Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 року Центральний
районний суд міста Миколаєва у складі
головуючого судді Батченка О.В. при
секретарі Дудник Г.С., з участю
відповідача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Миколаєві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_2 до приватного нотаріуса
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання
довіреностей недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до адвоката ОСОБА_1,
просив визнати недійсними три
примірники довіреності, посвідченої
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 09
квітня 2008 року і 29 квітня 2008 року та
присудити з приватного нотаріуса
судові витрати. В обгрунтування вимог
позивач послався на ті обставини, що
під час розгляду судом іншого спору між
сторонами, в матеріалах справи ним були
виявлені три різні офіційні документи -
спірні довіреності. Як на думку
позивача, завідомо підробленими, а тому
недійсними, є дві довіреності, так як 09
квітня 2008 року він уклав з відповідачем
одну угоду про представництво своїх
інтересів з приводу оформлення прав на
нерухоме майно. За такого, недотримання
приватним нотаріусом вимог ч. 1 ст. 202 ЦК
України призвело до обмеження його
(позивача) цивільного права самостійно
визначати свого представника.

Також у лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до приватного
нотаріуса Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, просив
визнати недійсними як правочин
посвідчення відповідачем 09 квітня 2008
року довіреності на ім'я ОСОБА_1 так і
саму довіреність, зареєстровану в
реєстрі за № 446, оскільки фізичній
особі на прізвище «ОСОБА_1» він
повноважень на представництво своїх
інтересів не надавав.

Ухвалою суду від 17 вересня 2013 року
цивільні справи об'єднані в одне
провадження.

В травні 2014 року ОСОБА_2 подав уточнену
позовну заяву, в якій пред'явив вимоги
до приватного нотаріуса ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, як фізичної особи, просив
визнати недійсними правочин
посвідчення 09 квітня 2008 року приватним
нотаріусом довіреності на ім'я
«ОСОБА_1» та цю довіреність,
зареєстровану в реєстрі за № 446.
Додатково в обгрунтування позову
позивач послався на ті обставини, що
дійсно, 09 квітня 2008 року, надав
повноваження ОСОБА_1 шляхом
посвідчення довіреності на
представництво своїх інтересів з
приводу оформлення нерухомості в с.
Бакай Вознесенського району
Миколаївської області. Проте,
приватний нотаріус в порушення вимог
Закону України «Про нотаріат» та
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
посвідчила довіреність на право
представлення його (ОСОБА_2) інтересів
фізичній особі на прізвище «ОСОБА_1»,
якого такими повноваженнями він не
наділяв.

Позивач та відповідач - приватний
нотаріус Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 - в судове
засідання не з'явились. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлялись у
встановленому законом порядку.
Відповідно поданих письмових заяв
просили суд розглядати справу у їх
відсутність.

При цьому, приватний нотаріус просила
відмовити в позові за безпідставністю,
пояснивши, що дійсно, в довіреності
ОСОБА_2 від 09 квітня 2008 року, реєстровий
номер 446, нею була припущена помилка в
написанні прізвища повіреного, та що
було згодом виправлено відповідно
установленого законом порядку.
Будь-яких інших довіреностей від імені
позивача нею не посвідчувалось.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
проти позову заперечував, суду пояснив,
що існувала лише одна довіреність,
посвідчена 09 квітня 2008 року приватним
нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрована в
реєстрі за № 446, на підставі якої він
був уповноважений на право
представлення інтересів ОСОБА_2 з
приводу оформлення правовстановлюючих
документів на будівлю в с. Бакай і цю
довіреність позивач отримував
особисто в приватного нотаріуса. В той
же день, під час зустрічі з позивачем,
ним (ОСОБА_1) була виявлена описка в його
прізвищі, як повіреної особи, у зв'язку
з чим ОСОБА_2 особисто повторно
звертався до нотаріуса для внесення
відповідних виправлень. При цьому,
позивач помилково стверджує про
існування будь-яких інших
довіреностей, у тому числі, від інших
дат.

Вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши докази, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини.

Як слідує з представлених позивачем
фотокопій примірників довіреностей, 09
квітня 2008 року приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 посвідчена довіреність
за реєстровим № 446, відповідно якої
ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 бути його
представником у всіх державних,
громадських, приватних підприємствах,
організаціях та установах, незалежно
від їх підпорядкування, форм власності
і галузевої належності, у тому числі в
органах землевпорядкування та
земельних ресурсів, архітектури,
органах геодезії, взаємовідносинах з
фізичними особами з питань оформлення
належним чином правовстановлюючих
документів на будівлю, розташовану на
АДРЕСА_1.

При цьому, до тексту довіреності
внесені виправлення прізвища
повіреної особи, а саме: змінене
прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» шляхом
внесення двох письмових застережень
нотаріуса «читати: ОСОБА_1» до підпису
довірителя та в кінці посвідчувального
напису. Застереження зроблені
прописним текстом, їх можна прочитати.

В силу ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним; правочин, що
вчинюється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Згідно з абзацом 3 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
Наказом Міністерства юстиції України
№ 20/5 від 03 березня 2004 року (в редакції
від 01 січня 2008 року) дописки і
виправлення повинні бути застережені
нотаріусом перед підписом відповідних
осіб (сторін правочинів та інших осіб,
які підписали правочин, заяву та ін.) і
повторені в кінці посвідчувального
напису. При цьому, виправлення мають
бути зроблені так, щоб усе помилково
написане, а потім закреслене можна було
прочитати.

З викладеного слідує, що виправлення до
довіреності від 09 квітня 2008 року,
реєстровий № 446, на право представлення
ОСОБА_1 інтересів ОСОБА_2, застережені
нотаріусом у порядку, установленому
законом на дату їх внесення.

Крім цього, необхідною ознакою
чинності правочину є вільне
волевиявлення його учасника, що
повинне відповідати його внутрішній
волі. Як свідчать матеріали справи, і
про таке стверджує сам позивач, 09
квітня 2008 року ОСОБА_2 уповноважив саме
ОСОБА_1 бути його представником з
питань оформлення правовстановлюючих
документів на будівлю в с. Бакай
Вознесенського району Миколаївської
області.

За такого, судом не встановлено
передбачених законом підстав для
визнання довіреності від 09 квітня 20008
року, реєстровий № 446, недійсною, а тому
позов задоволенню не підлягає.

Судом також не встановлено фактів, що
свідчили б про існування між
учасниками процесу правовідносин,
пов'язаних з оформленням будь-яких
інших довіреностей на право
представлення інтересів позивача як
відповідачем ОСОБА_1 так і фізичною
особою ОСОБА_1, у тому числі таких, що
виникли в іншу дату, зокрема, 29 квітня
2008 року та у 2012 році.

Посилання позивача на існування таких
обставин суд вважає надуманими.

Так, представлена суду фотокопія
примірника довіреності, яка не містить
відповідних виправлень прізвища
повіреної особи, свідчить про те, що
вона була виготовлена до того, як були
внесені застереження, і не підтверджує
наявності інших правовідносин, ніж ті,
що вирішені судом.

Не є доказом недійсності спірного
правочину і те, що в представлених суду
фотокопіях довіреностей рукописні
застереження приватного нотаріуса
вписані у різних місцях друкованого
тексту. Це доводить лише те, що дані
фотокопії зняті з різних примірників
однієї і тієї самої довіреності, у тому
числі, з примірника, що знаходиться на
зберіганні в приватного нотаріуса, з
дублікату, тощо.

Таким чином, позов задоволенню не
підлягає.

У зв'язку з відмовою в позові судові
витрати позивача присудженню за
рахунок відповідачів також не
підлягають. Відомостей про судові
витрати відповідачів матеріали справи
не містять.

Керуючись ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути
подано до апеляційного суду
Миколаївської області через
Центральний районний суд м. Миколаєва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
О.В.
Батченко