інстанції Рябченко Л.А.Провадження №
22-ц/780/5290/14 Доповідач у 2
інстанції ЛащенкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

08 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Лащенка В.Д.,

суддів: Сушко Л.П., Кулішенка Ю. М.,

при секретарі Горошук І. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 02 липня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Народна позика», ОСОБА_2, третя особа -
ОСОБА_3, служба у справах дітей
Білоцерківської міської ради,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
про визнання недійсними договорів,
свідоцтва про право власності,
скасування реєстраційного запису,
повернення у власність житла,-

встановила:

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
до ТОВ«Фінансова компанія «Народна
позика», ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3,
служба у справах дітей Білоцерківської
міської ради, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, про визнання
недійсними договорів, свідоцтва про
право власності, скасування
реєстраційного запису, повернення у
власність житла.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що
31.01.2011р. між ТОВ «Фінансова компанія
«Народна позика» та ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір, згідно
якого кредитор зобов'язався надати
позичальнику кредит в сумі 134000грн.. В
якості забезпечення зобов'язань
позичальник та його мати ОСОБА_3 надали
в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, яка належала
іпотекодавцям на підставі свідоцтва
про право власності на житло від
12.01.1999р.

Договір іпотеки позивач вважає
недійсним, оскільки на день укладення
угоди в квартирі проживав без
реєстрації його малолітній син ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що позивач не
повідомив кредитора, щоб спростити
процедуру отримання кредиту. На момент
відчуження житла у позивача народився
син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який теж не був
зареєстрований у спірному житлі. На
даний час позивач вважає, що договір
іпотеки та купівлі-продажу був
укладений сторонами всупереч вимогам
ч.1 ст. 203 ЦК України, оскільки в
порушення прав малолітніх дітей не
була отримана відповідна згода на
укладення угод органу опіки та
піклування, не було гарантоване
збереження їх прав на житло.

Крім того, договір іпотеки нерухомого
майна, що знаходиться у м. Білій Церкві,
був посвідчений нотаріусом Київського
міського нотаріального округу за
межами свого нотаріального округу, в
порушення вимог Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом МЮ
України від 03.04.2004р. № 20/5.

01.08.2013р. позивач та ОСОБА_3 отримали лист
від ОСОБА_2, в якому той повідомляв, що
став власником спірної квартири
АДРЕСА_1 та просить звільнити займане
ними житло. З цього листа позивач
дізнався про укладення договору
купівлі-продажу від 15.07.2013р., який був
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за межами свого округу.

Повідомлення ТОВ «Фінансова компанія
«Народна позика» від 01.03.2013р. про продаж
квартири, позивач отримав 31.05.2013р., на
яке надіслав відповідь про незгоду з
розміром заборгованості по кредитному
договору. Про визнання умов кредитного
договору недійсними позивач подав
позов до суду за місцем знаходження
кредитора, про результати розгляду
якого йому невідомо.

В свою чергу кредитор був зобов'язаний,
відповідно до вимог ст.35 ЗУ «Про
іпотеку», надіслати письмову вимогу
про усунення порушень основного
зобов'язання не менш ніж у 30-денний
строк та попередження про звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Виконавчий напис нотаріуса про
звернення стягнення повинен вчинятися
після спливу 30-денного строку з моменту
одержання боржником письмової вимоги.
Висновок про експертну вартість
іпотечного майна не був доведений до
відома іпотекодавців. Крім того,
висновок надавався ТОВ
«Експерт-Альянс», яке не числиться в
Державному реєстрі суб'єктів оціночної
діяльності Фонду Держмайна України.

Враховуючи викладене, позивач просив
визнати недійсним договір іпотеки,
визнати недійсним договір про
задоволення вимог іпотекодержателя,
визнати недійсним договір купівлі -
продажу квартири від 15 липня 2013 року
укладено ТОВ «Фінансова компанія
«Народна позика» та ОСОБА_2 та
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_5 Київського міського
нотаріального округу та
зареєстрованою в реєстрі за №798.

У грудні 2013 року ОСОБА_1, в порядку ст.31
ЦПК України, подав заяву про збільшення
розміру позовних вимог та просив
визнати недійсним договір іпотеки
укладений між ТОВ «Фінансова компанія
«Народна позика» та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 31
січня 2011 року.

Визнати недійсним договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
який ніби-то підписаний між ТОВ
«Фінансова компанія «Народна позика»
та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 31 січня 2011 року.

Визнати недійсним договір комісії
№0-КФ11 від 31 січня 2011 року, який
нібито підписаний між ТОВ «Фінансова
компанія «Народна позика» та ОСОБА_1 і
ОСОБА_3 31 січня 2011 року.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири від 15 липня 2013
року укладеного ТОВ «Фінансова
компанія «Народна позика» та
ОСОБА_2 та посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_5 Київського міського
нотаріального округу та
зареєстрованою в реєстрі за №798.

Скасувати запис реєстраційний номер
6208202 в Державному реєстрі речових прав
на нерухоме майно про реєстрацію права
власності квартири в житловому будинку
об'єкт житлової нерухомості адреса: кв.
АДРЕСА_1, власника ОСОБА_2, що проживає у
АДРЕСА_2.

Повернути у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3
квартиру в житловому будинку який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 липня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 31
січня 2011 року між ТОВ «Фінансова
компанія «Народна позика» та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір,
згідно якого кредитор надав
позичальнику кредит в сумі 134000грн.. В
якості забезпечення зобов'язань
позичальник та його мати ОСОБА_3 надали
в іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, яка належала
іпотекодавцям на підставі свідоцтва
про право власності на житло від
12.01.1999р., уклавши договір іпотеки від 31
січня 2011 року, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, а
також договір про задоволення вимог
іпотекодержателя від 31 січня 2011року та
договір комісії від 31 січня 2011 року.

Згідно довідки ЖЕО № 335 від 26 січня 2011
року в квартирі АДРЕСА_1 проживають та
зареєстровані на момент укладення
оспорюваних договорів ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, діти в зазначений квартирі не
зареєстровані. З урахуванням
зазначеного відсутні підстави вважати,
що вказаними угодами були порушенні
права малолітніх дітей.

Вимога про необхідність виконання
зобов'язання надсилалася позивачу та
третій особі рекомендованими
поштовими відправленнями, які були
отримані 10 липня 2012 року. Також, про
усунення порушень кредитор направляв
вимогу позивачу та третій особі, яку
вони отримали 31 травня 2013р. Будь-які
заперечення від боржників до ТОВ
«Фінансова компанія «Народна позика»
не надходили.

01 березня 2013 року позивачу було
направлене повідомлення про продаж
предмету іпотеки ТОВ «Фінансова
компанія «Народна позика» від свого
імені будь-якій особі покупцеві та
вимога про погашення заборгованості,
яка станом на 01 березня 2013 року
становила 1109359,10грн., повідомлення про
можливість придбання предмету іпотеки.

Оцінка квартири, яка перебувала в
іпотеці, проведена суб'єктом
господарювання ТОВ «Експерт-Альянс»,
який міститься в переліку Державного
реєстру суб'єктів оціночної діяльності
та має сертифікат № 13777/12
від 07 вересня 2012 року.

Відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про
іпотеку» у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань, вимога про
виконання порушеного

зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження

про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї

вимоги. Якщо протягом встановленого
строку вимога іпотекодержателя

залишається без задоволення,
іпотекодержатель вправі прийняти

рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом

позасудового врегулювання на підставі
договору.

Вищевказані вимоги законодавства були
дотримані іпотекодержателем, що
підтверджується наданими ним доказами.

Згідно ст.. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Звернення стягнення на предмет
іпотеки здійснюється на

підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з

договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Відчуження іпотечного житла було
здійснене на підставі договору комісії
та договору про задоволення вимог
іпотекодержателя від 31 січня 2011 року.

15 липня 2013 року було посвідчено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
між ТОВ «Фінансова компанія «Народна
позика» та ОСОБА_2 У пункті 2 договору
купівлі-продажу зазначено, що
відчужувана квартира належить ТОВ
«Фінансова компанія «Народна позика»
на праві приватної власності
відповідно до договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 31 січня 2011
року, який підписано позивачем. Право
власності продавця зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно 11 липня 2013 року за №
1605060.

За клопотанням позивача, який
стверджував, що ним не підписувалися
договір комісії та договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 31 січня 2011 року, по справі
призначалася судово-почеркознавча
експертиза КНДІСЕ. Згідно її висновків
підписи від імені ОСОБА_1 в графі:
«Підписи: комітенти ___ ОСОБА_1» на
другій сторінці договору комісії від
31.01.2011 та в графі: «Підписи сторін:
іпотекодавці ___ ОСОБА_1» на другій
сторінці договору про задоволення
вимог іпотекодержателя від 31.01.2011
виконані рукописним способом
кульковою ручкою без попередньої
технічної підготовки чи використання
технічних засобів ОСОБА_1.

Судом першої інстанції також не
встановлено, що нотаріус при
посвідченні договорів діяв з
порушенням вимог ст.. 55 Закону України
«Про нотаріат».

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції повно
і правильно з»ясовані обставини
справи, вірно застосовані норми
матеріального і процесуального права,
наданим доказам дана відповідна
оцінка. Підстав для скасування чи зміни
рішення суду колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги, які є
тотожними доводам позовної заяви, не
можуть бути враховані, оскільки судом
першої інстанції їм дана відповідна
правова оцінка з наведенням мотивів
прийняття рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст..ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 02 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів.

Головуючий

Судді