Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/33/14-ц
Провадження №: 2/332/169/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 березня 2014 р.

Заводский районний суд м.Запоріжжя в
складі

судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради за участі
третьої особи Першої Запорізької
державної нотаріальної контори про
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування.

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Запорізької міської ради про визнання
права власності на квартиру в порядку
спадкування. В позові вони указали, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер син позивача
ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, виданим
Заводським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції .

Виходячи зі змісту ст. 1220 ЦК України,
після смерті особи відкривається
спадщина, тобто до спадкоємців
переходять права і обов'язки особи, яка
померла.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2
увійшло 59/100 частини житлового будинку
АДРЕСА_1

Відповідно до ст.1223 ЦК України
встановлено, що право на спадкування
мають особи визначені у заповіті, а у
разі відсутності заповіту, спадкоємці
за законом.

Заповіту ОСОБА_2 не залишив.

Єдиним спадкоємцем за законом І черги
після смерті ОСОБА_2 є його мати ОСОБА_1
(позивач у справі), що підтверджується
наступними доказами:

- свідоцтво про народження ОСОБА_2,
серії НОМЕР_2» виданого

Холодно-Баклковським пос. РАГС м,
Макіївка 12.01.1959 року:

- свідоцтво про припинення шлюбу
від 01.07.1965 року;

- свідоцтво про одруження серії
НОМЕР_3, виданого 13,06,1967 року

У встановлений ст. 1270 ЦК України
6-місячний строк після смерті ОСОБА_2.
позивачка звернулася до Першої
запорізької державної нотаріальної
контори, що підтверджується Витягом
про реєстрацію в Спадковому реєстрі №
30405359 від 11.05.2012 року .

При поданні документів
необхідних для видачі свідоцтва про
право власності встановлено, що
договір купівлі-продажу майна, що
належало спадкодавцю не був
нотаріально посвідчений, а тому в
позасудовому порядку позивач не має
можливості отримати свідоцтво про
право власності в порядку спадкування
за законом на частку житлового будинку,
державним нотаріусом, було
рекомендовано звернутися до суду з
питань переоформлення спадщини.

Однак договір купівлі-продажу частини
житлового будинку від 06.11.1996 року,
зареєстрований Запорізькою Товарною
Біржею «Тітан-Інвест» є чинним та
правовстановлюючим документом з
наступних підстав:

06.11.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу за
реєстраційним № Н-1850, зареєстрований
на Запорізькій товарній біржі
«Тітан-Інвест» м. Запоріжжя. Відповідно
до договору ОСОБА_2 купив 59/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 за
10225,00 гривень. Договір виконаний
сторонами в повному обсязі, право
власності зареєстровано в ОП «ЗМБТІ»
18.11.1996 року, проте договір не
посвідчений нотаріусом.

З моменту купівлі вказаного будинку та
реєстрації свого права власності на
нього, спадкодавець володів,
користувався ним та ніхто не оспорював
його право власності.

Раніше договори, засвідчені товарними
біржами визнавалися всіма органами
влади і установами та відповідно до
вимог ст. 15 Закону України «Про товарну
біржу» не підлягали нотаріальному
посвідченню, зі зміною законодавства
договори, засвідчені товарними біржами
не є правовстановлюючим документом,

У відповідності до ст. 15 Закону України
«Про товарну біржу», який діяв на той
час. угоди, зареєстровані на біржі не
підлягали нотаріальному посвідченню,
тому вказаний договір купівлі-продажу
не був посвідчений нотаріально.

Крім того, ОП ЗМБТІ раніше визнавало та
зареєструвало за спадкодавцем право
власності на 59/100 частин вказаного
будинку за зазначеним договором .

Оскільки укладався договір
купівлі-продажу 06.11.1996 року, то до цих
правовідносин повинно застосовуватися
законодавство, яке діяло на той час,
тобто Цивільний Кодекс 1963 року. Згідно
ст.153 ЦК (1963р.) договір вважається
укладеним, коли між сторонами в
потрібній у належних випадках формі
досягнуто згоди по всіх істотних
умовах.

Відповідно до ст. 224 ЦК України (в
редакції 1963 р.) за договором
купівлі-продажу продавець
зобовязується передати майно у
власність покупцю, а покупець
зобовязується прийняти майно та
сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином договір купівлі
продажу є виконанним. А спадкодавця
необхідно вважати власником 59/100 частин
житлового будинку.

В судове засідання позивач не з*явився.
Представник позивача просить
розглянути справу без їх участі, про що
надав суду заяву..

Представник відповідача звернувся до
суду з заявою в якій проосить
розглядати позов у їх відсутності.

Дослідивши докази по справі, суд вважає
позов таким , що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер син позивача
ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1, виданим
Заводським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції .

Виходячи зі змісту ст. 1220 ЦК України,
після смерті особи відкривається
спадщина, тобто до спадкоємців
переходять права і обов'язки особи, яка
померла.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_2
увійшло 59/100 частини житлового будинку
АДРЕСА_1

Відповідно до ст.1223 ЦК України
встановлено, що право на спадкування
мають особи визначені у заповіті, а у
разі відсутності заповіту, спадкоємці
за законом.

Заповіту ОСОБА_2 не залишив.

Єдиним спадкоємцем за законом І черги
після смерті ОСОБА_2 є його мати ОСОБА_1
(позивач у справі), що підтверджується
наступними доказами:

- свідоцтво про народження ОСОБА_2,
серії НОМЕР_2» виданого

Холодно-Баклковським пос. РАГС м,
Макіївка 12.01.1959 року:

- свідоцтво про припинення шлюбу
від 01.07.1965 року;

- свідоцтво про одруження серії
НОМЕР_3, виданого 13.06.1967 року

У встановлений ст. 1270 ЦК України
6-місячний строк після смерті ОСОБА_2.
позивачка звернулася до Першої
запорізької державної нотаріальної
контори, що підтверджується Витягом
про реєстрацію в Спадковому реєстрі №
30405359 від 11.05.2012 року .

При поданні документів
необхідних для видачі свідоцтва про
право власності встановлено, що
договір купівлі-продажу майна, що
належало спадкодавцю не був
нотаріально посвідчений, а тому в
позасудовому порядку позивач не має
можливості отримати свідоцтво про
право власності в порядку спадкування
за законом на частку житлового будинку,
державним нотаріусом, було
рекомендовано звернутися до суду з
питань переоформлення спадщини.

Однак договір купівлі-продажу частини
житлового будинку від 06.11.1996 року,
зареєстрований Запорізькою Товарною
Біржею «Тітан-Інвест» є чинним та
правовстановлюючим документом з
наступних підстав:

06.11.1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу за
реєстраційним № Н-1850, зареєстрований
на Запорізькій товарній біржі
«Тітан-Інвест» м. Запоріжжя. Відповідно
до договору ОСОБА_2 купив 59/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 за
10225,00 гривень. Договір виконаний
сторонами в повному обсязі, право
власності зареєстровано в ОП «ЗМБТІ»
18.11.1996 року, проте договір не
посвідчений нотаріусом.

З моменту купівлі вказаного будинку та
реєстрації свого права власності на
нього, спадкодавець володів,
користувався ним та ніхто не оспорював
його право власності.

Раніше договори, засвідчені товарними
біржами визнавалися всіма органами
влади і установами та відповідно до
вимог ст. 15 Закону України «Про товарну
біржу» не підлягали нотаріальному
посвідченню, зі зміною законодавства
договори, засвідчені товарними біржами
не є правовстановлюючим документом,

У відповідності до ст. 15 Закону України
«Про товарну біржу», який діяв на той
час. угоди, зареєстровані на біржі не
підлягали нотаріальному посвідченню,
тому вказаний договір купівлі-продажу
не був посвідчений нотаріально.

Крім того, ОП ЗМБТІ раніше визнавало та
зареєструвало за спадкодавцем право
власності на 59/100 частин вказаного
будинку за зазначеним договором .

Оскільки укладався договір
купівлі-продажу 06.11.1996 року, то до цих
правовідносин повинно застосовуватися
законодавство, яке діяло на той час,
тобто Цивільний Кодекс 1963 року. Згідно
ст.153 ЦК (1963р.) договір вважається
укладеним, коли між сторонами в
потрібній у належних випадках формі
досягнуто згоди по всіх істотних
умовах.

Відповідно до ст. 224 ЦК України (в
редакції 1963 р.) за договором
купівлі-продажу продавець
зобовязується передати майно у
власність покупцю, а покупець
зобовязується прийняти майно та
сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином договір купівлі
продажу є виконанним. А спадкодавця
необхідно вважати власником 59/100 частин
житлового будинку.

Керуючись ст..ст. 208,209,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
59/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за законом після
смерті сина ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
що були відсутні в судовому засіданні в
той же строк з моменту отримання копії
рішення.

Суддя:
Н.В.Марченко