провадження № 2/340/160/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
селище Верховина

Верховинський
районний суд Івано-Франківської
області

в складі: головуючого-судді
Атаманюка Р.І.,

з участю: секретаря
Ласкурійчук С.І.,

позовну заяву ПАТ КБ "ПриватБанк"
до ОСОБА_1, неповнолітнього ОСОБА_2,
третя особа - служба у справах дітей
Верховинської районної державної
адміністрації про виселення з
житлового будинку та стягнення судових
витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з
вищезазначеним позовом до
відповідачів, третя особа - служба у
справах дітей Верховинської РДА. Свої
вимоги мотивує тим, що 16.05.2006 року між
ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № IFVWGK 00000008
відповідно до якого останній отримав
кредит в сумі 25000,00 дол. США строком до
13.05.2021 року зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку встановлених
кредитним договором. В забезпечення
виконання зобов'язань за даним
кредитним договором між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та відповідачем 16.05.2006 року
було укладено договір іпотеки,
відповідно до якого він надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 не надавав
своєчасно банку грошові кошти для
погашення заборгованості за кредитом,
відсотками, комісією, а також іншими
витратами відповідно до умов договору.
Рішенням Верховинського районного
суду Івано-Франківської області від
08.05.2013 року задоволено позов ПАТ КБ
"ПриватБанк" та звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме: житловий
будинок відповідача, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 40 Закону
України "Про іпотеку" та ст. 109 ЖК
України звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців. Тому позивач
із врахуванням уточнень просить
виселити відповідачів ОСОБА_1 та
неповнолітнього ОСОБА_2 із житлового
будинку в якому вони зареєстровані та
проживають, який є предметом іпотеки.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав до суду
заяву, в якій вказав, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
позов задовольнити, справу розглянути
за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 подав в судове
засідання заяву, в якій вказав, що
позов не визнає у зв'язку з тим, що
житловий будинок загальною площею 129,8
кв.м. в АДРЕСА_1 являється єдиним житлом
для нього та його сім'ї, кредит згідно
договору надано йому в іноземній
валюті і у зв'язку із зміною курсу, на
даний час він не взмозі в повному
обсязі сплачувати заборгованість, що
утворилася. Просить, із врахуванням
положень Закону України "Про мораторій
на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" відмовити в позові
про виселення його та неповнолітнього
сина з житлового будинку, який є
предметом іпотеки та розглянути справу
без його участі.

Представник третьої особи -служби
у справах дітей Верховинської РДА
Вепрейчук І.В. подав в судове засідання
заяву в якій вказав, що проти
задоволення позову заперечує, просить
розглянути справу за його відсутності.

Суд, оголосивши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
докази, вважає, що в задоволенні позову
слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що 16.05.2006 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_1 (у 2013 році змінено прізвище на
"ОСОБА_1") було укладено кредитний
договір № IFVWGK 00000008, згідно з яким банк
зобов'язався надати позичальникові
кредитні кошти шляхом видачі готівки
через касу на строк до 13.05.2021 року
включно у розмірі 25000,00 дол. США на
купівлю житлового будинку зі сплатою
за користування кредитом відсотків у
розмірі 0,21 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом щомісяця в
період сплати з 15 по 20 число кожного
місяця (а.с. 9-12).

В забезпечення виконання
зобов'язань за даним кредитним
договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
відповідачем 17.05.2006 було укладено
договір іпотеки, відповідно до якого
він надав в іпотеку нерухоме майно, а
саме: житловий будинок з
господарськими будівлями, належні йому
на підставі договору купівлі-продажу
від 12.05.2006 року №770 (реєстраційний
номер об'єкта 10460336) та земельну ділянку
загальною площею 0,12 га, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.13-19).

Заочним рішенням Верховинського
районного суду Івано-Франківської
області від 08.05.2013 року задоволено
позов ПАТ КБ "ПриватБанк" та в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором № IFVWGK 00000008 від 16.05.2006 року в
розмірі 26203,32 дол. США, що в гривневому
еквіваленті згідно курсу НБУ, на момент
подачі позову до суду складало - 209364,52
грн. звернуто стягнення на вищевказані
предмети іпотеки (а.с. 20-23).

Згідно повідомлення ПАТ КБ
"ПриватБанк" від 06.03.2014 року за вих.№
30.1.0/2-585 відповідача було попереджено
позивачем про добровільне виселення з
житлового будинку, на який звернуто
стягнення, в термін 30 діб з часу
отримання цього повідомлення (а.с. 25-30).

Довідками виконавчого комітету
Верхньоясенівської сільської ради
Верховинського району за вих.№№ 688,689
від 21.07.2014 року, інформацією з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, реєстру прав власності
на нерухоме майно за індексним номером
27867025 від 09.10.2014 року стверджується, що
житловий будинок в АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_1 та в ньому крім нього
зареєстрований неповнолітній син
ОСОБА_2 Даний житловий будинок є місцем
їхнього постійного проживання, ОСОБА_1
з сім'єю користується одним житловим
будинком, інших житлових будинків не
має (а.с. 59,60,77).

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України
"Про іпотеку" звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться в порядку, встановленому
законом.

У частинах 2 і 3 ст. 40 цього ж Закону
законодавець встановлює певний
порядок дій Банку: після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільнять
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Згідно ст. 9 Житлового кодексу
України ніхто не може бути виселений із
займаного жилого приміщення або
обмежений у праві користування жилим
приміщенням інакше як з підстав і в
порядку, передбачених законом. Житлові
права охороняються законом.

Разом з тим, згідно чинного на
даний час Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" протягом
дії цього Закону не може бути примусово
стягнуте (відчужене без згоди власника)
нерухоме житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

- загальна площа такого
нерухомого житлового майна (об'єкта
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна) не перевищує 140 кв.
метрів для квартири та 250 кв. метрів для
житлового будинку.

Протягом дії цього Закону інші
закони України з питань майнового
забезпечення кредитів діють з
урахуванням його норм.

Встановлено, що спірний житловий
будинок загальною площею 129,8 кв.м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 на
який рішенням Верховинського
районного суду Івано-Франківської
області від 08.05.2013 року було звернуто
стягнення є майном, яке виступає як
забезпечення зобов'язань відповідача
ОСОБА_1 за споживчим кредитом № IFVWGK
00000008 від 16.05.2006 року, наданим йому
позивачем в іноземній валюті, та яке
використовується, як місце постійного
проживання відповідачів по справі, у
яких відсутнє інше нерухоме житлове
майно.

З урахуванням викладеного на
правовідносини між сторонами
поширюється дія Закону України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті" в період
дії якого не може відбуватись
звернення стягнення на предмет іпотеки
- належний ОСОБА_1 житловий будинок
загальною площею 129,8 кв.м., розташований
за адресою: АДРЕСА_1.

Правовідносини між сторонами,
пов'язані з виселенням відповідачів з
житлового будинку є похідними від
передбаченої законом процедури
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а оскільки на сьогоднішній
день спірне нерухоме житлове майно не
може бути примусово стягнуте, то суд
приходить до висновку про відсутність
передбачених законом підстав для
усунення перешкод у здійсненні
стягнення на спірне іпотечне майно
шляхом примусового виселення
мешканців з будинку, а тому в
задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк"
до ОСОБА_1, неповнолітнього ОСОБА_2,
третя особа - служба у справах дітей
Верховинської районної державної
адміністрації про виселення із
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. 9 Житлового кодексу
України, ст.ст. 33, 35, 38, 39 Закону України
"Про іпотеку", Законом України "Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті", ст.ст.
212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1,
неповнолітнього ОСОБА_2, третя особа -
служба у справах дітей Верховинської
районної державної адміністрації про
виселення з житлового будинку, який є
предметом іпотеки та розташований за
адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Верховинський районний
суд Івано-Франківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення, у
цей же строк з дня отримання копії
рішення.

Суддя :
___________________ Атаманюк Р.І.