Справа 206/6165/14-ц
Провадження 2/206/1457/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Кушнірчук Р.О.,

при секретарі
Гайдук Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Дніпропетровської
міської ради, третя особа - Восьма
дніпропетровська державна нотаріальна
контора про визнання права власності в
порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

18 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із вказаним
позовом, який обґрунтував тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина
ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася
спадщина на її частину квартири
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його син
ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася
спадщина на належну йому частину
квартири АДРЕСА_1. На час смерті ОСОБА_2
та ОСОБА_3, крім них, в спірній квартирі
були зареєстровані та проживали він та
його син від першого шлюбу - ОСОБА_4,
який не є спадкоємцем першої черги за
померлими. Квартира належить на праві
спільної сумісної власності йому,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У 1996 році
квартира була приватизована на
чотирьох осіб. В березня 2014 року від
його імені по довіреності до Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з метою отримати
свідоцтво про право на спадщину на 1/4
частину квартири після померлої ОСОБА_2
та на 1/4 частину квартири після
померлого ОСОБА_3, звернулася ОСОБА_5
25.03.2014р. постановами про відмову у
вчиненні нотаріальною дії державний
нотаріус Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
відмовила у видачі свідоцтва про право
на спадщину за законом на 1/4 частину
квартири після смерті дружини та на 1/4
частину квартири після смерті сина у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спірну квартиру.

Вказані обставини стали причиною
звернення до суду з позовом, в якому
позивач просить суд визнати за ним
право власності в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/4 частину
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 67,0
кв.м., житловою площею 39,8 кв.м. та
визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 67,0 кв.м., житловою
площею 39,8 кв.м. (а.с.2-3).

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила судові витрати залишити за
позивачем.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив
відмовити у задоволенні позовних
вимог, оскільки позивач передчасно
звернувся до суду з вказаним позовом.

Від Восьмої дніпропетровської
державної нотаріальної контори
надійшла заява про розгляд справи без
їх участі, а також копії спадкових
справ, заведених після смерті ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог з наступних підстав,
встановлених у судовому засіданні.

Суд встановив, що 26.11.1996 року
Дніпропетровською облспоживспілкою
було видано свідоцтво про право
власності на житло АДРЕСА_1, яка
належить на праві спільної власності
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Вказане свідоцтво було зареєстроване
в МБТІ в реєстровій книзі за
реєстраційним № 306п-69 (а.с.8).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 від 17 травня 2013 року (а.с.13).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3 від 3 вересня 2013 року
(а.с.14).

25 березня 2014 року Восьмою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою позивачу було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, після смерті
дружини ОСОБА_2 та на 1/4 частину
квартири після смерті сина ОСОБА_3,
оскільки в нього на руках були відсутні
правовстановлюючі документи на
квартиру (а.с.4-5).

Вказані обставини підтверджуються
копіями спадкових справ, заведених у
Восьмій дніпропетровській державній
нотаріальній конторі.

У судовому засіданні також було
встановлено, що позивач звернувся до
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська про визначення
часток в праві власності на спірну
квартиру.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 11 серпня 2014 року
(вказане рішення набрало законної сили)
визначено, що частки у спільній
сумісній власності на квартиру ОСОБА_1,
ОСОБА_4 та померлих - ОСОБА_2, ОСОБА_3 є
рівними і кожному співвласнику
належить по ? (одній четвертій) частині
квартири (а.с.46-47).

Виниклі між сторонами спірні
правовідносини регулюються нормами
Цивільного кодексу України в редакції
2003 року.

За правилами ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки
у спадщині кожного із спадкоємців за
законом є рівними.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України
передбачено, що для прийняття спадщини
встановлюється термін в шість місяців,
який починається з моменту відкриття
спадщини.

З наданих копій спадкових справ
вбачається, що позивач, як спадкоємець
за законом першої черги, звернувся до
Восьмої дніпропетровської державної
нотаріальної контори з відповідними
заявами про прийняття спадщини за
законом, однак нотаріус останній раз
постановою від 25 березня 2014 року
відмовила позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину за законом,
оскільки не було надано
правовстановлюючих документів на це
майно.

В судовому засіданні позивач пояснила,
що оригінали правовстановлюючих
документів у неї на руках відсутні, а
тому вона не може їх подати нотаріусу
для оформлення своїх спадкових прав.

Приймаючи до уваги викладене та
реальну неможливість позивача
отримати свідоцтво про право на
спадщину за законом, як спадкоємця
першої черги, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57-60, 130, 205, 208,
209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального
кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 67,0 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м.

Визнати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) право власності в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 67,0 кв.м., житловою площею 39,8 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддя:
Р.О. Кушнірчук