобто державна реєстрація
цього договору не була здійснена.

Виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК
України, спадкоємці мають певні
майнові права на вищевказану частину
житлового будинку з відповідною
частиною господарських будівель та
споруд, які засвідчуються свідоцтвом
про право на спадщину.

Оскільки нотаріусом було відмовлено
позивачу у видачі такого свідоцтва, то
суд вважає за можливе визнати за
позивачем в порядку спадкування за
заповітом після спадкодавця ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, право
власності на житловий будинок з
відповідними господарськими будівлями
та спорудами по АДРЕСА_1, бо інший
порядок для набуття позивачем права
власності на вказаний житловий будинок
з відповідними господарськими
будівлями та спорудами законодавством
не визначений.

На підставі вищевикладеного та
ст.ст.182,328,717,1217,1218,1223,1268,1269,1270 ЦК України,
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", керуючись ст.ст.10,
60, 88, 174, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після
спадкодавця ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на
житловий будинок з відповідними
господарськими будівлями та спорудами
по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу на рішення суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб