Справа № 2-3325/2010 Головуючий у І
інстанції Скрипник О.Г.Провадження №
22-ц/780/5489/14 Доповідач у 2 інстанції
АнтоненкоКатегорія 58
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Березовенко
Р.В.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 09 червня 2010 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення суми
боргу.

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи, доводи скарги,
колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2010 року ЗАТ «ОТП»
звернулось до суду з позовом про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на те, що 20 січня
2006 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого відповідач отримав
в позику суму кредиту у розмірі 35 133
долара США зі сплатою фіксованої
процентної ставки у розмірі 12 %. З метою
виконання договірних зобов»язань за
кредитним договором 20 січня 2006 року між
ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений
договір поруки, за умови якого ОСОБА_1
зобов»язувалась відповідати за
борговими зобов»язаннями ОСОБА_2, що
виникають з умов кредитного договору.
Відповідач умов договору не виконав,
суму заборгованості не повернув. 27
лютого 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником якого є «ОТП
Банк», був укладений кредитний
договір, відповідно до якого
відповідач отримав в позику грошові
кошти у сумі 95000 доларів США. З метою
виконання договірних зобов»язань за
кредитним договором 27 лютого 2007 року
між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був
укладений договір поруки, за умови
якого ОСОБА_1 зобов»язувалась
відповідати за борговими
зобов»язаннями ОСОБА_2, що виникають з
умов кредитного договору. Однак
відповідач свої зобов»язання не
виконав, а тому позивач просив стягнути
суму заборгованості в розмірі 1 129 014, 25
грн. солідарно з відповідачів.

Рішенням Вишгородського
районного суду Київської області від 09
червня 2010 року позов задоволено.
Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь «ОТП Банк» суму
заборгованості за кредитним договором.
від 20 січня 2006 року у розмірі 20 919,70
доларів США, що по курсу НБУ становить
166 796,95 грн., пеню за невиконання
договірних зобов'язань у розмірі 6
355,32 грн., та заборгованість за
договором від 27 лютого 2007 року
народження у розмірі 97 710,00 доларів
США, що по курсу НБУ становить 779 066,47
грн., пеню у розмірі 17 795,51 грн., а також
витрати на державне мито у розмірі 1700,00
грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у
розмірі 120,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до положень ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що 20 січня
2006 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «ОТП Банк» був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого відповідач отримав
в позику суму кредиту у розмірі 35 133
доларів США зі сплатою фіксованої
процентної ставки у розмірі 12 %. З метою
виконання договірних зобов»язань за
кредитним договором 20 січня 2006 року між
ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений
договір поруки, за умови якого ОСОБА_1
зобов»язувалась відповідати за
борговими зобов»язаннями ОСОБА_2, що
виникають з умов кредитного договору.
Також 27 лютого 2007 року між ОСОБА_2 та
ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого
є «ОТП Банк», був укладений кредитний
договір, відповідно до якого
відповідач отримав в позику грошові
кошти у сумі 95000 доларів США. З метою
виконання договірних зобов»язань за
кредитним договором 27 лютого 2007 року
між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був
укладений договір поруки, за умовами
якого ОСОБА_1 зобов»язувалась
відповідати за борговими
зобов»язаннями ОСОБА_2, що виникають з
умов кредитного договору.

Ухвалюючи рішення про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами з відповідачів у
солідарному порядку, суд виходив з
положень ст.ст. 526, 611 ЦК України та
прийшов до висновку, що позичальник та
поручитель повинні відповідати перед
банком у солідарному порядку.

З таким висновком суду повністю
погодитись не можна, оскільки він
суперечить вимогам закону та
обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається,
що 9 червня 2010 року по справі було
ухвалено заочне рішення про
задоволення позову. 19 червня 2010 року,
тобто до набрання рішенням суду
законної сили, ОСОБА_2 помер (а.с. 132).

Відповідно до положень ст.. ст.
523, 607 ЦК України та роз»ясень,
викладених у п. 32 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
на поручителів може бути покладено
відповідальність за порушення
боржником обов»язку щодо виконання
зобов»язання за кредитним договором у
випадку смерті позичальника лише за
наявності у позичальника
правонаступника, який прийняв
спадщину, та згоди поручителя
відповідати за будь-якого нового
боржника, зафіксоване у тому числі у
договорі поруки.

Оскільки у матеріалах справи
відсутні дані про наявність у ОСОБА_2
правонаступників, які прийняли
спадщину, а у договорах поруки не
зафіксована згода ОСОБА_1 відповідати
за будь-якого нового боржника, у суду
відсутні правові підстави для
стягнення з поручителя ОСОБА_1
заборгованості за даними кредитними
договорами.

За наведених обставин рішення
суду в частині позовних вимог про
стягнення заборгованості за
кредитними договорами з ОСОБА_1
підлягає скасуванню з ухваленням у цій
частині нового рішення про відмову в
позові.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Заочне рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 09
червня 2010 року в частині стягнення
заборгованості за кредитними
договорами з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк» скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення.

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 20 січня 2006
року № СL-005/013/2006 та кредитним договором
від 27 лютого 2007 року №МL-005/018/2007 -
відмовити.

У решті заочне рішення Вишгородського
районного суду Київської області від
09 червня 2010 року залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
Судді