АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/5250/13-ц 22-ц/774/1834/К/14
Справа № 216/5250/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/768/К/14
суддя Бондарєва О.І.
Категорія - 46 ( ІУ )
Суддя-доповідач - Чорнобук
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Чорнобук В.І.

суддів: Остапенко В.О.,
Ляховської І.Є.

при секретарі: Бевзі М.О.

розглянула відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 14
лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, з залученням третьої
особи без самостійних вимог Публічне
акціонерне товариство "Укрсиббанк" про
розподіл майна подружжя та за
зустрічним уточненим позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, з залученням третьої особи
без самостійних вимог Публічне
акціонерне товариство "Укрсиббанк", про
визнання майна об'єктом спільної
сумісної власності подружжя та його
поділ.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи :

позивач -ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4;

представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_5.

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовною заявою про розподіл
спільного майна подружжя і після
неодноразового уточнення позовних
вимог просив суд виділить йому у
власність: автомобіль Сузукі Гранд
Вітара, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1; 1/2 частину нежитлової будівлі,
магазину з продажу будівельних
матеріалів, що знаходиться за адресою:
місто Кривий Ріг, АДРЕСА_1, та
складається з нежитлової будівлі "А-1",
загальною площею 701,1 кв.м., паркану №1,
замощення І;

Визнати за ОСОБА_2 : домоволодіння
АДРЕСА_2, у місті Кривому Розі, яке
складається з житлового будинку "А-1",
бойлерної "Д", гаражу "Ж", бані "З",
огорожі №1-2, вимощення; 2/3 частин
домоволодіння АДРЕСА_3, у місті Кривому
Розі, що складається з глинобитного
обкладеного цеглою житлового будинку
"А-1", житловою площею 59,6 кв.м., кам'яного
житлового будинку "Б-1", житловою площею
31,5 кв.м., сараю "В", гаражу "Г", погрібу "Д",
гаражу "Ж", літнього душу "З", гаражу "Л",
сараю "Е", огорожі №1;

При поділі майна ОСОБА_3 просив
врахувати кредит, отриманий ним на
потреби сім'ї.

Також просив стягнути компенсацію на
його користь у розмірі 636 726 грн., 10 000
грн. - витрат на правову допомогу, та 3 441
грн. - судового збору.

У листопаді 2013 року відповідач ОСОБА_2,
звернулась до суду із зустрічним
позовом, який з урахуванням проведених
експертиз уточнила заявою про
зменшення позовних вимог в редакції
від 14.11.2013 року. Згідно її вимог, слід
при ухваленні рішення виходити з
середньоарифметичного розміру
вартості майна, визначених
експертизами. Просила суд визнати
спільною сумісною власністю її та
ОСОБА_3:

-2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_3, у
місті Кривому Розі, ринковою вартістю 92
116, 50 грн. ((94 917 + 89 316):2);

- домоволодіння АДРЕСА_2, у місті
Кривому Розі, ринковою вартістю 738 745
грн. ((753 780 + 723 710):2);

-1/2 частину нежитлової будівлі,
магазину з продажу будівельних
матеріалів, що знаходиться за адресою:
місто Кривий Ріг, АДРЕСА_1, ринковою
вартістю 978 811 грн. ((999 357 + 958 265) :2);

- автомобіль Сузукі Гранд Витара,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
вартістю, визначеною ОСОБА_3, з якою
вона погоджується - 110 000 грн.

Визнати частки у спільній
сумісній власності, рівними, по 1/2
частині кожному з них; Визнавши за
ОСОБА_3 право власності на:

- 2/5 частини нежитлової
будівлі-магазину з продажу будівельних
матеріалів, що знаходиться за адресою:
м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1;

- 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_3, у
місті Кривому Розі;

автомобіль Сузукі Гранд Вітара,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1;

Визнавши за ОСОБА_2 право власності на:

- 1/10 частину нежитлової
будівлі-магазину з продажу будівельних
матеріалів, що знаходиться за адресою:
м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1;

- домоволодіння АДРЕСА_2 у місті
Кривому Розі;

Стягнути з ОСОБА_3 на її користь
грошову компенсацію у вартості
присудженого майна у розмірі 50 654,50 грн.,
та витрат на судовий збір - 3 441 грн.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 14
лютого 2014 року первісний позов ОСОБА_3
та зустрічний позов ОСОБА_2 - задоволено
частково.

