АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4727/14
Головуючий 1 інстанції:
Справа № 636/2317/13-ц
Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Яцини В.Б., Івах А.П.

за участю секретаря - Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 10 липня 2013 року

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення боргу за
договором позики шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення, -

в с т а н о в
и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом.

В обґрунтування вимог зазначав, що в
липні 2011 року між ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6
та ОСОБА_4 укладено договір позики,
посвідчений приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_7

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним договором позики між
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4
укладено договір іпотеки.

Того ж дня було укладено договір про
внесення змін та доповнень № 1 до
договору позики та договір про
внесення змін та доповнень до договору
іпотеки № 1.

Відповідно до умов договору позики,
Позикодавець передав Позичальникам 125
840, 00 грн., що еквівалентно 15 730, 00 доларів
США на умовах щомісячної сплати з 01.07.2011
року по 01.01.2012 року по 390 доларів США.

Згідно умов договору іпотеки,
Іпотекодавці передали в іпотеку
Іпотекодержателю нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1

Відповідачі прострочили виконання
зобов'язання за договором позики,
внаслідок чого утворилась
заборгованість. Просив стягнути з
відповідачів заборгованість за
договором позики в сумі 585 156, 00 грн. та
судові витрати. В рахунок погашення
заборгованості звернути стягнення на
предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1
Виселити відповідачів з вказаної
квартири.

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 10 липня 2013 року
позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
заборгованість за договором позики в
розмірі 585 156, 00 грн. Звернуто стягнення
на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1
яка належить на праві власності ОСОБА_3,
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Виселено відповідачів
з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого
житлового приміщення.

Додатковим рішенням Чугуївського
міського суду Харківської області від
22 жовтня 2013 року встановлено спосіб
реалізації предмета іпотеки надавши
ОСОБА_4 право на продаж предмета
іпотеки будь-якій особі-покупцеві з
початковою ціною реалізації 275 876, 00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та направити справу до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Рішенням апеляційного суду від 13
листопада 2013 року рішення
Чугуївського міського суду
Харківської області від 10 липня 2013 року
було скасовано в частині стягнення з
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_4 585156 грн. В іншій частині рішення
залишено без змін.

Ухвалою Витщого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 квітня 2014 року
рішення апеляційного суду Харківської
області від 13 листопада 2013 року в
частині виселення ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 скасовано і в цій частині
передано на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, щодо виселення
відповідачів зі спірної квартири
приходить до висновку, що вона
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Позивач у справі в судове засідання
суду апеляційної інстанції не
з'являється, розглядом справи не
цікавиться, за отриманням судових
повісток на пошту не з'являється.

Враховуючи, що справа, з наведених
підстав, знаходиться тривалий час в
проваджені, що порушує права
відповідачів на своєчасний розгляд
справи, судова колегія розглядає
справу у відсутності позивача.

Задовольняючи позовні вимоги щодо
виселення відповідачів зі спірної
квартири, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону
України «Про іпотеку» одночасно з
рішенням про звернення стягнення на
предмет іпотеки суд за заявою
іпотекодержателя винести рішення про
виселення мешканців, якщо предметом
іпотеки є житловий будинок або житлове
приміщення.

Судова колегія не погоджується з
висновками суду першої інстанції і на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
скасовує рішення в частині виселення
відповідачів зі спірної квартири,
оскільки судом не доведені обставини,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими..

Згідно вищенаведеної норми Закону
України «Про іпотеку» суд може
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за заявою
іпотекодержателя винести рішення про
виселення мешканців.

Але виселення можливе лише при
дотриманості іпотекодержателем вимог
передбачених ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР та ст.. 40
Закону «Про іпотеку», згідно з якими
виселення проводиться у порядку,
встановленому законом. Після прийняття
рішення іпотекодержателем про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, якщо в іпотеку передані
житлові приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя добровільно
звільнити занятті приміщення. Якщо у
встановлений або погоджений сторонами
строк, мешканці добровільно не
звільнять житлові приміщення. то вони
можуть бути виселені на підставі
рішення суду.

Вказані положення діючого
законодавства містяться у п. 43
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року. «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
в якому зазначено, що примусове
виселення здійснюється на підставі
рішення суду тільки за певних умов:
якщо мешканці добровільно не звільнили
житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

Позивач не надав, доказів, що
відповідачі були попереджені про
необхідність добровільно звільнити
квартиру.

Суд першої інстанції на зазначені
вимоги закону уваги не звернув і
помилково дійшов до висновку про
виселення відповідачів з квартири, на
яку звернено стягнення, як на предмет
іпотеки.

За наведених підстав, судова колегія
відмовляє позивачу у задоволені
позовних вимог щодо виселення
відповідачів з квартири, яка є
предметом іпотеки і на яку звернено
стягнення.

Керуючись ст..ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст.. 307, п. 2
ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316. 317, 319 ЦПК України
судова колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 10 липня 2013 року
скасувати в частині виселення ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 і в цій частині позовних
вимог . ОСОБА_4 відмовити

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальний
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії