Справа № 202/592/14-ц
Провадження № 2/0202/2028/2014
11 вересня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
у складі: головуючої судді Слюсар
при секретарі Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням та зняття з
У січні 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа: Головне управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням
та зняття з реєстрації.
В ході розгляду справи позовні вимоги
були уточнені та визначені сторони по
справі. В уточненій позовній заяві
ОСОБА_1, посилається на те, що 22 червня
2005 року між нею та ОСОБА_6 був укладений
Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1. Враховуючи, що договір було
укладено у простій письмовій формі, від
нотаріального посвідчення цього
договору ОСОБА_6 ухилялася, рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 10.11.2005 року за
позивачкою було визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1. У грудні
2005 року до позивачки з проханням
укласти Договір найму житлового
приміщення для власного проживання та
проживання членів своєї сім'ї
звернулася ОСОБА_6, яка зазначила, що в
квартирі крім неї та членів її родини
ніхто не мешкає, а колишня власниця
квартири та члени її сім'ї виселилися
та знялись з реєстрації. Так, 30 грудня
2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був
укладений Договір найму жилого
приміщення строком до 30.05.2006 року,
згідно умов якого остання
зобов'язалася сплачувати позивачці 200,00
грн. не пізніше 10-го числа місяця,
наступним за оплаченим, а також
відшкодовувати витрати з оплати
комунальних послуг за минулий місяць
відповідно до представлених
розрахунків. В порушення умов Договору,
ОСОБА_6 взяті на себе зобов'язання не
виконувала, у зв'язку з чим виникла
заборгованість по оплаті за комунальні
послуги та найму даної квартири. На
вимогу позивачки 10 липня 2014 року ОСОБА_6
разом зі своєю донькою ОСОБА_7 були
зняті з реєстраційного обліку та
добровільно звільнили квартиру
АДРЕСА_1. Однак, як стало відомо
позивачці, у спірній квартирі
проживають та являються
зареєстрованими без будь-яких на те
підстав ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
з якими у позивачки жодних ні усних, ні
письмових домовленостей не існує.
Враховуючи, що в добровільному порядку
відповідачі квартиру не звільняють та
з реєстраційного обліку не знімаються,
що в свою чергу порушує права позивачки
як власниці, ОСОБА_1 вимушена
звернутися до суду. Просила визнати
ОСОБА_2, 1961 року народження, ОСОБА_3, 1961
року народження, ОСОБА_4, 1984 року
народження, ОСОБА_5, 1986 року народження,
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1, усунути їй
перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1, зобов'язавши Головне
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області зняти з реєстраційного обліку
ОСОБА_2, 1961 року народження, ОСОБА_3, 1961
року народження, ОСОБА_4, 1984 року
народження, ОСОБА_5, 1986 року народження
з квартири АДРЕСА_1, виселити
відповідачів із спірної квартири та
стягнути судові витрати.
Позивачка у судове засідання не
з'явилася. У поданій до суду заяві
заявлені позовні вимоги підтримала,
просила розглядати справу без її
участі та без участі її представника,
проти заочного розгляду справи не
Відповідачі у судове засідання не
з'явилися. Про час та місце розгляду
справи повідомлялися належним чином в
порядку ст.ст.75,76 ЦПК України, причину
неявки суду не повідомили.
Представник третьої особи - Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області у судове засідання не з'явився,
до суду подали заяву, в якій просили
розглядати справу без їх участі.
Суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно,
реєстраційний номер 13455770, позивачці
ОСОБА_1 на підставі рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 10.11.2005 року
належить на праві приватної власності
30 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6
був укладений Договір найму жилого
приміщення строком до 30.05.2006 року,
згідно умов якого остання
зобов'язалася сплачувати позивачці 200,00
грн. не пізніше 10-го числа місяця,
наступним за оплаченим, а також
відшкодовувати витрати з оплати
комунальних послуг за минулий місяць
відповідно до представлених
Згідно до довідки КП «ЖЕП-53»
Дніпропетровської міської ради від 03
грудня 2013 року №1800 в спірній квартирі,
зареєстровані - ОСОБА_8
Володимирівана, 1975 року народження,
ОСОБА_7, 1999 року народження, ОСОБА_2, 1961
року народження, ОСОБА_3, 1961 року
народження, ОСОБА_4, 1984 року народження,
ОСОБА_5, 1986 року народження.
Як стверджує позивачка у поданій
позовній заяві та підтверджується
матеріалами справи жодних
домовленостей між нею та відповідачами
стосовно їх проживання та реєстрації у
квартирі АДРЕСА_1 не існувало, а
попередні власники спірної квартири,
на переконання ОСОБА_1, виселилися та
знялись з реєстрації ще до моменту
переходу до останньої права власності
на квартиру. Та на вимогу позивачки 10
липня 2014 року орендар ОСОБА_6 разом зі
своєю донькою ОСОБА_7 були зняті з
реєстраційного обліку та добровільно
звільнили квартиру АДРЕСА_1.
Добровільне зняття орендаря
підтверджується довідкою КЖЕП №53, так,
відповідно до довідки КП «ЖЕП-53»
Дніпропетровської міської ради від 11
липня 2014 року в спірній квартирі,
зареєстровані - ОСОБА_2, 1961 року
народження, ОСОБА_3, 1961 року народження,
ОСОБА_4, 1984 року народження, ОСОБА_5, 1986
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який
має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчинення нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.
Згідно до ст.169 ЖК України, у разі
припинення договору оренди житлового
приміщення, що належить особі на праві
приватної власності, орендар і особи,
які проживають з ним зобов'язані
звільнити житлове приміщення, а у разі
відмови - підлягає виселенню в
судовому порядку без надання іншого
житлового приміщення.
Відповідно до положень Постанови № 5
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 07 лютого 2014 року
«Про судову практику в справах про
захист права власності та інших
речових прав» при розгляді справ про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
судам необхідно розрізняти,
правовідносини, які виникають між
власником житла та колишнім власником
житла, і правовідносини, які виникають
між власником житла та членами його
сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а
також членами сім'ї колишнього
власника житла. У першому випадку
власник житла має право вимагати
визнання колишнього власника таким, що
втратив право користування та зняття
його з реєстрації. При цьому втрата
права користування житловим
приміщенням є наслідком припинення
права власності на житлове приміщення
у колишнього власника житла.
На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 як
власниці квартири в частині визнання
ОСОБА_2, 1961 року народження, ОСОБА_3, 1961
року народження, ОСОБА_4, 1984 року
народження, ОСОБА_5, 1986 року народження,
такими, що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1, а також їх
виселення, являються законними,
обґрунтованими та підлягають
Що стосується позову в частині
усунення позивачці перешкод в
користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом
зобов'язання Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області зняти з
реєстраційного обліку ОСОБА_2, 1961 року
народження, ОСОБА_3, 1961 року народження,
ОСОБА_4, 1984 року народження, ОСОБА_5, 1986
року народження з квартири АДРЕСА_1, то
дані вимоги задоволенню не підлягають,
оскільки не ґрунтуються на законі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України
сплачений позивачкою судовий збір у
розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з
відповідачів в рівних частках з
кожного по 180 грн. 20 коп. .
Керуючись: Постановою № 5 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07 лютого 2014 року Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав, ст.ст.
319, 386 ЦК України, ст.169 ЖК України, ст. ст.
10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНН
НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНН НОМЕР_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНН НОМЕР_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_9, ІНН НОМЕР_4, такими, що
втратили право користування квартирою
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНН
НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНН НОМЕР_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНН НОМЕР_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_9, ІНН НОМЕР_4, із квартири
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНН
НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНН НОМЕР_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІНН НОМЕР_3, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_9, ІНН НОМЕР_4, на користь
ОСОБА_1, ІНН НОМЕР_5, судовий збір в
рівних частках , а саме по 180 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська, шляхом подачі в
10-денний строк, з дня проголошення
рішення, апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Л.П. Слюсар