У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Нагорняка В.А.,
Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Колективного підприємства «Шарм» про
вихід з колективного підприємства,
стягнення частки у статутному фонді і
майні підприємства та частки прибутку,
за касаційною скаргою Колективного
підприємства «Шарм» на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 16 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2008 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що
Колективне підприємство «Шарм» (далі -
КП «Шарм») заснували чотири члени
трудового колективу, у томі числі і
вона, у результаті приватизації шляхом
викупу державного майна цілісного
майнового комплексу державного
підприємства торгівлі «Шарм».
У 2001 році з числа засновників КП
«Шарм» вийшла ОСОБА_5

19 квітня 2005 року у результаті конфлікту
з іншими учасниками підприємства
позивачка звільнилася з посади
директора КП «Шарм». З часу її
звільнення з роботи жодних зборів
засновників підприємства не
скликалося, підприємство не звітувало
про результати діяльності, не
виплачувалися дивідендів засновникам.
25 червня 2008 року вона надіслала голові
загальних зборів засновників ОСОБА_6
заяву, у якій просила скликати протягом
місяця збори засновників, на яких
розглянути і задовольнити її заяву про
вихід з числа засновників КП «Шарм»,
визначити і виплатити вартість частини
майна пропорційно її частки у
статутному фонді підприємства.

Листом від 23 липня 2008 року № 14 за
підписом голови зборів КП
«Шарм» у задоволенні заяви відмовлено.
Вказану відмову вважала такою, що
порушує передбачене установчою угодою
від 13 вересня 1994 року право на вихід з
числа засновників КП «Шарм», та такою,
що спрямована на відтягування виплати
їй вартості частки у майні
підприємства і подальше незаконне
використання цього майна.

Просила суд визнати її такою, що вийшла
з числа засновників КП «Шарм»
на підставі її заяви від 25 червня 2008
року, стягнути з підприємства
визначену судовою експертизою
вартість належної їй 1/3
частки у статутному фонді та майні
підприємства і 1/3 частини прибутку,
який буде отримано за результатами
господарської діяльності у 2008 році.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 17 червня 2013 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
КП «Шарм» на користь ОСОБА_4 7433 грн 33
коп. У іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської
області від 16 червня 2014 року
рішення Галицького районного суду
міста Львова від 17 червня 2013 року
скасовано, позов задоволено частково.
Визнано ОСОБА_4 такою, що вийшла з числа
засновників КП «Шарм» на підставі
поданої нею загальним зборам
засновників КП «Шарм» заяви про вихід з
числа засновників КП «Шарм» від 25
червня 2008 року. Стягнуто з КП «Шарм» на
користь ОСОБА_4: 312 грн 96 коп. - вартості
належної їй 1/3 частини у статутному
фонді КП «Шарм»; 411 405 грн - вартості
належної їй 1/3 частини
майна КП «Шарм»; 3430 грн 55 коп. - вартості
належної їй 1/3 частини
нерозподіленого прибутку КП «Шарм» за
2008 рік на момент її виходу з числа
засновників даного підприємства.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі КП «Шарм»,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено, що КП «Шарм» створене у 1994
році на власності громадян (учасників
підприємства) пропорційно їх внеску в
статутний фонд згідно з установчим
договором від 13 вересня 1994 року і є
власником майна, що складається з
внесків, вкладів і додаткових внесків
його засновників, продукції,
виробленої підприємством у результаті
господарської діяльності, отриманих
доходів, а також іншого майна,
придбаного на підставах, не
заборонених законом. Одним із
засновників КП «Шарм» була
ОСОБА_4 (а.с. 13−?25, т. 1).

На забезпечення діяльності КП «Шарм»
за рахунок вкладів засновників було
створено статутний фонд у розмірі 93 889
000 крб, що розподілявся у рівних
частинах щодо кожного засновника
підприємства, який приймав участь у
викупі майна у Фонді комунального
майна м. Львова на суму 93 889 000 крб згідно
з договором купівлі-продажу № 48,
укладеним 18 березня 1994 року
між Фондом комунального майна м. Львова
та Товариством покупців державного
підприємства торгівлі «Шарм» (а.с. 7−?12,
т. 1).

25 червня 2008 року ОСОБА_4 подала на ім'я
голови загальних зборів засновників КП
«Шарм» заяву, в якій керуючись ст. 6.1.
статуту та ст. 13 установчого
договору заявила про свій вихід з числа
засновників КП «Шарм», просила
розглянути заяву, визначити вартість
майна, пропорційну її частки в
статутному фонді підприємства, яка
підлягає виплаті у зв'язку з виходом, та
порядок виплати частки у статутному
фонді (а.с. 26, т. 1). Листом від 23 липня 2008
року № 14 за підписом голови зборів
КП «Шарм» у задоволенні заяви
відмовлено (а.с. 27, т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із
співвласників має право на надання
йому у володіння та користування тієї
частини спільного майна в натурі, яка
відповідає його частці у праві
спільної часткової власності. У разі
неможливості цього він має право
вимагати від інших співвласників, які
володіють і користуються спільним
майном, відповідної матеріальної
компенсації.

Відповідно до ст. 13 установчого
договору при виході з КП «Шарм»
засновнику виплачують вартість
частини майна КП «Шарм» пропорційно
його паю у статутному фонді (а.с. 17).

Апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що при виході позивачки з
числа засновників КП «Шарм» їй має бути
виплачена вартість частини майна,
пропорційна її частці в статутному
фонді з врахуванням вартості майна
підприємства на день подачі позивачкою
заяви про її вихід з числа засновників
КП «Шарм» і обґрунтовано задовольнив
позов частково.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення апеляційного суду
залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Колективного
підприємства «Шарм» відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 16 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Нагорняк В.А.,
Писана Т.О.