Справа № 344/1126/13- ц
Провадження № 2/344/247/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді Бойчука О.В.

секретар Кондратів
Х.І.,

за участю: первісного
позивача ОСОБА_1,

представника первісного
позивача ОСОБА_2,

первісних
відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

представника первісних
відповідачів ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні в
залі Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без шлюбу та
визнання права спільної сумісної
власності на квартиру та зустрічним
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у здійсненні права
користування квартирою, визнання права
власності на частки квартири та
виселення з квартири,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання з
спадкодавцем ОСОБА_7 однією сім'єю без
шлюбу та визнання права спільної
сумісної власності на квартиру
АДРЕСА_1. Ухвалою суду відповідача за
цим позовом ОСОБА_6 замінено на ОСОБА_4 у
зв'язку із смертю ОСОБА_6.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з
зустрічними позовами до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у здійсненні права
користування квартирою, визнання права
власності на частки квартири та
виселення з квартири у зв'язку з
набуттям спадкоємцями першої та другої
черги права на спадкування квартири
АДРЕСА_1. Зазначені первісний і
зустрічні позови об'єднанні ухвалами
суду від 07 березня 2013 року та від 10
грудня 2013 року в одне провадження.

Первісний позов мотивовано тим, що
ОСОБА_1 проживала з спадкодавцем однією
сім'єю, як подружжя, а тому має право на
спадкування половини його майна, як
дружина.

Зустрічні позови мотивовано тим, що
ОСОБА_3, як син спадкодавця і
спадкоємець першої черги та ОСОБА_4, як
спадкоємець першої черги по спадковій
трансмісії після смерті спадкоємця
другої черги брата спадкодавця ОСОБА_6,
мають право на спадкування по 1/2
квартири АДРЕСА_1.

Первісні відповідачі та зустрічний
відповідач заявлені до них позовні
вимоги у судовому засіданні не визнали.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у
судовому засіданні вимоги первісного
позову підтримали з підстав,
викладених у первісній позовній заяві.
Суду пояснили, що спільне проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 доведено обставинами
справи. У зв'язку з цим ОСОБА_1 має право
на отримання у власність половини
квартири. Просили позов задовольнити.
Проти задоволення вимог зустрічного
позову заперечили, вказавши, що цей
позов є необґрунтованим.

Зустрічні позивачі та їх представник у
судовому засіданні вимоги зустрічного
позову підтримали з підстав,
викладених у позовних заявах та заявах
про зміну позовних вимог. Суду
пояснили, що мають право на спадкування
майна померлого ОСОБА_7 за законом, як
спадкоємці перших черг, у зв'язку з чим
ОСОБА_1 перешкоджає їм у здійсненні
права власності на спадкове майно.
Просили зустрічний позов задовольнити.
Проти задоволення первісного позову
заперечили, оскільки вважають його
безпідставним.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дав
показання, відповідно до яких він
працював разом з ОСОБА_7 та приходив до
нього у гості, допомагав робити ремонт.
Бачив там ОСОБА_1, яка все робила разом з
ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
проживала поряд з ОСОБА_1 та знайома з
нею. Знає, що ОСОБА_1 приблизно в 1994 році
познайомилась з ОСОБА_7 та проживала з
ним разом спочатку у гуртожитку, а
потім у квартирі.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
проживала поряд з ОСОБА_1 та знає, що з
нею проживав ОСОБА_7, з яким ОСОБА_1 у 2001
році переселилась жити у квартиру.
Бачила, що вони все робили разом,
оскільки допомагала їм робити ремонт у
квартирі на АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні дав
показання, відповідно до яких він
працював разом з ОСОБА_7 та приходив до
нього у гості. Бачив, що з ним проживала
ОСОБА_1, яка займалася господарством.
ОСОБА_7 називав її другою дружиною.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні дав
показання, відповідно до яких він
проживає на АДРЕСА_1, поряд з квартирою,
в якій проживав ОСОБА_7 Знає, що там з
ОСОБА_7 проживала ОСОБА_1 Бачив, що вони
все робили разом.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні дав
показання, відповідно до яких він
перебуває у дружніх відносинах з
ОСОБА_1 З ОСОБА_1 та ОСОБА_7 познайомився
через свою дружину, допомагав їй у селі,
підвозив обох туди на автомобілі.
Проживав у гуртожитку по сусідству.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
проживала по сусідству з ОСОБА_7 та
ОСОБА_1 і бачила, що вони всюди ходили
разом і перебували у чудових
відносинах. Раз у місяць бувала у них в
гостях.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
проживала поряд з ОСОБА_7 в гуртожитку
та знає, що він з ОСОБА_1 жили та все
робили разом.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
перебуває у родинних відносинах з
первісними відповідачами і знає, що
ОСОБА_7 хворів і його доглядав син.
ОСОБА_1 бачила тільки на похороні.
ОСОБА_7 казав, що у житті все робить для
сина.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
перебуває у родинних відносинах з
первісними відповідачами і знає, що
ОСОБА_7 ніколи в родині нікому не
розповідав про ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
проживала поряд з ОСОБА_7 та чула від
нього, що його ніхто з родичів не хоче
відвідувати. Бачила, що у нього жила
ОСОБА_1, яка разом з ним займалася
господарством та робила ремонт у
квартирі.

Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні
дала показання, відповідно до яких вона
проживала поряд з ОСОБА_7 та працювала з
ним. Бачила, що у нього жила ОСОБА_1, яка
разом з ним робила ремонт у квартирі.

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідків, дослідивши письмові докази,
які надані суду сторонами на
обґрунтування їхніх вимог та
заперечень, з'ясувавши таким чином
фактичні обставини справи, суд дійшов
висновку про те, що між сторонами
первісного позову існує спір, із
встановлених обставин справи
випливають цивільні правовідносини, а
також про часткову обґрунтованість
первісних позовних вимог та
необґрунтованість зустрічних позовних
вимог у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень, крім випадків наявності
підстав для звільнення від
доказування, передбачених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України,
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Таким чином, не підлягають доказуванню
обставина смерті ОСОБА_7, тобто
відкриття спадщини, обставина
наявності у первісних відповідачів
родинних зв'язків з ОСОБА_7, обставина
проживання в даний час ОСОБА_1 у спірній
квартирі, оскільки визнаються
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Сімейного
кодексу України, якщо жінка та чоловік
проживають однією сім'єю, але не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними.

При вирішенні первісної вимоги про
встановлення факту проживання ОСОБА_1 з
спадкодавцем ОСОБА_7 однією сім'єю без
шлюбу суд керувався законодавством,
яке передбачає такі правовідносини і
набуло чинності з 01 січня 2004 року - з дня
набрання чинності Сімейним кодексом
України. До цього дня законодавством
таких відносин не передбачено, а отже
їх встановлення факту їх існування
неможливе, оскільки не існувало норм,
які їх у той період регулювали. Однак,
враховуючи показання свідків, які
вказали, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_7
та вела з ним спільне господарство,
факт проживання ОСОБА_1 в квартирі
ОСОБА_7 у даний час, суд вважає, що у
період з 01.01.2004 року по день смерті
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 проживала з
ним однією сім'єю. У зв'язку з цим вимогу
про встановлення факту проживання
ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_7 однією
сім'єю без шлюбу слід задовольнити
частково, встановивши факт такого
проживання у період з 01.01.2004 року по
день смерті ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 2 ст. 21 Сімейного кодексу
України, проживання однією сім'єю жінки
та чоловіка без шлюбу не є підставою
для виникнення у них прав та обов'язків
подружжя.

Суд вважає, що вимога первісного позову
про визнання права власності на
квартиру АДРЕСА_1 чи 1/2 вказаної
квартири, до задоволення не підлягає,
оскільки, у відповідності до ч. 1 ст. 1264
Цивільного кодексу України, згідно з
якою у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини, ОСОБА_1 є
спадкоємцем четвертої черги і не має
права на спадкування за умовами ч. 1 ст.
1261 Цивільного кодексу України, в
порядку першої черги.

У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
з первісних відповідачів слід
солідарно стягнути на користь
первісного позивача сплачений нею
мінімальний розмір судового збору.

Вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення перешкод
у здійсненні права користування
квартирою, та виселення з квартири
також не підлягають до задоволення,
оскільки зустрічними позивачами не
доведено, що ОСОБА_1 чинить будь-які
перешкоди у переведенні
інвентаризації у квартирі чи
будь-якому іншому користуванні ОСОБА_3
та ОСОБА_4 квартирою для здійснення
заходів по прийняттю спадщини.

Суд вважає, що відсутність у первісного
позивача права на спадкування за
законом в порядку першої та другої
черги не позбавляє зустрічних
позивачів звернутися за прийняттям
спадщини до нотаріальних органів у
порядку, визначеному законом.

У зв'язку з цим суд вважає, що між
сторонами відсутній спір з приводу
права власності на квартиру та
відсутності перешкод у його
здійсненні, а існує спір лише щодо
наявності права на спадкування. Однак
сторони просять суд про визнання права
власності, а зустрічні позивачі
просять також про відновлення цього
права і захист шляхом виселення ОСОБА_1,
хоча право власності на квартиру в
даний час у них не виникло.

За таких обставин, керуючись
конституційним принципом верховенства
права, оцінивши всебічно, повно та
об'єктивно всі наявні у справі докази
окремо та у сукупності, застосовуючи
відповідні норми матеріального права,
утверджуючи та забезпечуючи права
людини і основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд вважає
встановленою відсутність порушення
зустрічним відповідачем права
власності зустрічних позивачів на
квартиру, у зв'язку з чим це право
відновлення і захисту не потребує, а
тому у задоволенні зустрічного позову
слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 8, 24, 55, 124 Конституції України,
ст.ст. 15, 16, ст.ст. 1261, 1264, 1267 Цивільного
кодексу України, ч. 2 ст. 21, ч. 1 ст. 74
Сімейного кодексу України, керуючись
нормами цивільного процесуального
законодавства, зокрема, ст.ст. 10, 11, 57, 58,
60, 61, 88, 174, 179, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без шлюбу та
визнання права спільної сумісної
власності на квартиру - задовольнити
частково.

Встановити факт проживання однією
сім'єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 з 01
січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

У задоволенні решти вимог первісного
позову відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, місце
проживання: АДРЕСА_2, ОСОБА_4, с. Лани
Галицького району Івано-Франківської
області, на користь ОСОБА_1,
ідентифікаційний НОМЕР_1, місце
проживання: АДРЕСА_3,107 гривень 30
копійок судового збору.

У задоволенні вимог зустрічного позову
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у здійсненні права
користування квартирою, визнання права
власності на частки квартири та
виселення з квартири - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Бойчук О.В.