АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.,

при секретарі МеєчкоД.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку № 8 на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 27.03.2014 у
справі за позовом Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку № 8 до ОСОБА_1 про стягнення
витрат по утриманню будинку та
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 представник позивача
звернувся до суду із позовом, в якому
просив стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСББ №8 заборгованость за оплату
житлово-комунальних послуг у розмірі
26916 грн. 06 коп., інфляційні витрати - 10335
грн. 95 коп., 3 % річних - 2837 грн. 54 коп. та
витрати по сплаті судового збору - 400
грн. 90 коп. В обґрунтування заявлених
вимог посилається на те, що житловий
будинок по АДРЕСА_1 знаходиться на
балансі ОСББ № 8, який згідно Статуту
забезпечує надання його
членам-власникам квартир
житлово-комунальні послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання холодної,
гарячої води, водовідведення,
утримання будинку та прибудинкової
території. Квартира АДРЕСА_1, належить
члену ОСББ - ОСОБА_1, з якою проживають
її донька та онук. Квартира не
обладнана приладами обліку послуг
гарячого та холодного водопостачання.
ОСОБА_1 сплачувала за
житлово-комунальні послуги не в
повному обсязі, у зв'язку із чим
утворилася заборгованість у сумі 26916
грн. 06 коп., що стало складовою боргу
ОСББ № 8 перед виробником комунальних
послуг - ПАТ «АК «Київводоканал», яким
пред'явлені позовні вимоги до ОСББ № 8.
Позивач звертався до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення
із ОСОБА_1 заборгованості, однак
виданий судовий наказ було скасовано
за заявою відповідача. Позивач своє
зобов'язання виконує, однак
відповідача за отримані послуги кошти
не сплачує, заборгованість не погашає.

Справа № 754/14986/13 № апеляційного
провадження 22-ц-796/7093/2014Головуючий у
суді першої інстанції: Сенют
В.О.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Соколова В.В.Рішенням
Деснянського районного суду м. Києва
від 27.03.2014 позов Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку № 8 до ОСОБА_1 про стягнення
витрат по утриманню будинку та
заборгованості за житлово-комунальні
послуги - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку № 8 заборгованість за оплату
житлово - комунальних послуг та витрат
на утримання будинку та прибудинкової
території за період з вересня 2010 року
по квітень 2013 року у розмірі 14028 грн. 91
коп., індекс інфляції - 5944 грн. 63 коп., 3%
річних -1121 грн. 93 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку № 8 судовий збір у розмірі 229
грн. 40 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представником позивача подано
апеляційну скаргу, вважає вказане
рішення в частині відмови у
задоволенні позову із застосуванням
трирічного строку позовної давності
незаконним через неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та неправильне застосування
норм матеріального права. Апелянт
зазначає, що при застосуванні строку
позовної давності суд мав з'ясувати
наявність обставин, що свідчать про
переривання строку позовної давності,
оскільки за приписами ч. 1 ст. 264 ЦПК
України, перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Вважаючи рішення суду таким, що порушує
інтереси та охоронювані законом права
ОСББ №8, просить про його скасування в
частині відмови у задоволенні позову
та просить ухвалити нове рішення про
задоволення позову у повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
з підстав викладених у ній, просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове про про задоволення позову у
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти доводів
апеляційної скарги, вважає рішення
законним і обґрунтованим, просив
залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб які приймали участь в судовому
засіданні, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач отримує
комунальні послуги, однак плату за ці
послуги в повному обсязі не вносить, а
тому підстави на які посилався позивач
в обґрунтування позовних вимог є
такими, що підлягають задоволенню,
також суд першої інстанції дійшов
висновку про застосування позовної
давності, у зв'язку з чим
заборгованість підлягає стягненню із
відповідачки за період з вересня 2010
року по квітень 2013 року, оскільки
позивач надав розрахунок
заборгованості лише по квітень 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як вбачається із змісту апеляційної
скарги, рішення суду в частині
задоволення позовних вимог не
оскаржується, оскільки не наведено
доводів щодо неправильності висновків
суду в цій частині. А тому, в порядку ст.
303 ЦПК України, рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог позивача не підлягає
перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи обставини справи судом
встановлено, що житловий будинок
АДРЕСА_1 перебуває на балансі ОСББ № 8.

З копії договору купівлі-продажу
квартири, укладеного 19.02.2002 вбачається,
що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2
(а.с.71).

Як вбачається з довідки форми № 3, у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована лише
відповідач ОСОБА_1 (а.с.75).

Однак письмові матеріали справи
містять докази того, що разом із
відповідачем у вказаній квартирі без
реєстрації проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відповідно до п. 2.1 статуту ОСББ № 8,
зареєстрований Ватутінською районною
адміністрацією м. Києва, метою
діяльності є, зокрема, забезпечення
належного утримання будинку та
прибудинкової території, забезпечення
мешканців будинку комунальними та
іншими послугами.

Як вбачається з пояснень представника
позивача в суді першої інстанції,
відповідач отримуючи відповідні
послуги не здійснювала їх оплату у
зв'язку з чим у неї виникла
заборгованість. На підтвердження
існування заборгованості,
представником позивача до суду першої
інстанції надано розрахунок,
відповідно до якого заборгованість за
житлово-комунальні послуги становить
26916 грн. 06 коп., інфляційні витрати 10335
грн. 95 коп., З % річних - 2837 грн. 54 коп., при
цьому заборгованість нарахована за
період з 2002 року по 2010 рік.

В судовому засіданні представником
відповідача було заявлено клопотання
про застосування позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Оскільки позивач звернувся до суду із
вказаним позовом 06.09.2013, а розрахунок
надано по квітень 2013 року, та
враховуючи, що позивач послуги надав, а
відповідач вартість отриманих послуг
не сплатила, отже право позивача є
порушеним, а тому суд першої інстанції
дійшов висновку про застосування
позовної давності, у зв'язку із чим
заборгованість підлягає стягненню із
відповідачки за період з вересня 2010
року по квітень 2013 року (973 календарних
дні) та становить 14028,91 грн.

Колегія суддів вважає, що такі висновки
суду першої інстанції зроблені на
підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Апелянт в доводах своєї апеляційної
скарги посилається на переривання
відповідачкою строку позовної
давності шляхом часткової оплати
заборгованості у травні 2002 року, липні
2002 року, листопаді 2006 року, липні 2007
року, жовтні 2007 року, січні 2008 року,
лютому 2008 року, лютому 2009 року, червні
2011 року, та вважає, що таким чином
відповідачка вчинила дії, що свідчить
про визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України
перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

Колегія суддів вважає, що часткову
сплату заборгованості у травні 2002 року,
липні 2002 року, листопаді 2006 року, липні
2007 року, жовтні 2007 року, січні 2008 року,
лютому 2008 року, лютому 2009 року, червні
2011 року не можна вважати підставою
переривання строку позовної давності,
оскільки у квитанціях на оплату
відповідач не вказувала про сплату
заборгованості, а сплачувала поточні
платежі за надання житлово-комунальних
послуг та витрат на утримання будинку
та прибудинкової території, допускаючи
переплату, а,відтак, заборгованості за
спірний період не визнала.

А тому доводи апеляційної скарги щодо
переривання строку позовної давності
відповідачем не знайшли свого
підтвердження матеріалами справи,
тобто, відповідачем не вчинялися дії,
що свідчать про визнання нею боргу за
період 2002 по 2010 роки.

Посилання апеляційної скарги на те, що
було допущено неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
не ґрунтуються на нормах діючого
законодавства та матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують та на їх
правильність не впливають.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судді приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції відповідає
вимогам закону, зібраним доказам,
обставинам справи і підстав для його
скасування з мотивів, викладених в
апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку № 8 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 27.03.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: