АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2919/2014
І інстанції Гонтар Д.О.
Доповідач Приходько Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2014 року жовтня місяця 09 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого : Приходько Л.А.

Суддів : Бездрабко В.О.

Борка А.Л.

при секретарі : Сидоренко І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 04 вересня 2014 року у
справі

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа:
Виконавчий комітет Дніпровської у м.
Херсоні ради про усунення перешкод у
вихованні та вільному спілкуванні з
дитиною, визначення способу участі
батька у виховані дитини,

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2
посилаючись на те, що до січня 2012 року
він з відповідачкою перебував у шлюбі,
від якого у них народилась дитина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року. На підставі
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 11.04.2013 року визначено
місце проживання дитини разом з
відповідачкою. Відповідачка чинить
перешкоди у спілкуванні його з дитиною
у зв'язку із чим він позбавлений
можливості брати участь у вихованні
дитини. Просить зобов'язати
відповідача не перешкоджати йому брати
участь у вихованні та вільному
спілкуванні з донькою, та визначити
наступні способи його участі у
вихованні доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
року, особисте спілкування: побачення
три дні на тиждень: з п'ятниці по неділю
з 9.00 год. ранку п'ятниці до 17.00 год.
неділі, за його місцем проживання;
спільний відпочинок влітку протягом
одного місяця разом із батьком за
місцем проживання батька із правом
виїзду з міста Херсона в межах
території України для спільного
відпочинку; необмежене спілкування з
донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року
особисто, засобами телефонного,
поштового, електронного та іншого
засобу зв'язку, що не передбачають
безпосереднього фізичного спілкування
між батьком та донькою; у разі, якщо
святкові дні припадають на день
побачення ОСОБА_3 з донькою або цей день
передує дню побачення, або є наступним
після нього, то такі дні донька
проводить з батьком, в день побачення
ОСОБА_3 з донькою, він має право
забирати доньку з дому/дитячого
садочка/школи особисто. Зобов'язати
ОСОБА_2, за два дні до дня його зустрічі
з донькою, надати йому точну інформацію
щодо фактичного місця навчання,
проживання, перебування дитини, у разі
настання таких змін, повідомити про це
позивача особисто на наступний день з
дня настання таких обставин, та
вирішити питання щодо відшкодування
судових витрат.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 04 вересня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати
ОСОБА_3 брати участь у вихованні та
вільному спілкуванні з ОСОБА_4.
Встановлено наступні способи участі
ОСОБА_3 у вихованні доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також час їхнього
спілкування: через тиждень з 11.00 год.
суботи до 17.00 годин неділі, спільний
відпочинок влітку упродовж одного
місяця разом з батьком з правом виїзду
з м. Херсона в межах території України.
Зобов'язано ОСОБА_2 повідомляти
письмово ОСОБА_3 про кожну зміну адреси
проживання та перебування малолітньої
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року з обов'язковою
вказівкою адреси нового місця
проживання або перебування останньої.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. В іншій частині позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, та на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в
задоволені позовних вимоги.

Під час розгляду справи ОСОБА_2
апеляційну скаргу підтримала за
обставинами викладеними у скарзі.
Просила рішення суду скасувати, та
ухвалити нове рішення, яким відмовити
ОСОБА_3 в задоволені позовних вимог в
повному обсязі.

Заперечуючи проти апеляційної скарги
відповідач ОСОБА_3, та його представник
ОСОБА_6, зазначили, що на їх думку
рішення суду є законним та
обґрунтованим. Просили апеляційну
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін.

Представник виконавчого комітету
Айралова Л.М. заперечувала проти
апеляційної скарги ОСОБА_2, просила
апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін, зазначивши, що
обраний судом спосіб участі батька у
вихованні доньки відповідає інтересам
дитини.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймають участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з
матеріалів справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
свідчить свідоцтво про народження
видане 16.12.2008 року Міським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Головного управління юстиції у
Херсонській області, актовий запис №
1183 .

19.03.2014 року ОСОБА_2 змінила прізвище на
ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про
шлюб видане Виконавчим комітетом
Зеленівської селищної ради
Дніпровського району м. Херсона,
актовий запис № 4.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Херсона від 11.04.2013 року визначено
місце проживання дитини разом з ОСОБА_2

Дитина проживає разом зі своєю матір'ю
за її місцем проживання, що було
підтверджено висновком виконавчого
комітету Дніпровської районної у місті
Херсоні ради від 11.08.2014 року № 2-49/1861,
актом обстеження житлово-побутових
умов від 08.08.2014 року, та не
заперечувалось сторонами у справі.

Мати дитини, відповідачка у справі,
перешкоджає ОСОБА_3 у спілкуванні з
донькою ОСОБА_4, та у її вихованні
ігнорує прохання щодо зустрічей
позивача з дочкою. Під час розгляду
справи в суді апеляційної інстанції,
відповідачка не заперечувала
зазначеного факту, зазначивши, що, на її
думку, зустрічі дитини з батьком
можливі лише в її присутності, оскільки
дитина за час, що проживає разом з нею,
забула батька, крім того визначений
судом спосіб спілкування та виховання
дитини позивачем, на її думку, не
враховує особливості віку дитини та її
стать.

Вимогами ст.141 Сімейного кодексу
України передбачено, що мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Виходячи з положень ст.157 СК України,
той з батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Відповідно до ст. 158 СК України за
заявою матері, батька дитини орган
опіки та піклування визначає способи
участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею того з батьків, хто
проживає окремо від неї. Рішення про це
орган опіки та піклування постановляє
на підставі вивчення умов життя
батьків, їхнього ставлення до дитини,
інших обставин, що мають істотне
значення. Рішення органу опіки та
піклування є обов'язковим до виконання.

Згідно зі ст. 19 СК України звернення за
захистом до органу опіки та піклування
не позбавляє особу права на звернення
до суду.

Відповідно до ст.159 Сімейного кодексу
України якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутись до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо)
місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

Відповідно до положень ст.15 Закону
України «Про охорону дитинства» дитина
яка проживає окремо від батьків або
одного з них, має право на підтримання з
ними регулярних особистих стосунків та
прямих контактів.

Виконавчий комітет Дніпровської у м.
Херсоні ради, орган опіки та піклування
за результатами проведених бесід з
батьками, із врахуванням віку дитини
надав письмовий висновок про спосіб
участі ОСОБА_3 у вихованні дитини №
2-49/1861 від 11.08.2014, яким запропоновано
визначити наступний порядок
спілкування ОСОБА_3 з малолітньою
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2: через тиждень з 11:00
години суботи до 17:00 години неділі;
спільний відпочинок влітку у продовж
одного місяця разом з батьком з правом
виїзду з м. Херсона в межах території
України; спілкування батька з донькою
особисто засобами телефонного,
поштового, електронного зв'язку.

Частково задовольняючи позовні вимоги
та визначаючи спосіб участі позивача у
вихованні дитини шляхом встановлення
часу їхнього спілкування через тиждень
з 11:00 години суботи до 17:00 години неділі
та спільний відпочинок влітку упродовж
одного місяця разом з батьком з правом
виїзду з м. Херсона в межах території
України, суд першої інстанції виходив з
того, що зазначений спосіб участі
позивача у вихованні доньки повністю
відповідає можливості дитини в повній
мірі сприйняти спілкування кожного з
батьків та отримати від цього достатню
кількість виховних заходів кожного з
них в такому ритмі, який забезпечить
участь кожного батька в процесі
навчання, додаткових заняттях,
спілкуванні поза годинами навчального
процесу. Даний спосіб надасть
можливість батькам піклуватись про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток з визначенням
достатнього часу для цього.

Спосіб участі позивача у вихованні
дитини, обраний судом, відповідає
інтересам малолітньої дитини та не
суперечить вимогам законодавства.
Посилання відповідачки на можливий
негативний влив позивача на дитину
ґрунтуються лише на її припущеннях та
не підтверджуються будь-якими
доказами.

Враховуючи той факт, визнаний під час
розгляду спору сторонами у справі, що
дитина тривалий час, до визначення
місця її проживання з матір'ю,
проживала разом з батьком (без матері),
який нею опікувався незважаючи на її
малолітній вік та її стать і проживання
з батьком не мало будь-яких негативних
наслідків для дитини, доводи апелянта
про те, що судом не врахований вік та
стать дитини при визначенні способу
участі позивача у вихованні дитини не
спростовують висновку суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази неправомірної поведінки
позивача відносно відповідачки чи
дитини, зловживання ним алкогольними
напоями або наркотичними засобами.

Доводи апелянта про те, що побачення
позивача з дитиною повинні відбуватися
лише в присутності матері не знайшли
підтвердження під час розгляду справи.
Колегія суддів вважає, що побачення
позивача з дитиною в присутності
відповідачки може зашкодити інтересам
дитини, враховуючи неприязні стосунки
які склались між сторонами. Будь-яких
підстав для обумовлення побачень
позивача з дитиною в присутності іншої
особи колегія суддів не вбачає.

Наведені відповідачем обставини
можуть бути вирішені шляхом
домовленості між сторонами та не є
підставою для обов'язкової присутності
матері під час спілкування батька з
дитиною.

За таких обставин, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку щодо
задоволення позову ОСОБА_3 та
визначення вказаного в рішенні суду
способу участі батька у вихованні
малолітньої дитини сторін, що не
порушує права та інтереси малолітньої
дитини.

Питання про розподіл судових витрат
вирішено суддею з дотриманням вимог ст.
88 ЦПК України.

Суд з достатньою повнотою з'ясував
дійсні обставини справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дослідив
надані сторонами докази, яким дав
належну оцінку та постановив законне і
обґрунтоване рішення з додержанням
норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого у справі
рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 04 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :