Справа № 683/2242/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак
І.М.

секретаря
Матвіюк О.В.

з участю: прокурора Баклана Г.В.

відповідачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинів
справу за позовом
Старокостянтинівського міжрайонного
прокурора в інтересах держави в особі
Старокостянтинівської районної ради
Хмельницької області, управління
фінансів Старокостянтинівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області до ОСОБА_1 про
стягнення витрат на стаціонарне
лікування потерпілого від
кримінального правопорушення,

в с т а н о
в и в:

У серпні 2014 року Старокостянтинівський
міжрайонний прокурор в інтересах
держави в особі Старокостянтинівської
районної ради Хмельницької області,
управління фінансів
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації Хмельницької
області звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення 1405 грн. 87 коп.
витрат на стаціонарне лікування
потерпілого від злочину ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених позовних
вимог посилається на те, що ухвалою
Старокостянтинівського районного суду
від 14 липня 2014 року закрито кримінальне
провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у
вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.125
КК України у зв»язку із відмовою
потерпілого від обвинувачення у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення. Однак, в
зв'язку із заподіянням внаслідок
вчинення злочину потерпілому ОСОБА_2
тілесних ушкоджень, він перебував на
стаціонарному лікуванні у
травматологічному відділенні
Старокостянтинівської центральної
районної лікарні, й на його лікування
лікарнею витрачено 1405 грн. 87 коп.
Вказані кошти ОСОБА_1 в добровільному
порядку не відшкодувала.

В судовому засіданні прокурор Баклан
Г.В. позов підтримав у повному обсязі.

Представники Старокостянтинівської
районної ради та управління фінансів
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації, які у
встановленому порядку оповіщені про
час і місце судового засідання, до суду
не з'явились.

Відповідачка ОСОБА_1 проти позову
заперечила, вказавши, що ОСОБА_2
перебував на стаціонарному лікуванні
лише три дні, після чого його вигнали з
лікарні за неналежну поведінку й решту
часу він лікувався вдома.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши надані докази, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа,
яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладу охорони
здоров'я на лікування потерпілого від
цього злочину.

Якщо лікування проводилось закладом
охорони здоров»я, що є у державній
власності, у власності Автономної
Республіки Крим або територіальної
громади, кошти на відшкодування витрат
на лікування зараховуються до
відповідного бюджету (ч.3 ст.1206 ЦК
України).

Відповідно до роз'яснень, даних у п.3
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 07.07.1995 року № 11 ''Про
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину та судових витрат'' питання
про відшкодування витрат на
стаціонарне лікування потерпілого
вирішується згідно з ''Порядком
обчислення розміру фактичних витрат
закладу охорони здоров'я на
стаціонарне лікування потерпілого від
злочинного діяння та зарахування
стягнених з винних осіб коштів до
відповідного бюджету і їх
використання'', затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).
Термін і обґрунтованість перебування
потерпілого від злочину на
стаціонарному лікуванні визначається
на підставі даних лікувального
закладу, де він перебуває на лікуванні.
До справи має бути приєднана
довідка-розрахунок бухгалтерії цього
закладу із записом про вартість одного
ліжко-дня та загальну суму фактичних
витрат на лікування потерпілого.

Відповідно до п.2 Порядку сума коштів,
яка підлягає відшкодуванню,
визначається закладом охорони
здоров'я, в якому перебував на
лікуванні потерпілий, виходячи з
кількості ліжко-днів, проведених ним в
стаціонарі та вартості витрат на його
лікування в день. Кількість ліжко-днів
визначається на підставі медичної
картки стаціонарного хворого (форма
003(у) або інших документів, які
підтверджують дати госпіталізації та
виписки хворого із стаціонара
лікувального закладу. Визначення суми
витрат на лікування потерпілого за
один ліжко-день провадиться виходячи з
фактичної кількості ліжко-днів і
загальної суми фактичних витрат за
місяць (в якому проводилось лікування)
на утримання лікувального закладу, за
винятком витрат на капітальні
вкладення, капітальний ремонт і
придбання інвентаря та обладнання.

Згідно п.4 вищезазначеного Порядку
стягнені в установленому порядку кошти
залежно від джерела фінансування
закладу охорони здоров»я, у якому
перебував на стаціонарному лікуванні
потерпілий, зараховуються до
відповідного бюджету або на користь
юридичної особи (відомства), якій
належить заклад охорони здоров»я.

Виходячи із зазначених нормативних
положень, кошти на відшкодування
закладу охорони здоров»я витрат на
лікування потерпілого від злочину
виплачуються самому закладу охорони
здоров»я, якщо він перебуває у
приватній власності, або до
відповідного бюджету, якщо заклад
охорони здоров»я перебуває у державній
власності, власності Автономної
Республіки Крим або територіальної
громади.

Судом встановлено, що ухвалою
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 14 липня 2014
року, яка набрала законної сили,
закрито кримінальне провадження про
обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК
України у зв»язку із відмовою
потерпілого від обвинувачення у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Згідно цієї ухвали 10 березня 2014 року
близько 21 години ОСОБА_1 у власному
будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1
Старокостянтинівського району, під час
сварки зі своїм співмешканцем ОСОБА_2
умисно нанесла останньому декілька
ударів палицею по різних частинах тіла,
внаслідок чого заподіяла йому легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров»я, у
вигляді нагноєної підфасціальної
гематоми правого передпліччя,
множинних саден обох китиць по тильній
поверхні в ділянці 5-го пальця лівої
китиці, забою м»яких тканин обох
китиць, множинних гематом обох
передпліч, лівої стопи, забою м»яких
тканин обох передпліч, гематоми лівої
половини обличчя, забою м»яких тканин
обличчя.

Внаслідок отримання вищезазначених
тілесних ушкоджень ОСОБА_2 перебував на
стаціонарному лікуванні у
травматологічному відділенні
Старокостянтинівської центральної
районної лікарні з 14 березня 2014 року по
24 березня 2014 року, тобто 10 ліжко-днів.
Загальна вартість лікування ОСОБА_2 в
травматологічному відділенні
Старокостянтинівської центральної
районної лікарні склала 1405 грн. 87 коп.

Старокостянтинівська ЦРЛ перебуває у
власності територіальних громад сіл
Старокостянтинівського району та
фінансується з бюджету
Старокостянтинівського району.

Вказані обставини підтверджуються:
ухвалою Старокостянтинівського
районного суду від 14 липня 2014 року,
довідкою Старокостянтинівської ЦРЛ
№1208 від 01 серпня 2014 року про вартість 1
ліжко-дня та вартість лікування ОСОБА_2,
статутом Старокостянтинівської ЦРЛ,
затвердженим 05 грудня 2006 року рішенням
5 сесії Старокостянтинівської районної
ради, положенням про управління
фінансів Старокостянтинівської
районної державної адміністрації від
12.03.2013 року, згідно п.10 якого управління
є юридичною особою.

Оцінивши усі надані докази в їх
сукупності, суд вважає позов
обґрунтованим і таким що підлягає
задоволенню, оскільки відповідачка
вчинила злочин, внаслідок якого
потерпілий ОСОБА_2 перебував на
лікуванні в Старокостянтинівський ЦРЛ,
на що лікарнею потрачено 1405 грн. 87 коп.
А тому, зазначені кошти слід стягнути з
ОСОБА_1 на користь
Старокостянтинівської районної ради,
управління фінансів
Старокостянтинівської районної
державної адміністрації для
зарахування в бюджет
Старокостянтинівського району на
рахунок №1461 в ГУДКСУ в
Хмельницькій області, МФО 815013, .

Посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_2
перебував у лікарні лише три дні, й
решту часу лікувався вдома, є
голослівними, не підтверджені жодними
доказами та спростовуються довідкою
Старокостянтинівської ЦРЛ №1208 від 01
серпня 2014 року, згідно якої ОСОБА_2
провів у лікарні 10 днів.

Оскільки при подачі позову
прокурор звільнявся від сплати
судового збору, тому на підставі ст.88
ЦПК України судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп. підлягає стягненню з відповідачки
на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 212-216 ЦПК
України, ст.1206 ЦК України, п.3 Постанови
Пленуму Верховного суду України від
07.07.1995 року № 11 ''Про відшкодування
витрат на стаціонарне лікування особи,
яка потерпіла від злочину та судових
витрат'', п.2, п.4 Порядку обчислення
розміру фактичних витрат закладу
охорони здоров'я на стаціонарне
лікування потерпілого від злочинного
діяння та зарахування стягнених з
винних осіб коштів до відповідного
бюджету і їх використання'',
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 545 від 16 липня 1993
року, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Старокостянтинівської районної ради
Хмельницької області, управління
фінансів Старокостянтинівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області для зарахування в
бюджет Старокостянтинівського району
на рахунок №1461 в ГУДКСУ в
Хмельницькій області, МФО 815013, витрати, понесені на
стаціонарне лікування потерпілого
ОСОБА_2 в сумі 1405 грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: