АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2014 року
Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
головуючого: Корчевного Г.В.,
суддів:
Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,
Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 21 липня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «
Територіальне міжгосподарське
об'єднання Ліко-холдінг» про
тлумачення змісту правочину, -

УСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 р. позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ТОВ
«Територіальне міжгосподарське
об'єднання Ліко-холдінг» про
тлумачення змісту правочину.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05
серпня 2011 року між сторонами у справі
був укладений договір купівлі-продажу
майнових прав № 484/11/А- 108 на квартиру
будівельний АДРЕСА_1

Унікальний номер справи: 752/5274/14-ц№
апеляційного провадження:
22-ц/796/11083/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Шевченко Т.М.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Корчевний
Г.В.Позивач, як сторона договору
купівлі-продажу майнових прав, розуміє
п. 3.3 та податок № 1 до договору по
іншому, тому звернувся у суд з даним
позовом та просить суд тлумачити зміст
правочину, зокрема п. 3.3 договору
купівлі-продажу майнових прав №
І484/11/F-108 від 05 серпня 2011 року наступним
чином: якщо загальна площа реально
вбудованої квартири перевищує
загальну проектну площу за цим
договором, у том числі якщо збільшення
загальної проектної площі є наслідком
коригування проекту квартири по
індивідуальному замовленню покупця,
різниця оплачується покупцем за ціною
майнових прав у перерахунку на 1 кв.м,
згідно додатку № 1 до цього договору та
додатком № 1 до договору
купівлі-продажу майнових прав № 484/11/F-108
від 05 серпня 2011 року, а саме вартість 1
кв.м різниці між проектною та
фактичною, за даними обмірів БТІ,
загальною площею квартири, що
оплачується покупцем або повертається
йому компанією у зв'язку з уточненням
фактичної площа квартири, складає 4,500
грн., в тому числі ПДВ (20%) 750 грн.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 21 липня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Територіальне
міжгосподарське об"єднання
Ліко-холдінг" про тлумачення змісту
правочину - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення , яким тлумачити
зміст правочину: пункт 3.3. Договору
купівлі-продажу майнові прав № 484/11/Р-108
від 05 серпня 2011 року: Якщо загальна
площа реально збудованої Квартири
перевищує загальну проектну площу за
цим Договором, у тому числі якщо
збільшення загальної проектної площі є
наслідком коригування проекту
Квартири по індивідуальному
замовленню Покупи різниця оплачується
Покупцем за ціною майнових прав у
перерахунку на кв.м., згідно додатку № 1
до цього Договору; та Додаток № 1 до
Договором купівлі-продажу майнових
прав № 484/11/Р-108 від 05 серпня 2011 року,
саме: Вартість 1 кв.м. різниці між
проектною та фактичною, за даними обмір
БТІ, загальною площею квартири, що
оплачується Покупцем або повертається
йому Компанією у зв'язку з уточненням
фактичної площі квартири, складає 4 500.00
(чотири тисячі п'ятсот грн. 00 коп. ), в т.ч.
ПДВ (20%) 750.00 ( сімсот п'ятдесят грн. 00
коп.).

Апелянт посилається, що 05 серпня 2011
року між ним, ОСОБА_1 та ТОВ
«Територіальне міжгосподарче
об'єднання «ЛІКО ХОЛДІНГ» був
укладений договір купівлі-продажу
майнових прав № 484/11/F-108 на квартиру
будівельний АДРЕСА_1.

Зазначає, що за Додатком № 1 до Договору
№ 484/11/F-108 від 05 серпня 2011 року вартість 1
кв.м. різниці між проектною та
фактичною за данимиобмірів БТІ
загальною площею квартири, що
оплачується Покупцем або повертається
йому Компанією у зв'язку з уточненням
фактичної площі квартири, складає 4 500.00
(чотири тисячі п'ятсот грн. 00 коп.), в т.ч.
ПДВ (20%) 750.00 (сімсот п'ятдесят грн. 00 коп.).

Вказує, що метою тлумачення правочину є
з'ясування того, що в ньому дійсне
виражено, а не того, що малося на увазі.
Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позову про тлумачення
змісту правочину, безпідставно
встановив відсутність спору між
сторонами щодо різного уявлення
волевиявлення кожного з них. Всупереч
ст. ст. 213, 637 ЦК України, суд вирішив
питання не про тлумачення умов
договору, а пре зміну його істотних
умов, в частині сплати за додатково
збудовані метра площі квартири.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як встановлено судом першої інстанції,
11 липня 2011 року між TOB "ТМО "Ліко
-холдінг" та ОСОБА_1 укладено попередній
договір № 484/11/F-108 до договору купівлі-
продажу майнових прав на квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно п. 2 цього попереднього договору
зазначено, що покупець набуває право на
укладення основного договору після
купівлі та пред'явлення опціонних
сертифікатів до погашення.

Згідно з умовами проспекту
емісії випуску опціонних сертифікатів
серії F - ТОВ "ТМО "Ліко-холдінг"
опубліковані в офіційному друкованому
виданні Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку "Відомості
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку № 227 (985) від 03 грудня 2010
року, базовим активом опціонного
сертифікату є 0,01 кв.м загальної площі
житлового приміщення в будинку проекту
«Будівництво житлових будинків по вул.
Вільямса, 7 та вул. Ломоносова, 42-50 (3
мікрорайон) у Голосіївському районі м.
Києва, до складу якого входить і
будинок з квартирою будівельний
АДРЕСА_1. Ціна виконання 1 опціонного
сертифікату - 45 грн., в тому числі ПДВ -
7,50 грн.

01 липня 2011 року для набуття
права на укладення основного договору
купівлі- продажу майнових прав позивач
уклав договір доручення № 2634/F/Б від 12
липня 2011 року на купівлю опціонних
сертифікатів у кількості 6366 штук за
базовим активом 1 шт. - 0,01 кв.м, оскільки
загальна проектна площа становила 63,66
кв.м.

01 серпня 2011 року позивач оплатив
вартість опціонних сертифікатів серії
F та склав акт виконання договору
купівлі-продажу опціонних
сертифікатів № 920; 100803/1- Б-338;2265 від 01
серпня 2011 року.

05 серпня 2011 року позивач пред'явив
опціонні сертифікати до погашення,
склавши акт № 80 та набув право укласти
основний договір на загальну проектну
площу 63,66 кв.м.

05 серпня 2011 року позивач уклав з ТОВ
"ТМО "Ліко-холдінг" договір купівлі-
продажу майнових прав № 484/11/F-108 на
квартиру будівельний АДРЕСА_1, де в
додатку № 1 визначено вартість
майнових прав на загальну проектну
площу 3,66 кв.м.

17 березня 2012 року БТІ здійснило обміри
зазначеної квартири та видано 27
вересня 2012 року технічний паспорт на
квартиру АДРЕСА_1.

Згідно п. 3.3 передбачено доплату за
різницю між загальною проектною площею
63,6 кв.м за умовами додатку 3 до
основного договору та реально
збудованою площею 69,2 кв.м, тобто за 5,54
кв.м.

Умовами проспекту емісії випуску
опціонних сертифікатів серії F - TOB "ТМО
"Ліко-холдінг", опублікованими в
офіційному друкованому виданні
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку "Відомості Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку" № 227 (985) від 03 грудня 2010 року, ст. 61
у розділі 4 зазначено, що при
пред'явленні опціонних сертифікатів,
слід усвідомлювати, що згідно ст. 183 ЦК
України приміщення є неподільна річ,
тому для безперешкодного отримання у
власність обраного приміщення
необхідно мати у власності необхідну
кількість опціонних сертифікатів.

Конкретне приміщення, що придбається
власником, визначається сертифікатом,
виписаним емітентом. У випадку
відсутності зазначеного сертифікату
емітент має право продати будь-яке
приміщення (частину) у спільну
власність відповідно до кількості
пред'явлених опціонних сертифікатів,
згідно глави 26 ЦК України.

Позивач пред'явив 6366 шт. опціонних
сертифікатів на загальну проекту площу
63,66 кв.м, а реально збудована площа
квартири становить 69,2 кв.м.

Оскільки позивач за основним
договором купівлі-продажу майнових
прав № 484/11/F-108 від 05 серпня 2011 року
сплатив ТОВ "ТМО "Ліко-холдінг" 7 500 грн.
згідно умов договору за послуги
супроводу та оформлення документів та
286 470 грн. за загальну проекту площу 63,66
кв.м згідно додатку № 1, то для набуття
позивачем права на придбання 5,54 кв.м
різниці між загальною проектною та
реально збудованою площе зазначеної
квартири необхідно придбати та
пред'явити ТОВ "ТМО "Ліко-холдінг"
опціонні серії F у кількості 554 шт. До
погашення, згідно умов проспекту
емісії випуску опціонних сертифікатів
серії F, опублікованого в офіційному
друкованому виданні Державної комісії
з цінних паперів та фондового ринку
"Відомості Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку" № 227 (985) від
03 грудня 2010 року, а інакше у позивача не
буде достатньої кількості опціонних
сертифікатів.

Таким чином, предметом договору
купівлі-продажу майнових прав № 484/11/F-108
від 05 серпня 2011 року є майнові права.
Ціну договору складає вартість
майнових прав, яка залежить від площі
квартири.

Суд першої інстанції, розглянувши
спірний правочин, прийшов до висновку
про те, що набуття у ОСОБА_1 права на
майнові права на 1 кв.м різниці між
проектною та фактичною площею за даним
обмірів БТІ виникає при купівлі
позивачем та пред'явленні ним до ТОВ
"ТМО "Ліко-холдінг" необхідної
кількості опціонних сертифікатів
серії F згідно умов проспекту емісії їх
випуску.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
представником відповідача надано
достатні відомості та документи, які
підтверджують те, що ТОВ «ТМО
"Ліко-холдінг" та ОСОБА_1 однаково
розуміли спірний пункт 3.3 договору
купівлі-продажу майнових прав № 484/11/F-108
від 05 серпня 2011 року.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
визнані судом загальновідомими, не
потребують доказування. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні докази в їх
сукупності, прийшов до обґрунтованого
висновку, що не знайшли свого
підтвердження підстави для
задоволення вимог позову, оскільки не
доведено факту порушення умов спірного
правочину.

В матеріалах справи відсутні належні
докази, що позивач мав будь-які сумніви
щодо умов укладеного договору
купівлі-продажу майнових прав № 484/11/F-108
від 05 серпня 2011 року, в зв'язку з чим
скористався своїм правом звернення до
суду з позовом про розірвання договору
чи визнання частини його умов
недійсними.

З огляду на вказане, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
знайшли підтвердження матеріалами
справи, відтак підстави для скасування
рішення суду першої інстанції
відсутні.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав для відмови в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «
Територіальне міжгосподарське
об'єднання Ліко-холдінг» про
тлумачення змісту правочину.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Інші доводи апеляційної скарги
недоведені та містяться лише на
формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 21 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: