Комінтернівський районний суд
Справа № 504/3192/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:
судді
Доброва П.В.,

при секретарі Омелюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Комінтернівське
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Чорноморської
селищної ради Комінтернівського
району Одеської області про скасування
державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до
суду з позовом до Чорноморської
селищної ради Комінтернівського
району Одеської області про скасування
державної реєстрації за ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 права власності на квартиру
АДРЕСА_1, зазначивши в обґрунтування
позову, що 13.12.2000 року ними отримано
свідоцтво про право власності на житло,
а саме: на квартиру АДРЕСА_1. Дане
свідоцтво було зареєстровано в
Комінтернівському РБТІ 19.01.2001 року.
Приватизована ними квартира є
однокімнатною і має жилу площу 18.6 кв.м.,
що значно нижчі встановленої житловим
законодавством мінімальної норми
житлової площі на кожного члена сім'ї,
яка повинна бути не менше ніж 13,65 кв.м.
На момент приватизації квартири їм
ніхто не роз'яснив наслідки
приватизації. На теперішній час, через
дуже малу житлову площу квартири,
проживання в неї трьох дорослих різної
статі людей стало неможливо, а встати
на квартирний облік для поліпшення
житлових умов вони не можуть в зв'язку з
тим, що в них є житлова площа у
приватній власності. Рішенням
Комінтернівського районного суду
Одеської області від 07 квітня 2014 року у
цивільній справі № 504/4367/13-ц було
скасувано розпорядження № 788 від 13.12.2000
року органу приватизації
квартирно-експлуатаційної частини
Південного оперативного командування
про передачу квартири АДРЕСА_1 у
власність в рівних частинах ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, та визнано недійсним
свідоцтво про право власності на житло
від 13.12.2000 року, що видано
Квартирно-експлуатаційною частиною
Південного оперативного командування
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на квартиру
АДРЕСА_1. В Чорноморській селищній раді,
куди вони зверталися за скасуванням
приватизації та скасування за ними
державної реєстрації права власності
на вказану квартиру, їм пояснили, що
вони не можуть самостійно скасувати
розпорядження органу приватизації та
скасування за ними державну реєстрацію
права власності на квартиру, на
підставі чого вони вимушені були
звернутися до суду з позовом.

В судове засідання позивачі не
з'явились, направивши до суду заяви про
підтримання позовних вимог та розгляд
справи за їх відсутність.

Представник відповідача -
Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області, в судове засідання не з'явився,
але направив до суду заяву про розгляд
справи за їх відсутність.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступними підставами.
Судом установлено, що позивачами
набуто право власності на квартиру
АДРЕСА_1, шляхом її приватизації.

Порядок та правові основи приватизації
житла встановлені діючим на той час
законодавством, а саме Житловим
Кодексом України, Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-XII (зі
змінами та доповненнями), Законом
України «Про власність» від 07.02.1991 року
№ 697-12 та іншими нормативно-правовими
актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЖК України
громадяни мають право на приватизацію
квартир (будинків) державного
житлового фонду або придбання їх у
житлових кооперативах, на біржових
торгах, шляхом індивідуального
житлового будівництва чи одержання у
власність на інших підставах,
передбачених законодавством України.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст.15 Закону № 697-12 - наймач
жилого приміщення в будинку державного
чи громадського житлового фонду та
члени його сім'ї мають право придбати у
власність відповідну квартиру або
будинок шляхом їх викупу або на інших
підставах, передбачених
законодавством України. Громадянин,
який став власником цього майна, має
право розпоряджатися ним на свій
розсуд: продавати, обмінювати, здавати
в оренду, укладати інші угоди, не
заборонені законом.

Як передбачено пунктами 1, 2, 5 ст. 8
Закону № 2482-ХІІ - приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними місцевою
державною адміністрацією, та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінні
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Передача займаних квартир (будинків)
здійснюється в спільну сумісну або
часткову власність за письмовою згодою
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім`ї, які постійно мешкають в
даній квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

Передача квартир (будинків) у власність
громадян здійснюється на підставі
рішень відповідних органів
приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви
громадянина.

Передача квартир (будинків) у власність
громадян оформляється свідоцтвом про
право власності на квартиру (будинок),
яке реєструється в органах
приватизації і не потребує
нотаріального посвідчення.

З матеріалів справи убачається, що
згідно розпорядження органу
приватизації
Квартирно-експлуатаційної частини
Південного оперативного командування
від 13 грудня 2000 року № 788 ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 передано у власність в рівних
частинах квартиру АДРЕСА_1, яка
використовується ними на умовах найму.
На підставі даного розпорядження
видано свідоцтво про право власності
на житло, а саме: квартиру АДРЕСА_1, де
зазначено, що квартира передана у
приватну власність в рівних частинах:
ОСОБА_1 - основному наймачу, та членам
його сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
приватної власності на приватизовану
квартиру зареєстровано
Комінтернівським РБТІ 19.01.2001 року в
реєстровій книзі № 105, за реєстровим №
765, сторінка 1551.

З технічної документації на квартиру,
що була об'єктом приватизації
убачається, що це однокімнатна
квартира у багатоповерховому будинку
загальною площею 37.4 кв.м., жилою площею -
18.6 кв.в.

Рішенням Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області від 24.04. 2003 року № 132 - ХХІУ
прийнято у комунальну власність
селищної ради військове майно, яке
вилучається за рішенням Міністерства
Оборони України з оперативного
управління КЕЧ району Південного
оперативного Командування, у тому
числі - цілісний житловий комплекс,
розташований по вулицях: АДРЕСА_3.

Таким чином, позивачі обґрунтовано
звернулися з даним позовом до
Чорноморської селищної ради
Комінтернівської району Одеської
області.

У грудні 2013 року позивачі звернулися до
суду з позовом до відповідача про
скасування розпорядження № 788 від
13.12.2000 року органу приватизації
Квартирно-експлуатаційної частини
Південного оперативного командування
про передачу їм в приватну власність
квартири АДРЕСА_1; визнання недійсним
свідоцтва про право власності на житло
від 13.12.2000 року на квартиру АДРЕСА_1, що
видано на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Рішенням Комінтернівського районного
суду Одеської області від 07 квітня 2014
року у цивільній справі № 504/4367/13-ц було
скасувано розпорядження № 788 від 13.12.2000
року органу приватизації
квартирно-експлуатаційної частини
Південного оперативного командування
про передачу квартири АДРЕСА_1 у
власність в рівних частинах ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, та визнано недійсним
свідоцтво про право власності на житло
від 13.12.2000 року, що видано
Квартирно-експлуатаційною частиною
Південного оперативного командування
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1.

В силу положення ст. 321, ч. 2 ст. 346 ЦК
України, ст.ст. 19, 26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» суд
вважає обгрунтованими позовні вимоги в
частині скасування державної
реєстрації за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
оскільки правова підстава для
проведення державної реєстрації
речового права - розпорядження № 788 від
13.12.2000 року органу приватизації
квартирно -експлуатаційної частини
Південного оперативного командування
про передачу квартири АДРЕСА_1 у
власність в рівних частинах ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, та свідоцтво про право
власності на житло від 13.12.2000 року, що
видано Квартирно-експлуатаційною
частиною Південного оперативного
командування ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
квартиру АДРЕСА_1 Одеської - скасована
судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо
особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне
значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним.

Як зазначили в позові позивачі, вони
приватизували квартиру в наслідок
помилки, оскільки не знали правових
наслідків приватизації і на даний час
позбавлені можливості поліпшити свої
житлові умови та стати на квартирний
облік. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України,
виходячи із принципу диспозитивності
цивільного судочинства, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків передбачених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Відкриваючи провадження у справі суд
попередив сторони про те, що відповідно
до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, вони
зобов'язані подати свої докази суду
до або під час попереднього судового
засідання у справі, а якщо попереднє
судове засідання у справі не
проводиться, - до початку розгляду
справи по суті.

Виходячи зі змісту положень статті 60
ЦПК України суд розглядає справу на
підставі доказів, які подані сторонами
до справи до початку безпосереднього
судового розгляду.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці фактичні дані встановлюються на
підставі пояснень сторін, третіх осіб,
їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових
доказів, речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з наведених норм діючого
цивільно - процесуального закону суд
розглядає справу виключно за наявними
у справі матеріалами та в межах
заявлених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55
Конституції України, ст. 9 ЖК УРСР, ст. 15
Закону України «Про власність», ст. 8
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», ст. 16, 203,
215, 229, 321, ч. 2 ст. 346 ЦК України, ст.ст. 19, 26
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», ст.ст. 10, 11, 15, 57-61,
64, 88, 208, 212, 218, 223, 235, 293-294, 296 ЦПК України,
суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської
області про скасування державної
реєстрації права власності -
задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію за
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 права власності
на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя