Справа № 135/1910/13-ц Провадження №
22-ц/772/2062/2014Головуючий в суді першої
інстанції Патраманський І. О.Категорія
27 Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.

суддів: Стеблюк Л.П., Денишенко Т.О.

при секретарі Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, за участю в
якості третьої особи публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» про стягнення заборгованості, за
апеляційною скаргою товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на рішення Ладижинського
міського суду Вінницької області від
12.05.2014 року, ухвалене по даній справі, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» звернулось в суд з
вказаним позовом до ОСОБА_2

Позовні вимоги мотивовані тим, що 17
грудня 2012 року між товариством з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» (надалі ТОВ «Кредитні
ініціативи») та публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» (надалі
ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк») був
укладений договір відступлення прав
вимоги.

За цим договором ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» відступило ТОВ «Кредитні
ініціативи» права вимоги по кредитних
договорах, укладених між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
фізичними особами.

На підставі цього Договору до ТОВ
«Кредитні ініціативи» перейшло право
вимоги по кредитному договору №04-2.1/1189
від 25.12.2007 року, укладеному між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_2

За умовами кредитного договору банк
надав ОСОБА_2 кредит в сумі 71150,00 грн.
Проте в порушення умов договору він
належним чином не виконував взятих на
себе зобов'язань щодо повернення
кредитних коштів.

Станом на 01.09.2013 року прострочена
заборгованість ОСОБА_2 за кредитом
становила 14892,91 грн., по відсотках 3345,25
грн., 980 грн. заборгованості по комісії
та 218,63 грн. пені.

Рішенням суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено, проте з
таким рішенням не погодилось ТОВ
«Кредитні ініціативи» і оскаржило його
в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування цього рішення та
ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на тому, що рішення є таким, що не
відповідає вимогам ч. 1 ст. 213 ЦПК
України щодо його законності та
обґрунтованості. На підтвердження цих
доводів наведені обставини проте, що
посилання суду про ненадання позивачем
письмових доказів про відступлення
права вимоги за кредитним договором,
укладеним між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ОСОБА_2 не відповідає дійсним
обставинам справи. Оскільки, позивачем
в судовому засіданні була надана
нотаріально завірена копія Договору
відступлення прав вимоги та Додаток №1
до цього Договору з реєстром боржників
до якого входив і відповідач.

Помилковими вважає позивач висновки
суду про те, що розірваний договір
застави, укладений між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та
ОСОБА_2 на забезпечення виконання
кредитного договору є доказом
виконання кредитних зобов'язань.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
ОСОБА_2, його представника та
представників: ТОВ «Кредитні
ініціативи» та ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк», перевіривши обґрунтованість
доводів апеляційної скарги, а також
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення, прийшла до
наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє
підтвердження в ході розгляду справи і
за своїми наслідками тягнуть
скасування оскаржуваного рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
ТОВ «Кредитні ініціативи» не довело в
повній мірі всіх обставин, на які
міститься посилання у позовній заяві. І
зокрема, в рішенні зазначається, що
позивачем не надано письмових доказів
того, що між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» мав
місце договір відступлення права
вимоги до ОСОБА_2 за кредитним
договором №04-2.1/1189. При цьому надані
ксерокопії та копії документів судом
розцінені як такі, що не є доказами по
справі.

Проте, з таким висновками суду першої
інстанції погодитись не можна,
зважаючи на наступні обставини.

При подачі позовної заяви позивачем
були надані ксерокопія до договору
відступлення прав вимоги від 17 грудня
2012 року, укладеного між ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та ТОВ
«Кредитні Ініціативи», копія витягу з
Додатку №1 до цього договору із якого
вбачалось, що до ТОВ «Кредитні
Ініціативи» перейшло право вимоги за
кредитним договором №04-2.1/1189 від 25.12.2007
року позичальником в якому є ОСОБА_2

В матеріалах справи міститься
розрахунок заборгованості ОСОБА_2
перед ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Отже, виходячи із вимог
цієї норми, ОСОБА_2, заперечуючи позовні
вимоги, зобов'язаний був їх
спростувати. Однак на підтвердження
того, що ним були виконані кредитні
зобов'язання перед ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» не надано жодних доказів, як то
квитанцій, приходних касових ордерів
та інших фінансових документів, які б
свідчили про повне виконання ним
кредитних зобов'язань.

Ч.4 ст.10 ЦПК України покладає на суд
обов'язок у сприянні особам, які беруть
участь у справі в повному і всебічному
з'ясуванні обставин справи та
попереджає їх про наслідки вчинення
або не вчинення процесуальних дій.
Розглядаючи дану справу суд цих вимог
закону не дотримався.

В ході розгляду справи відповідач не
поставив під сумнів доказів, поданих
позивачем на підтвердження позовних
вимог та не скористався своїм правом,
передбаченим ч. 2 ст. 64 ЦПК України на
витребування оригіналів поданих
позивачем письмових доказів.

За таких обставин в суду не було
достатніх підстав вважати, що ТОВ
«Кредитні Ініціативи» не довело, що до
нього перейшло право вимоги за
кредитним договором, укладеним між
ОСОБА_2 та ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк». А тому,
ухвалене рішення про відмову в позові з
цієї підстави не може залишатись в
законній силі і підлягає скасуванню.

Разом з цим, позов не підлягає до
задоволення з інших підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, суд
не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

В ході розгляду справи встановлено, що
в березні 2012 року ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» звернувся в суд з позовом про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
тим же кредитним договором №04-2.1/1189 від
25.12.2007 року. Рішенням Ладижинського
міського суду від 12 квітня 2012 року з
ОСОБА_2 було стягнуто 56239,95 грн.
заборгованості включаючи строкову і
прострочену заборгованість, тобто з
нього була стягнута вся сума
непогашеного кредиту. На підставі
цього рішення ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» в травні 2012 року отримало
виконавчий лист.

Договір про відступлення прав вимоги
між ПАТ «Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк» та ТОВ
«Кредитні Ініціативи» був укладений 17
грудня 2012 року, який надавав право
вимагати повернення кредиту за вже
ухваленим рішенням від 12 квітня 2012
року.

За таких умов ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи»
питання про процесуальне
правонаступництво в стадії виконання
рішення мали б вирішувати відповідно
до положень, передбачених п. п. 9.5, 9.7
Договору.

Обраний ТОВ «Кредитні Ініціативи»
спосіб реалізації права грошової
вимоги через пред'явлення позову про
повторне стягнення з ОСОБА_2 суми боргу
за обставин встановлених в ході
апеляційного розгляду справи є
неприйнятним.

А тому, саме з цих підстав має бути
відмовлено в задоволенні позову ТОВ
«Кредитні Ініціативи».

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів палати в
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи», задовольнити частково.

Рішення Ладижинського міського
суду Вінницької області від 12.05.2014 року,
ухвалене по справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2, за участю в
якості третьої особи публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» про стягнення заборгованості,
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову
товариству з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
Ініціативи» до ОСОБА_2 за участю в
якості третьої особи публічного
акціонерного товариства «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» про стягнення заборгованості.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя:________ В.П.
НікушинСудді:________ Л.П. Стеблюк
________ Т.О. Денишенко