АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-7968567
Головуючий у 1 інстанції - Ульяновська
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 30 квітня 2014 року

в справі за поданням Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
своїх зобов'язань,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року старший державний
виконавець ВДВС Святошинського РУЮ в м.
Києві звернулась до суду із поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_1, зазначаючи, що
на виконанні у ВДВС Святошинського РУЮ
у м. Києві перебуває виконавчий
лист Тетіївського районного суду
Київської області від 29.07.2009 р. про
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 Боржник ухиляється від
виконання рішення суду, на виклики
державного виконавця не з'являється,
заборгованість не сплачує.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 30.04.2014 року у задоволенні
подання ВДВС Святошинського РУЮ в м.
Києві відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду старший
державний виконавець ВДВС
Святошинського РУЮ в м. Києві подала
апеляційну скаргу та посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права просить ухвалу суду скасувати та
ухвалити нову якою задовольнити
подання.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що суд
першої інстанції не з'ясував всіх
обставин по справі та не дослідив
матеріали виконавчого провадження.

В засідання суду апеляційної інстанції
особи, які беруть участь у розгляді
справи не з'явились. Про місце та час
розгляду справи повідомлені належно,
причини неявки в судове засідання не
повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК
неявка сторін, або інших осіб,які
беруть участь у справі,належним чином
повідомлених про час та місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши апеляційну скаргу, в межах
її доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» (з
подальшими змінами) регулює порядок
здійснення права громадян України на
виїзд з України і в'їзд в Україну,
порядок оформлення документів для
зарубіжних поїздок, визначає випадки
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за
ухвалою суду тимчасове обмеження
виїзду за кордон боржника до виконання
рішення суду.

Так, відповідно до п.2 ч. 1 ст.6 цього
Закону, громадянинові України у
випадку, якщо діють неврегульовані
договірні зобов'язання, то до виконання
зобов'язань або розв'язання спору може
бути відмовлено у видачі паспорта для
виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», громадянинові
України, який має паспорт, у випадках,
передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може
бути тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон або у вказаних випадках паспорт
може бути тимчасово затримано чи
вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для
тимчасових обмежень у праві виїзду
громадян України за кордон, до
громадянина в залежності від наявності
чи відсутності паспорта для виїзду за
кордон застосовується: відмова у
видачі паспорта; відмова у виїзді за
кордон; тимчасове затримання чи
вилучення паспорта для виїзду за
кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, а громадянинові України, який
має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон.
Зазначеною статтею не передбачено
здійснення таких дій як встановлення
тимчасового обмеження судом права
виїзду громадянина за межі України.

Право державного виконавця на
звернення з поданням до суду про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання, покладених на
нього рішенням суду, зобов'язань, тобто
наявність лише самого зобов'язання не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за кордон..

За результатами розгляду подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, яке розглядається в порядку
ст. 377-1 ЦПК України, судом виноситься
ухвала. При цьому, порядок тимчасового
обмеження у праві виїзду, за меж;
України регулюється Законом України
«Про порядок виїзду з України та в'їзду
в У країн) громадян України»,
відповідно до якого не передбачено
обмеження в праві виїзду за меж:
України за ухвалою суду.

Відмовляючи в задоволенні подання
державного виконавця, суд першої
інстанції виходив з того, що суб'єкт
подання не надав доказів того, що
боржник має паспорт громадянина
України для виїзду за кордон
(закордонний паспорт) і відповідно має
реальну можливість виїхати за межі
України, і у поданні відсутні
документи, які б свідчили про
здійснення відповідних виконавчих дій
щодо сплати боржником суми
заборгованості

Таких висновків суд дійшов після
повного, всебічного і об'єктивного
з'ясування дійсних обставин справи, з
огляду на що ухвала відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, є
законною і підстав для її скасування
не вбачається.

У зв'язку з наведеним, порушень
процесуального законодавства при
вирішенні судом питання про відкриття
провадження у справі колегія не убачає.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі та на
правильність висновків суду не
впливають.

Згідно ст. 312 ЦПК України розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 30 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касайційному в касаційному не підлягає
.

Головуючий

Судді