Визнано спільною сумісною власністю
ОСОБА_3 та ОСОБА_2: 1/2 частину нежитлової
будівлі - магазину з продажу
будівельних матеріалів, розташованого
за адресою: місто Кривий Ріг, АДРЕСА_1,
що складається з нежитлової будівлі
"А-1", загальною площею 701,1 кв.м., паркан
№1, замощення І, ринковою вартістю 978811,
00 грн.

домоволодіння АДРЕСА_2, у місті Кривому
Розі, яке складається з житлового
будинку "А-1", бойлерної "Д", гаражу "Ж",
бані "З", огорожі №1-2, вимощення 1,
ринковою вартістю 738 745 грн.;

2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_3, у
місті Кривому Розі, яке складається з
глинобитного обложеного цеглою
житлового будинку "А-1", житловою площею
59,6 кв.м., кам'яного житлового будинку
"Б-1", житловою площею 31,5 кв.м., сараю "В",
гаражу "Г", погрібу "Д", гаражу "Ж",
літнього душу "З", гаражу "Л", сараю "Е",
огорожі №1, ринковою вартістю 92 116,50
грн.;

автомобіль "Сузукі Гранд Витара",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
вартість погоджена сторонами у розмірі
110 000 грн.;

боргові зобов'язання за Кредитним
договором №00 від 06.11.2006 року,
укладеного між АКІБ "УкрСиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
"УкрСиббанк" та ОСОБА_3, загальним
розміром 1 032 311,90 грн.;

Визнано частки у спільній сумісній
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - рівними, по
1/2 частині, кожному з них.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на
наступне майно:

- 1/2 частину нежитлової будівлі -
магазину з продажу будівельних
матеріалів, розташованого за адресою:
місто Кривий Ріг, АДРЕСА_1, що
складається з нежитлової будівлі "А-1",
загальною площею 701,1 кв.м., паркан №1,
замощення І;

- автомобіль "Сузукі Грнад Витара",
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
вартістю 110 000 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
наступне майно:

- домоволодіння АДРЕСА_2, у місті
Кривому Розі, яке складається з
житлового будинку "А-1", бойлерної "Д",
гаражу "Ж", бані "З", огорожі №1-2,
вимощення 1, ринковою вартістю

- 2/3 частин домоволодіння АДРЕСА_3, у
місті Кривому Розі, яке складається з
глинобитного обложеного цеглою
житлового будинку "А-1", житловою площею
59,6 кв.м., кам'яного житлового будинку
"Б-1", житловою площею 31,5 кв.м., сараю "В",
гаражу "Г", погрібу "Д", гаражу "Ж",
літнього душу "З", гаражу "Л", сараю "Е",
огорожі №1,.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію у розмірі 645 130 грн.
70 коп.; 3 300 грн. - витрат на правову
допомогу .

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 та зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24
квітня 2014 року рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 14 лютого 2014 року в
частині визнання спільною сумісною
власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 боргових
зобов'язань за Кредитним договором
№00 від 06.11.2006 року, укладеного між
АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником
якого є ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3,
загальним розміром 1 032 311,90 грн. та в
частині стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 грошову компенсацію у розмірі 645
130 грн. 70 коп. скасовано та ухвалено в
цій частині нове рішення.

Відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні
позовних вимог в частині визнання
спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 боргових зобов'язань за
Кредитним договором №00 від 06.11.2006
року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
"УкрСиббанк" та ОСОБА_3, загальним
розміром 1 032 311,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію у розмірі 257 949
(двісті п'ятдесят сім ) грн. 50 коп.

В іншій частині рішення суду залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 09 липня 2014 року
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 квітня
2014 року скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про зміну рішення суду в
частині стягнення з неї на користь
ОСОБА_3 компенсації в розмірі 645 130 грн. 70
коп. та витрат на правову допомогу та
просить стягнути з неї компенсацію в
розмірі 257949 грн. 50 коп., оскільки саме ця
сума складає різницю вартості
присудженого майна кожному з подружжя,
та скасувати рішення суду в частині
стягнення з неї заборгованості за
кредитним договором посилаючись на ті
обставини, що кредитні кошти бралися
ОСОБА_3 на потреби підприємницької
діяльності, а не на потреби сім'ї.

Крім того судом не розподілено судові
витрати по справі та не обґрунтовано
розмір стягнутих витрат на правову
допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Вищезазначеним вимогам рішення суду в
повному обсязі не відповідає.

Судом встановлено, що з 25.10.1996 року
сторони по справі перебували у
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 29 лютого 2012 року було
розірвано (том 1 а.с.9-10). Від шлюбу
сторони мають двох дітей, один з яких
ІНФОРМАЦІЯ_1, є неповнолітнім.

У період подружнього життя, сторонами
було придбано:

- 1/2 частина нежитлової будівлі,
магазин з продажу будматеріалів,
розташований за адресою: місто Кривий
Ріг, АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про
право власності /ЯЯЯ №966828/26.09.2006/ видане
згідно рішення виконавчого комітету
Криворізької міської ради за №574 від
20.09.2006 року, про що у книзі 14 "Н"-250, за
номером 6450 зроблено відповідний запис,
ринковою вартістю 978 811 грн.;

- домоволодіння АДРЕСА_2, у місті
Кривому Розі, яке у цілому складає:
цегляний житловий будинок А-1, житловою
площею 54,3 кв.м., загальною площею 82,4
кв.м., шлакоблочної літньої кухні Б,
кам'яного погребу В, цегляного сараю Д,
цегляного гаражу Е, паркану №1,
замощення І, ринковою вартістю 738 745
грн.;

- 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_3 у
місті Кривому Розі, яке у цілому
складає: глинобитного обкладеного
цеглою житлового будинку А-1, житловою
площею 59,6 кв.м., кам'яного житлового
будинку Б-1, житловою площею 31,5 кв.м.,
шлакоблочного сараю В, шлакоблочного
гаражу Г, цегляного погрібу Д,
шлакоблочного гаражу Ж, дощатого
літнього душу З, шлакоблочного гаражу
Л, дощатого сараю Е, забору №1, калиток
№2,3, ринковою вартістю 92 116, 50 грн.;

- транспортний засіб Сузукі Гранд
Вітара, тип легковий універсал -В, номер
шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, чорного
кольору, державний реєстраційний номер
НОМЕР_4 вартістю 110 000 грн.;

Загальна вартість придбаного
нерухомого та рухомого майна становить
1 919 672,50 грн., отже ? частина вартості
спільного майна складає - 959 836, 25:

Згідно умов Договору про надання
споживчого кредиту №0, укладеного
06.11.2006 року, між АКІБ "УкрСиббанк" та
ОСОБА_3, тобто в період шлюбу з ОСОБА_9,
останній отримав кредитні кошти, в
іноземній валюті, у розмірі 291 790
дол.США, під 12,3% річних, строком
користування до 06.11.2017 року, що
підтверджується копією укладеного
Договору.

Станом на 15.11.2013 року, залишок основної
кредитної заборгованості дорівнює 79
112,67 дол.США, що підтверджується
довідкою банка, вих.№54-4451/1804.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 та зустрічні позовні вимоги
ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з
того, що придбане подружжям ОСОБА_2 під
час шлюбу майно підлягає розподілу між
ними, у тому числі підлягають розподілу
зобов'язання за кредитним договором
№0 від 07.11.2006 року.

Колегія суддів частково погоджується
із висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з вимогами частини 1 статті 303
ЦПК України і зважаючи на роз'яснення,
викладені в п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008
р., - під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, а тому колегією
суддів не перевіряється правильність
висновків суду та законність рішення
суду в частині визнання спільною
сумісною власністю подружжя майна (а
саме ? частини нежитлової будівлі по
АДРЕСА_1 в м. Кривому Розі, автомобіля
Сузукі Гранд Вітара, тип легковий
універсал -В, номер шасі (кузова, рами)
НОМЕР_3, чорного кольору, державний
реєстраційний номер НОМЕР_4,
домоволодіння АДРЕСА_2 м. Кривому Розі
та 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_3 в м.
Кривому Розі), його вартості та поділу в
натурі, оскільки позиція з переліку
спірного майна, його вартості та
розподілу сторонами погоджена.

Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України якщо
одним із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно із ч.4 ст.65 СК України договір,
укладений в інтересах сім'ї, створює
обов'язки для подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

З аналізу вищезазначених норм
вбачається, що дружина і чоловік
незалежно від припинення шлюбу мають
рівні права та обов'язки щодо спільно
нажитого у шлюбі майна, оскільки
розірвання шлюбу не звільняє подружжя
від зобов'язань за кредитом.

У відповідності до п.п.23,24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року №11 "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", вирішуючи спори між
подружжям про майно, необхідно
встановити обсяг спільно нажитого
майна, наявного на час припинення
спільного ведення господарства,
з'ясовувати джерело та час його
придбання. При поділі майна також
враховуються борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст. 65 СК
України).

Як вбачається з матеріалів справи з
25.10.1996 року сторони по справі
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який розрізано рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 29 лютого 2012 року .

06 листопада 2006 року між АКІБ
"УкрСиббанк" та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір №0, та надано
позичальнику кредит у розмірі 291 790
доларів США, під 12,3% річних, строком
користування до 06.11.2017 року (т.1 а.с. 23 - 25)

Відповідно до п.1.1кредитного договору
Банк зобов`язується надати
позичальнику, а позичальник
зобов`язується прийняти, належним
чином використовувати і повернути
банку кредит в іноземній валюті в сумі
291 790 доларів США.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору
кредит надається позичальнику для його
особистих потреб (безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю або виконанням обов'язків
найманого працівника) а саме: на
споживчі потреби.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3. вимог кредитного договору між
АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_2
укладено договір поруки № П/2 від
06.11.2006 року (т.1 а.с. 22).

Згідно заяви ОСОБА_2 надала своєму
чоловіку ОСОБА_3, згоду на передачу в
іпотеку набутої за сумісні кошти
майно, а саме: 1/2 частку нежитлової
будівлі, магазин з продажу
будматеріалів, розташований за
адресою: місто Кривий Ріг, АДРЕСА_1.
придбаного в період шлюбу. З умовами
кредитного договору та договору
іпотеки ознайомлена, та нею
засвідчено, що ці договори укладаються
в інтересах сім`ї . Зміст ст.ст. 60, 65 СК
України їй нотаріусом роз'яснено.(т.
2а.с. 18)

Відповідно до ст.. 520 ЦК України боржник
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою (переведення боргу) лише
за згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом

Як вбачається з матеріалів справи АТ
«УкрСиббанк» не надав згоди на
переведення боргу за договором про
надання споживчого кредиту № 0
від 06.11.2006 року на ОСОБА_2. ОСОБА_3
питання про переведення боргу на іншу
особу перед АТ «УкрСиббанк» не
порушував. З чого вбачається, що
правові підстави для переведення боргу
за договором про надання споживчого
кредиту на іншу особу відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що грошові кошти за
кредитним договором №0 від 07.11.2006
року були взяті ОСОБА_3 в період шлюбу, а
тому при поділі майна повинні
враховуватись також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім`ї відповідно до
вимог ч.4 ст. 65 СК України.

Як встановлено у суді першої інстанції
кредитні кошти ПАТ «УкрСиббанк», яке є
правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», не
повернуті. Станом на 15.11.2013 року,
залишок основної кредитної
заборгованості становить 779 112, 67
доларів США.

Як встановлено судом і вбачається
з матеріалів справи, рішенням
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 14 лютого 2014 року за
ОСОБА_3 визнано майно вартістю 1 088 811
грн., а за ОСОБА_2 майно вартістю 830 861, 50
грн.

Таким чином, загальна вартість
спільного майна подружжя становить 1 919
672, 50 грн.(1 088 811 грн. + 830 861, 50 грн.),
ідеальна частка кожного з подружжя
становить 959 836, 25 грн.

ОСОБА_3 після припинення шлюбних
відносин з ОСОБА_2 у період з 08.09.2011 року
по 11.11.2013 року особисто сплатив за
кредитним зобов'язанням 29 120, 46 доларів
США, що еквівалентно 253 580, 97 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, за необхідне визнати
спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 - 253 580 грн. 97 коп. виконаних
ОСОБА_3 у період з 08.09.2011 року по 11.11.2013
року кредитних зобов'язань за
Кредитним договором №00 від
06.11.2006 року.

При цьому, колегія суддів виходить з
того, що у випадку укладення одним з
подружжя кредитного договору в
інтересах сім`ї, подружжя є солідарними
боржниками за цим договором, тому один
із подружжя, який виконав зобов'язання,
що виникло з кредитного договору, має
право пред'явити вимогу до іншого про
відшкодування ? частини сплачених за
кредитним договором коштів.

Таким чином, частка кожного з подружжя
сплачених за кредитним договором
коштів становить 126 790, 49 грн. ( 253 580, 97
грн./2 )

Різниця вартості присудженого майна
кожного з подружжя становить 257 949, 50
грн. таким чином ОСОБА_3 повинен
платити на користь ОСОБА_2 128 974, 75 грн.
(257 949, 50 грн./2)

З огляду на вищевикладене колегія
суддів приходить до висновку, що на
користь ОСОБА_2 підлягає стягненню
грошова компенсація в рахунок різниці
вартості присудженого майна та
виконаних боргових зобов'язань за
кредитним договором у розмірі 2 184 грн. 26
виходячи з: (128.974, 75 грн. кошти які
повинні бути сплачені ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 - 126 790.49 грн. частка
ОСОБА_2 боргових зобов'язань по
кредитному договору).

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволені яких позивачеві
відмовлено.

Як убачається із останньої уточненої
позовної заяви ОСОБА_3 та рішень суду,
його позовні вимоги фактично
задоволені, розподіл майна відбувся
так, як того вимагав ОСОБА_3, окрім
розміру стягнутої компенсації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 правомірно
стягнуті витрати на правову допомогу,
які документально ним підтверджені, що
спростовує доводи апеляційної скарги в
цій частині.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду в частині
визнання спільною сумісною власністю
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 боргових зобов'язань
за Кредитним договором №00 від
06.11.2006 року, укладеного між АКІБ
"УкрСиббанк", правонаступником якого є
ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3, загальним
розміром 1 032 311,90 грн. та в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошової компенсації у розмірі 645 130
грн. 70 коп. підлягає скасуванню з
ухваленням, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України, в цій частині нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог ОСОБА_3, до ОСОБА_2 в цій
частині

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст.
313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 14
лютого 2014 року в частині визнання
спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 боргових зобов'язань за
Кредитним договором №00 від 06.11.2006
року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
"УкрСиббанк" та ОСОБА_3, загальним
розміром 1 032 311,90 грн. та в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію у розмірі 645 130 грн.
70 коп. скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання
спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 боргових зобов'язань за
Кредитним договором №00 від 06.11.2006
року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
"УкрСиббанк" та ОСОБА_3, загальним
розміром 1 032 311,90 грн. задовольнити
частково.

Визнати спільною сумісною власністю
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - 253 580 грн. 97 коп.
виконаних ОСОБА_3 у період з 08.09.2011 року
по 11.11.2013 року кредитних зобов'язань за
Кредитним договором №00 від 06.11.2006
року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
грошову компенсацію в рахунок різниці
вартості присудженого майна та
виконаних боргових зобов'язань за
кредитним договором у розмірі 2 184 грн.
26 коп.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: