Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 жовтня 2014 року Солом'янський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Калініченко О.Б.

при секретарі
Войцеховській М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
про стягнення суми банківського
вкладу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 08.08.2014 року звернулась з
позовом до ПАТ «Міський комерційний
банк» про стягнення заборгованості за
договором банківського вкладу, в якому
просила стягнути на її користь суму
вкладу за договором банківського
вкладу №2630/24/16104 від 22.02.2014 року в
розмірі 938,59 Євро, що в еквіваленті за
офіційним курсом Національного банку
України становить 15022,76 грн., та
зобов'язати відповідача ПАТ «Міський
комерційний банк» виплатити ці кошти
протягом 10 днів після набрання судовим
рішенням чинності.

Посилалась в позові на те, що 22.11.2013 року
сторонами було укладено договір
банківського вкладу №2630/24/142684 «ВАШ
МУЛЬТИВАЛЮТНИЙ» з виплатою відсотків
щомісячно. Сума вкладу становила1500
Євро з процентною ставкою 9 % річних
строком на 92 календарні дні.

В день закінчення терміну дії договору,
а саме 21.02.2014 року позивачка звернулась
до відповідача з вимогою про
повернення грошових коштів та отримала
частину вкладу у розмірі 400 Євро, а на
суму 1130 Євро 22.02.2014 року між сторонами
було укладено договір банківського
вкладу №2630/24/161044 «ВАШ ДИНАМІЧНИЙ»
строком на 10 днів з процентною ставкою
5,5 % річних.

17.03.2014 року за зверненням позивачки
було достроково розірвано депозитний
договір та переведено грошові кошти на
поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий
позичці згідно з договором
банківського НОМЕР_1 від 17.03.2014 року.

Незважаючи на неодноразові звернення
позивачки щодо виплати їй грошових
коштів з цього рахунку, невиплаченими
залишилась 938,59 Євро, еквівалент за
курсом НБУ15022,76 грн.

Позивачка в судове засідання надала
заяву, в якій позовні вимоги підтримала
у повному обсязі та просила їх
задовольнити, проти ухвалення заочного
рішення не заперечувала.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про розгляд справи,
причини нявки суду не повідомив.

Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд, враховуючи письмову
заяву позивачки, вважає можливим
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу
зобов'язання одна особа (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, як то:
передати майно, виконати роботу,
сплатити гроші тощо або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що і
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.ст. 1060, 1061 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу або на умовах повернення
вкладу після закінчення терміну,
встановленого договором, з виплатою
вкладникові процентів на суму вкладу в
розмірі, встановленому договором
банківського вкладу.

Згідно зі ст. 47 Закону України «Про
банки та банківську діяльність» банки
мають право приймати вклади (депозити)
від юридичних і фізичних осіб.

Згідно зі ст. 55 цього Закону відносини
банку з клієнтом регулюються
законодавством України,
нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
між клієнтом та банком. Банк
зобов'язаний докладати максимальних
зусиль для уникнення конфлікту
інтересів клієнту банку.

Судом встановлено, що 22.11.2013 року між
сторонами було укладено договір
банківського вкладу №2630/24/142684 «ВАШ
МУЛЬТИВАЛЮТНИЙ» з виплатою відсотків
щомісячно. Сума вкладу становила1500
Євро з процентною ставкою 9 % річних
строком на 92 календарні дні.

В день закінчення терміну дії договору,
а саме 21.02.2014 року позивачка звернулась
до відповідача з вимогою про
повернення грошових коштів та отримала
частину вкладу у розмірі 400 Євро, а на
суму 1130 Євро 24.02.2014 року між сторонами
було укладено договір банківського
вкладу №2630/24/161044 «ВАШ ДИНАМІЧНИЙ»
строком на 10 днів з процентною ставкою
5,5 % річних.

17.03.2014 року за зверненням позивачки
було достроково розірвано депозитний
договір та переведено грошові кошти на
поточний рахунок НОМЕР_1, відкритий
позичці згідно з договором
банківського НОМЕР_1 від 17.03.2014 року, та
частково проведена виплата в сумі 195
Євро, але в подальшому заяви позивачки
про отримання решти готівкових коштів
в розмірі 938,59 Євро з рахунку відповідно
до умов п.п.2.1.2 умов останнього договору
залишились без задоволення.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»
банківськими рахунками виступають
рахунки, на яких обліковуються власні
кошти, вимоги, зобов'язання банку
стосовно його клієнта і
контрагентів, та які дають можливість
здійснювати переказ коштів за
допомогою банківських платіжних
інструментів. Відповідно до положень
цієї статті операції за рахунком - це
сукупність банківських операцій по
зарахуванню, видачі або перерахуванню
грошових коштів. При цьому під видачею
розуміється операція по списанню
грошових коштів із рахунка клієнта і
видача їх готівкою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
платіжні системи та переказ грошей в
Україні» основними видами рахунків,
залежно від їх призначення, є поточні
та депозитні (вкладні) рахунки.

Поточним рахунком визнається рахунок,
що відкривається банком клієнту на
договірній основі для зберігання
грошей та для здійснення усіх видів
операцій за цим рахунком відповідно до
умов договору та вимог законодавства
України.

Поточні рахунки відкриваються
фізичним особам для зберігання коштів,
отримання готівки та проведення
безготівкових рахунків у національній
валюті з юридичними та іншими
фізичними особами.

Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1068 ЦК України
банк зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка. Банк
зобов'язаний за розпорядженням клієнта
видати або перерахувати з його рахунка
грошові кошти в день надходження до
банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Статтею 1074 ЦК України
передбачено, що обмеження прав клієнта
щодо розпорядження грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду у випадках, встановлених
законом.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 16 ЦК України у
разі порушення цивільного права, особа
має право на його захист шляхом
примусового виконання обов'язку в
натурі.

Таким чином, беручи до уваги факт
неналежного виконання відповідачем
зобов'язань за договором банківського
рахунку НОМЕР_1 від 17.03.2014 року, суд
приходить до висновку про законність
та обґрунтованість вимог позивачки про
стягнення з ПАТ «Міський Комерційний
Банк» на її користь грошових коштів у
розмірі 938,59 Євро, еквівалент за курсом
НБУ становить 15022,76 грн.

Щодо вимоги позивачки про зобов'язання
відповідача повернути грошові кошти у
10 денний термін з дати вступу рішення в
законну силу, то їх слід залишити без
задоволення, оскільки судом не
встановлюється строк виконання
рішення, а права позивачки поновлені
шляхом стягнення грошових коштів з
відповідача.

Керуючись ЗУ «Про банки і банківську
діяльність», ст.ст. 509, 526, 527, 530, 610, 611, 1058,
1060, 1061, 1066, 1068, 1074, ЦК України, Договором
банківського НОМЕР_1 від 17.03.2014 року,
ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» про стягнення суми
банківського вкладу задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь ОСОБА_1 938,59 Євро, еквівалент
за курсом НБУ становить 15022,76 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: