Справа 521/7356/14-ц
Провадження № 2/521/4907/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

24 вересня 2014 року

Малиновський районний суд міста Одеси
у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.

при секретарі: Кравець Л.К.,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, 20 травня 2014 р., звернувшись до
ОСОБА_2 з цим позовом до суду, просив
зменшити розмір аліментів визначених
йому рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси на користь відповідача, на
утримання сина.

Свої позовні вимоги, позивач
обґрунтував наступним.

З 13 березня 2004 року він перебував у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

У шлюбі у них народилась дитина - син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейні відносини у них не склались з
2006 року, і в грудні 2006 року вони
розлучились.

З нього, позивача - ОСОБА_3 на утримання
сина стягуються аліменти за рішенням
Малиновського районного суду м.Одеси.

Станом на травень 2014 року існує три
законних рішення судів про стягнення
аліментів на утримання сина ОСОБА_4, та
станом на час звернення до суду з
позовом, з нього - позивача, утримуються
аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі 1800,00 гривень, але не менше, ніж 30
% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Вказане рішення набрало чинності в
травні 2013 року.

Позивач вказує, що він бажає сплачувати
кошти на утримання сина, але
неодноразові позови колишньої дружини
ОСОБА_2 про збільшення розміру
аліментів примушують його задуматись,
чи вся сума коштів, які він сплачує,
витрачається відповідачкою для сина
та вважає, що мати його сина повинна
надати підтвердження про те, що вона
також витрачає на сина 1800,00 гривень.

На думку позивача, відповідачка ОСОБА_2
ніде не працює та не бажає
працевлаштовуватись.

Позивач вважає, що, суди, які розглядали
позови про збільшення розміру
аліментів також повинні були
враховувати як принцип розумності так
і законодавство.

Проте, судом, за позовом ОСОБА_2 тричі, у
бік суттєвого збільшення, з 600,00 гривень
до 1800,0 гривень, змінювався розмір
аліментів, який був визначений в
твердій грошовій сумі.

На думку позивача, суд повинен
враховувати, що домовленості між
батьками дитини ОСОБА_4 немає та не може
бути.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 не бажає
працювати, а бажає лише отримувати
кошти. Суд врахував вже двічі придумані
ОСОБА_2 факти і в три рази збільшив
розмір утримання.

Посилаючись на статтю 186 Сімейного
Кодексу України, позивач вказав, що
орган опіки та піклування повинен
перевіряти цільове витрачання
аліментів за заявою платника
аліментів, або за власною ініціативою.

Позивач вважає, що відповідачка ОСОБА_2
не маючи доходу, витрачає кошти,
отримані як аліменти на дитину за
іншими потребами.

На думку позивача, у випадку
нецільового витрачання аліментів,
платник має право звернутись до суду з
позовом про зменшення розміру
аліментів.

Позивач вказав, що, враховуючи всі
задані ним параметри, а саме,
відсутність місця роботи,
непрацездатна матір. нецільове
витрачання коштів отримувачем
аліментів. суд може вирішити питання
про розмір стягнення аліментів з
платника, а тому просить суд винести
рішення, яким стягнути з нього - ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 на утримання дитини
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1/4
частині доходу, виходячи з середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості, але не менше, ніж по 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подачі позову до суду і до повноліття
дитини.

У судовому засіданні представник
позивача, позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову
заперечувала, надавши до суду письмові
заперечення, у яких виклала наступне.

Вказаний позов вона не визнає, так як,
на її думку, він не законний та не
обґрунтований. Аліменти з ОСОБА_3 на
утримання його малолітнього сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються
відповідно до рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 23.05.2013р.
Вказане рішення суду, набрало законної
сили, та, на думку відповідача, є
обов'язковим для виконання

На думку відповідача, позивач вказує,
що бажає та здійснює сплату коштів на
утримання сина, але, починаючи з 2007 року
позивач багаторазово допускав
заборгованості по сплаті аліментів, що
ставило його малолітнього хворого сина
у вкрай тяжке матеріальне становище та
змушувало її звертатись до суду щодо
стягнення з позивача заборгованості та
пені.

Відповідач вказала, що побоювання
позивача про нецільове використання
аліментів - суми в розмірі 1800грн. на
місяць, є цілком надуманими.

Посилаючись на ст. 186 СК України,
відповідач вказала, що законом
передбачено право платника аліментів
на звернення до органу опіки та
піклування для перевірки останнім
цільового використання витрачання
аліментів, але ОСОБА_3 не звертався до
органу опіки та піклування щодо
перевірки зазначеного ним та не бажає
йти законним шляхом та виклав у позові,
на думку відповідача, завідомо
надумані та абсурдні речі.

Також відповідачка вказала, що ОСОБА_3
вигнав її та свого ж сина з житла у
АДРЕСА_1, в якому вона та дитина мають
всі законні права проживати, не
зважаючи на судові рішення, які
зобов'язували ОСОБА_3 не перешкоджати
їй та дитині у проживанні за вказаною
адресою.

На думку відповідача, судовими
рішеннями було встановлено, що син
ОСОБА_4 є хворобливим та потребує
постійного та затратного лікування та
діти мають право не на прожитковий
мінімум, а на достатній прожитковий
рівень.

Також, на думку відповідача, сума
аліментів в розмірі 1800 грн. на місяць є
цілком посильною для ОСОБА_3

Посилаючись на ст.192 СК України,
відповідачка вказала, що закон
передбачає право платника аліментів на
звернення до суду з позовом про їх
зменшення. Однак, такому зверненню
мають відповідати наявність певних
обставин, та, перш за все, це зміна
матеріального або сімейного стану
сторін, погіршення або поліпшення
здоров'я.

Таких обставин, на думку відповідача,
які б свідчили про погіршення
матеріального стану, зміну сімейного
стану чи стану здоров'я у позові ОСОБА_3
не наведено.

Також відповідач зазначила, що в ході
судових процесів, суди вже давали
оцінку твердженням ОСОБА_3 про його
тяжкий матеріальний стан та про
наявність на його утриманні
матері-пенсіонерки.

Разом з тим, на думку відповідача,
позивач знову залишає поза увагою ті
обставини, про наявність яких він вже
заявляв в своїх письмових запереченнях
на позов про збільшення розміру
аліментів, - про те, що з 2005р. по
теперішній час, він є моряком та працює
поваром за контрактами на суднах
іноземних власників і ця робота є
постійним джерелом його заробітку, а в
перервах між контрактами він відвідує
різні курси, чим постійно підвищує свій
професійний рівень.

Відповідач вказала, що в матеріали
попередньої справи, нею була надана
довідка Федерації морських профспілок
України №76 від 21.05.2013р., згідно до якої,
місячна ставка повара складає 1895
доларів США, у такому разі 1800 грн. - це
менше навіть, ніж 1/6 частина від
середньомісячного заробітку ОСОБА_3

Також відповідачка вказала, що доказів
того, що ОСОБА_3 отримує місячний дохід
менший ніж 1895 доларів США - він не надав.

На думку відповідача, ОСОБА_3 заявив
позовну вимогу, яка суперечить нормам
сімейного законодавства.

Відповідач вважає, що жодних підстав
для припинення стягнення аліментів в
твердій грошовій сумі, немає, а тому
просить в задоволенні позову,
відмовити..

Заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача у
судовому засіданні, вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Позивач перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2, що не заперечується
сторонами.

У шлюбі у подружжя народилась дитина -
син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейні відносини у подружжя не
склались та в грудні 2006 року вони
розлучились.

З позивача - ОСОБА_3 на утримання сина
стягуються аліменти за рішенням
Малиновського районного суду м.Одеси.

Так, відповідно до рішення
Малиновського районного суду м.Одеси
від 24 жовтня 2007 року, з позивача
стягнуто аліменти на утримання сина 600
грн. щомісячно.(а.с.11).

Згідно рішення Малиновського
районного суду м.Одеси від 06 липня 2009
року, збільшено розмір стягнення
аліментів з позивача на утримання сина
з 600 грн. до 1300 грн., щомісячно.(а.с.15-16)

Рішенням Малиновського районного суду
м.Одеси від 23 травня 2013 року, збільшено
розмір стягнення аліментів з позивача
на утримання сина з 1300 грн. до 1800 грн.,
щомісячно.(а.с.17).

Ухвалою Малиновського районного суду
м.Одеси від 29 квітня 2014 року, заява
ОСОБА_3 від 14.02.2014 року про перегляд
заочного рішення від 23 травня 2013 року,
залишена без розгляду.(а.с.18).

Рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 23 травня 2013 року, яким
збільшено розмір стягнення аліментів з
позивача на утримання сина з 1300 грн. до
1800 грн., щомісячно, набрало законної
сили.

Згідно ст.192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду, або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено за
рішенням суду за позовом платника, або
одержувача аліментів, у разі зміни
матеріального, або сімейного стану,
погіршення, або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом. Розмір
аліментів може бути зменшено, якщо
дитина перебуває на утриманні держави,
територіальної громади або юридичної
особи, за заявою батьків,
уповноваженого територіальної
громади, юридичної особи, на утриманні
якої перебуває дитина та за згодою
органу опіки і піклування.

На думку суду, за наявності
передбачених у ст.182-184 СК України,
обставин, аліменти на прохання
зобов'язаного до їх сплати батька,
можуть бути присуджені у меншій
частині, чи у твердій грошовій сумі, ніж
передбачено законом. При цьому ці
обставини можуть бути відсутні на час
постановлення рішення і настати
пізніше, і навпаки ці обставини могли
відпасти за період дії аліментного
зобов'язання.

У зв'язку з наведеним, ст.192 СК
України передбачає зменшення розміру
аліментів, а також можливість
звільнення батьків від обов'язків
утримувати дитину.

Розмір аліментів, який був
встановлений відповідно до ст.ст.183-184
СК України, може бути зменшений у
випадках погіршення матеріального
стану платника аліментів, зміни його
сімейного стану, погіршення стану
здоров'я платника аліментів, або якщо
дитина знаходиться на повному
державному чи релігійному утриманні.

У разі погіршення
матеріального стану платника
аліментів, у нього є право звернутись
до суду з позовом про зменшення розміру
аліментів. На погіршення матеріального
стану можуть вплинути укладання ним
нового шлюбу, у зв'язку з чим він буде
зобов'язаний утримувати спільних
дітей, народжених у шлюбі, дружину до
трьох років дитини, а також батьків
дружини, яких вона утримувала за
законом до укладення шлюбу з платником
аліментів.

Проте, доказів щодо зазначеного судом,
позивачем до позову не долучено, не
було надано їх і в судовому засіданні
представником позивача.

Також, крім зазначеного, погіршення
матеріального стану платника
аліментів може бути викликано зміною
місця роботи та зменшенням заробітної
плати, виходом на пенсію, банкрутством,
знищенням майна, яке надавало доходи,
або з'явленням у платника аліментів
непрацездатних членів сім'ї, яких за
законом він мусить утримувати.

Проте, таких доказів щодо зазначеного
судом, позивачем до позову також не
було долучено та не було надано їх і в
судовому засіданні представником
позивача.

Посилання позивача на те, що його мати
являється пенсіонеркою, не може бути
судом прийнято до уваги, оскільки
вказане не свідчить про те, що позивач
утримує свою матір, оскільки доказів
щодо вказаного, позивачем не надано, та,
крім того, позивачем не долучено до
позову та не надано у судовому
засіданні довідки щодо його
середньомісячної заробітної плати.

Окрім того, оскільки позивачем не
надано доказів щодо того, що він
звертався з заявою до органу опіки та
піклування щодо перевірки цільового
витрачання аліментів та, за його заявою
було встановлено вказане позивачем
щодо нецільового витрачання коштів
отримувачем аліментів, то суд не може
прийняти до уваги заяву позивача про
те, що відповідачка ОСОБА_2 витрачає
кошти, отримані як аліменти на дитину
за іншими потребами.

Виходячи з встановленого у
судовому засіданні, суд прийшов до
висновку, що підставою для звернення
до суду у платника аліментів ОСОБА_3
було не зміна або погіршення його
матеріального стану, стану здоров'я або
інші зазначені у ст.192 СК України
обставини, які виникли після набрання
рішення про стягнення аліментів,
чинності, а помилка, на його думку, суду,
щодо визначення розміру аліментів у
рішенні суду.

Суд звертає увагу позивача
на те, що зазначене рішення суду
набрало законної сили.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, обставин, які б свідчили про
погіршення матеріального стану, зміну
сімейного стану чи стану здоров'я,
позивачем ОСОБА_3 не наведено.

З огляду на встановлене у
судовому засіданні, суд прийшов до
висновку, що позивачем не були
враховані положення ст.192 СК України,
не були викладені обставини і наведені
підстави для зменшення розміру
аліментів, а тому позовні вимоги не
можуть бути задоволені.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209,
212-215, 218 ЦПК України, ст.192 СК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 про винесення рішення, яким
стягнути з нього - ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 1/4 частині
доходу, виходячи з середньої
заробітної плати працівника для даної
місцевості, але не менше, ніж по 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
подачі позову до суду і до повноліття
дитини, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси, шляхом подачі апеляційної
скарги, протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Н.В. Мирончук