Ухвала

іменем україни

20 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Парінової І.К.,Амеліна В.І.,Висоцької
В.С.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Чернігівський обласний наркологічний
диспансер» Чернігівської обласної
ради, третя особа - ОСОБА_5, про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити дії, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 17 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 05 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Чернігівський обласний наркологічний
диспансер» Чернігівської обласної
ради (далі - КЛПЗ «Чернігівський
обласний наркологічний диспансер»),
обґрунтовуючи вимоги тим, що у 2013 році
йому стало відомо, що його син
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проходив медичне
обстеження у КЛПЗ «Чернігівський
обласний наркологічний диспансер» та
йому оформлено картку амбулаторного
хворого. Після письмового роз'яснення,
наданого Управлінням охорони здоров'я
Чернігівської обласної державної
адміністрації від 14 листопада 2013 року
№ 10-36/42, позивач звернувся до головного
лікаря КЛПЗ «Чернігівський обласний
наркологічний диспансер» з проханням
надати йому для ознайомлення
амбулаторну картку його сина, яка
залишена без задоволення. У зв'язку з
відмовою він подав скаргу до
управління охорони здоров'я
Чернігівської обласної державної
адміністрації, на яку 24 грудня 2013 року
отримав відповідь № 10-34/1255, з якої
вбачається, що відмова є правомірною.
08 січня 2014 року він направив
скаргу на адресу Міністерства охорони
здоров'я, на яку також отримав
відповідь, що відмова відповідача є
обґрунтованою. Посилаючись на те, що
бездіяльність відповідача щодо
ненадання йому для ознайомлення
амбулаторної картки його сина є
протиправною, оскільки його син не
досягнув повноліття і батьки мають
право на отримання інформації про стан
здоров'я своєї дитини, просив визнати
бездіяльність відповідача щодо
ненадання для ознайомлення
амбулаторної картки його сина ОСОБА_5
неправомірною та зобов'язати
відповідача надати йому для
ознайомлення амбулаторну картку його
сина.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 17 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 05 червня 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 ЦК України
фізична особа має право на таємницю про
стан свого здоров'я, факт звернення за
медичною допомогою, діагноз, а також
про відомості, одержані при її
медичному обстеженні. Аналогічна
правова норма закріплена у ст. 39-1
Закону України «Основи законодавства
України про охорону здоров'я».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
психіатричну допомогу», психіатричний
заклад - це психоневрологічний,
наркологічний чи інший
спеціалізований заклад, центр,
відділення тощо всіх форм власності,
діяльність яких пов'язана з наданням
психіатричної допомоги.

За змістом ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
психіатричну допомогу» право на
одержання інформації про стан здоров'я,
прогноз можливого розвитку,
захворювання, про застосування методів
діагностики та лікування, можливий
ризик та побічні ефекти, умови, порядок
і тривалість надання психіатричної
допомоги щодо неповнолітнього віком до
15 років та особи, визначеної у
встановленому законом порядку
недієздатною, мають їх законні
представники.

Отже, відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, на
підставі доказів, поданих сторонами, що
належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), керуючись положеннями Закону
України «Основи законодавства України
про охорону здоров'я» та Закону України
«Про психіатричну допомогу», дійшов
правильного висновку про те, що
відповідачем обґрунтовано відмовлено
в задоволенні прохання позивача про
надання йому можливості ознайомлення з
амбулаторною карткою свого сина.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги
стосуються переоцінки доказів,
викладених в оскаржуваних рішеннях, що
не належить до компетенції суду
касаційної інстанції, та не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи було допущено порушення норм
матеріального чи процесуального права,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 17 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 05 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова В.І. АмелінВ.С. Висоцька