АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 680/1221/13-ц
Провадження № 22-ц/792/1605/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року
м. Хмельницький

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Харчука В.М.,

суддів: Кізюн О.Ю.,

Переверзєвої Н.І.

при секретарі: Дубовій М.В.

з участю: апелянта та
представника третьої особи

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 22-ц/792/1605/14
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Новоушицького районного суду
Хмельницької області від 18 листопада
2013 року по цивільній справі за позовом
Органу опіки та піклування
Новоушицької районної державної
адміністрації в інтересах
малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2,
за участі третьої особи без
самостійних вимог - Хмельницького
спеціалізованого будинку дитини
«Берізки» про позбавлення
батьківських прав, стягнення
аліментів, заслухавши доповідача,
пояснення учасників процесу,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія ,

В С Т А Н О В И
Л А :

рішенням Новоушицького районного суду
Хмельницької області від 18 листопада
2013 року позовні вимоги позивача
задоволено.

Позбавлено батьківських
прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с.
Чорне Великобурлуцького району
Харківської області, зареєстровану за
адресою: АДРЕСА_1 щодо її малолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавлено батьківських
прав ОСОБА_2,

______________________________________________________________________Г
оловуюча в першій інстанції - Шуригіна
В.О. Справа № 22ц/792/1605/14

Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 50, 52

ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м.
Хмельницького, жителя АДРЕСА_2 щодо
його малолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнуто аліменти із ОСОБА_4
та ОСОБА_2 на користь та утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в твердій грошовій
сумі по 300 гривень з кожного щомісячно
до досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 08 жовтня 2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 458
гривень судового збору в дохід держави.

Допущено до негайного виконання
рішення в частині стягнення аліментів
за один місяць.

Відповідач ОСОБА_6 не
погодився з рішенням суду першої
інстанції

від 18 листопада 2013 року в частині
стягнення з нього аліментів на
утримання дитини, подав апеляційну
скаргу на нього.

Апелянт посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з»ясування
судом обставин справи, незаконність та
необґрунтованість рішення,
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права
- ст.ст. 27, 74, 76 ЦПК України.

Апелянт посилається на те, що
справа розглянута судом за його
відсутності, на що він своєї згоди не
давав.

Зокрема, були заявлені
первинні позовні вимоги про
позбавлення його батьківських прав. Із
цими вимогами він погодився, про що
подав письмову заяву про розгляд
справи за його відсутності.

Однак, позивачем збільшено
позовні вимоги щодо стягнення з нього
аліментів на утримання дитини. Копія
цієї позовної заяви йому не
направлялась і він заперечує проти
стягнення аліментів, так як не
являється батьком дитини.

Між ним та ОСОБА_4 07 листопада 2011
року було зареєстровано шлюб, який
розірваний 15 січня 2013 року.

ОСОБА_4 фактично з ним
проживала разом лише один місяць після
реєстрації шлюбу, після чого виїхала і
проживала окремо від нього.

В січні 2013 року від
працівників органу опіки та піклування
він дізнався, що ОСОБА_4 вагітна. При
особистому спілкуванні в присутності
працівників органу опіки та піклування
ОСОБА_4 заявила, що він не являється
батьком дитини.

Крім того, він не може бути
батьком в силу захворювання, яке
перешкоджає підтримувати сексуальні
стосунки з жінками.

Тому апелянт просить скасувати
рішення Новоушицького районного суду
від 18 листопада 2013 року в частині
стягнення з нього аліментів на
утримання дитини, ухвалити в цій
частині нове рішення, яким у позові до
нього в цій частині позивачу відмовити.

Судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
апелянта задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 3, 10, 11, 57,
58, 59, 60, 213, 214, 308 ЦПК України суд вирішує
цивільний спір на засадах змагальності
та диспозитивності, в межах та на
підставах заявленого позову та на
підставі наданих сторонами на його
підтвердження чи заперечення належних
і допустимих доказів.

Кожна сторона належними та
допустимими доказами повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Обставини, визнані
сторонами, доказуванню не підлягають.

Судове рішення повинне бути
законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з"ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд
вирішує, в тому числі, такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовуються вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності, тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити.

Суд апеляційної інстанції
відхиляє апеляційну скаргу апелянта і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Відповідно до ст. 121, ч.ч. 1, 2 та
3 ст. 122, ст. 133, ч. 1 ст. 135, ч.ч. 1 та 2 ст. 136, ч.
1, п.п.1), 2) ст. 164, ч. 2 ст. 166, ст. 180, ч. 3 ст. 181,
ст. 182, ч. 1 ст. 183, ст. 184, ст. 192 Сімейного
кодексу України права та обов»язки
батька та матері дитини ґрунтуються на
походженні дитини від них,
засвідченому органом реєстрації актів
цивільного стану.

Дитина, яка зачата і (або)
народжена в шлюбі, походить від
подружжя.

Походження дитини від подружжя
визначається на підставі Свідоцтва про
шлюб та документа закладу охорони
здоров»я про народження дитини.

Якщо дитина народилась у
подружжя, дружина записується матір»ю,
а чоловік - батьком дитини.

Дитина, яка народжена до спливу
десяти місяців після припинення шлюбу
або визнання його недійсним, походить
від подружжя.

Подружжя, а також жінка та
чоловік, шлюб між якими припинено, у
разі народження дитини до спливу
десяти місяців після припинення їх
шлюбу, мають право подати до державного
органу реєстрації актів цивільного
стану спільну заяву про невизнання
чоловіка (колишнього чоловіка) батьком
дитини.

Така вимога може бути задоволена
лише у разі подання іншою особою та
матір»ю дитини заяви про визнання
батьківства іншої особи.

У цьому разі батьківство щодо
дитини встановлюється на підставі
спільної заяви матері дитини та
фактичного батька, а за відсутності
такої заяви - за вказівкою матері із
зазначенням прізвища матері, ім»я та
по-батькові дитини за її ж вказівкою.

Особа, записана батьком дитини,
має право оспорити своє батьківство,
пред»явивши позов про виключення
запису про нього як батька з актового
запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності
кровного споріднення між особою, яка
записана батьком, та дитиною суд
постановляє рішення про виключення
відомостей про особу як батька дитини з
актового запису про її народження,

Мати та батько можуть бути
позбавлені батьківських прав, якщо він
чи вона не забрали дитину з пологового
будинку або іншого закладу охорони
здоров»я без поважних причин і
протягом шести місяців не виявили щодо
неї батьківського піклування; якщо
батьки ухиляються від виконання своїх
обов»язків по вихованню дитини.

Особа, позбавлена
батьківських прав втрачає ці права, але
не звільняється від обов»язку щодо
утримання дитини.

Одночасно з позбавленням
батьківських прав суд може на вимогу
позивача або за власною ініціативою
вирішити питання про стягнення
аліментів на дитину.

Батьки зобов»язані
утримувати неповнолітніх дітей до їх
повноліття.

За рішенням суду аліменти на
утримання дитини (дітей) стягуються у
частці від доходу їх батька чи матері
або в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру
стягуваних аліментів суд враховує:
стан здоров»я та матеріальне становище
дитини; стан здоров»я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

Частка доходу батька чи
матері, яка буде стягуватись як
аліменти на дитину, визначається судом
з урахуванням зазначених обставин.

Якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача аліментів може
визначити їх розмір у твердій грошовій
сумі.

Розмір аліментів, визначений
за рішенням суду, може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров»я
когось із них.

Ухвалюючи рішення від 18
листопада 2013 року про позбавлення
батька та матері батьківських прав
щодо малолітнього сина ОСОБА_3 та про
стягнення аліментів з батька та матері
на його утримання в розмірі по 300
гривень з кожного, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачі ОСОБА_4
та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому
шлюбі із 07 листопада 2011 року по 15 січня
2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 народила
сина ОСОБА_3, який був зачатий в період
проживання її та ОСОБА_2 в шлюбі.

Народження дитини
зареєстроване у відділі РАГСу
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції.

В актовому записі про
народження дитини та у виданому
Свідоцтві про народження дитини
батьком новонародженого відповідно до
чинного законодавства зазначений
ОСОБА_2, а матір»ю - ОСОБА_4.

Ні батько, ні мати не скористались
наданими Сімейним кодексом України
своїми правами щодо визначення
походження дитини від іншого батька, не
оспорювали батьківство у
встановленому законом порядку.

При народженні дитини мати
ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2 залишили
малолітнього сина ОСОБА_3 у відділенні
Хмельницької міської дитячої лікарні,
відмовились від дитини, протягом більш
як шести місяців дитину не відвідували,
про неї не піклувались.

08 жовтня 2013 року Орган опіки та
піклування звернувся до суду із
позовом про позбавлення батька і
матері батьківських прав щодо
малолітнього сина ОСОБА_3 та стягнення
з батьків аліментів на користь та
утримання дитини.

11 жовтня 2013 року
Новоушицьким районним судом відкрите
провадження у цивільній справі і
сторонам, в тому числі відповідачам
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 поштою направлено
копію ухвали та копії позовної заяви з
додатками.

Відповідачі зазначені
процесуальні документи отримали, про
що свідчать розписки відповідачки
ОСОБА_4Є у справі та письмова заява
відповідача ОСОБА_2 від 14 жовтня 2013
року, в якій він погодився на
позбавлення його батьківських прав
щодо малолітнього сина і справу просив
вирішувати за його відсутності (а.с.30).

Наведені обставини повністю
підтверджуються дослідженими
письмовими доказами: позовною заявою з
вимогами про позбавлення батьківських
прав та про стягнення аліментів,
висновком органу опіки та піклування
про доцільність та обгрунтовапність
позбавлення батьківських прав,
повідомленням Служби у справах дітей
про залишення новонародженого його
батьками в пологовому будинку, актом
про залишення дитини, копіями
свідоцтва про народження ОСОБА_3 із
записами про його батьків, листами
Хмельницького спеціалізованого
будинку дитини «Берізка» про ухилення
батьків від батьківського піклування
за дитиною, копією паспорта ОСОБА_2 з
відмітками про реєстрацію шлюбу та
реєстрацію розірвання шлюбу, копією
паспорта ОСОБА_4 з такими ж відмітками,
копіями рішення Новоушицького
районного суду від 12 лютого 2013 року про
позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав
щодо іншої дитини та негативних
характеристик на ОСОБА_4, заявою ОСОБА_2
про погодження із позовом та розгляд
справи за його відсутності, розписками
ОСОБА_4 про належне повідомлення її про
час та місце розгляду справи, іншими
матеріалами справи (а.с.1-22, 30, 42-43, 47-48, 50).

Судова колегія вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, дослідив та дав
належну оцінку доказам, які їх
підтверджують, ухвалив законне та
обгрунтоване судове рішення, підстави
до скасування якого в межах доводів
апеляційної скарги апелянта відсутні.

Відповідно до ст.ст. 27, 31 ЦПК
України сторони у цивільному процесі
самостійно розпоряджаються наданими
їм Законом процесуальними правами.
Вони мають право брати особисту участь
в судовому процесі, чи надати право
представництва іншій особі,
клопотатись перед судом про розгляд
справи за їх відсутності.

Апеляційним судом не встановлено
процесуальних порушень прав
відповідача ОСОБА_2 Новоушицьким
районним судом під час вирішення спору,
які б призвели до ухвалення
незаконного та необґрунтованого
судового рішення.

Доводи апеляційної скарги
апелянта не спростовують висновків
суду першої інстанції і не можуть бути
підставою для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги апелянта.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,

У Х В А Л И
Л А :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення

Новоушицького районного суду
Хмельницької області від 18 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя: (підпис)
судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
В.М. Харчук