СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва у
складі:

головуючого -
судді Рейнарт І.М.

суддів
Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» на
ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 9 липня 2014р. про відмову у
задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія» про
заміну сторони у виконавчому
провадженні,

встановила:

у березні 2014р. заявник звернувся до
суду із заявою про заміну стягувача -
Відкрите акціонерне товариства «Банк
«Біг Енергія» на ТОВ «ФК «Довіра та
гарантія» у виконавчому провадженні,
відкритому на виконання виконавчого
напису нотаріуса про звернення
стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

Мотивуючи вимоги, заявник
зазначав, що 27 грудня 2013р. уклав з ВАТ
«Банк «Біг Енергія» договір
купівлі-продажу права вимоги, за яким
до товариства перейшло право вимоги по
кредитному договору від 4 грудня 2006р.,
який був укладено між ВАТ «Банк «Біг
Енергія» та ОСОБА_1 У зв'язку із
невиконанням позичальником своїх
зобов'язань за кредитним договором, був
вчинений виконавчий напис про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Оскільки відбулася заміна
кредитора за кредитним договором,
заявник просив задовольнити заяву.

Ухвалою суду від 9 липня 2014р. у
задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ТОВ
«Фінансова компанія «Довіра та
гарантія» просить ухвалу суду
скасувати та постановити нову ухвалу
про задоволення вимог.

Апелянт посилається на неповне
встановлення судом обставин справи,
неправильне застосування норм
матеріального права та неврахування
правової позиції Верховного Суду
України, яка висловлена по аналогічній
справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представника
апелянта, яка підтримала апеляційну
скаргу, представника ОСОБА_1, яка
просила залишити ухвалу суду без змін,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що 4 грудня 2006р.
між ВАТ «Банк «Біг Енергія» та ОСОБА_1
укладено кредитний договір, відповідно
до якого позичальник отримала 75 000
доларів США строком до 1 грудня 2008р. зі
сплатою 16% річних.

У забезпечення виконання
кредитного договору 4 грудня 2006р. між
банком та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 був укладений
договір іпотеки, предметом якого є

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/11167/2014Головуючий у суді першої
інстанції: Парамонов М.Л.Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Рейнарт
І.М.квартира АДРЕСА_1.

21 грудня 2009р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу

- 2 -

ОСОБА_5 вчинений виконавчий напис про
звернення стягнення на квартиру
АДРЕСА_1 у рахунок задоволення вимог
ВАТ Банку «Біг Енергія» про погашення
заборгованості за кредитним договором
від 4 грудня 2006р. у сумі 2 656 663,06грн.

12 лютого 2010р. Відділом державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
відкрито виконавче провадження на
виконання виконавчого напису
нотаріуса.

27 грудня 2013р. між ВАТ «Банк «Біг
Енергія» та ТОВ «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія» укладено договір
купівлі-продажу права вимоги,
відповідно до якого до товариства
перейшло право вимоги за кредитними
договорами та договорами забезпечення,
в тому числі і за договором, який
укладено з ОСОБА_1

28 січня 2014р. між ВАТ Банк «Біг Енергія»
та ТОВ «Фінансова компанія «Доріва та
гарантія» укладено договір про
відступлення права за договором
іпотеки, посвідченим приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 4 грудня
2006р., який посвідчено приватним
нотаріусом Київськогоміського
нотаріального округу ОСОБА_7,
відповідно до якого право
іпотекодержателя за квартирою АДРЕСА_1
перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та
гарантія».

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
першої інстанції виходив з того, що із
заявою про заміну сторони у
виконавчому проваджені може
звертатися тільки державний
виконавець і сторона виконавчого
провадження, а заявник не є стороною
виконавчого провадження, тому не має
правових підстав для звернення із
такою заявою.

Однак, погодитися з таким висновком
суду не можна, так як він не ґрунтується
на нормах матеріального права.

Підставами виникнення цивільних прав і
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини (пункт 1 частина друга стаття
11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512
ЦК України кредитор у зобов'язанні
(крім випадків, передбачених статтею 515
ЦК України) може бути замінений іншою
особою внаслідок, зокрема, передання
ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги),
а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора в зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного
законодавства заміна осіб в окремих
зобов'язаннях через волевиявлення
сторін (відступлення права вимоги) є
різновидом правонаступництва та
можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті
378 ЦПК України та статті 8 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі вибуття кредитора в зобов'язанні
він замінюється правонаступником.

У зв'язку з такою заміною кредитора
відбувається вибуття цієї особи з
виконавчого провадження, у зв'язку із
чим припиняється її статус сторони
виконавчого провадження і її заміна
належним кредитором проводиться
відповідно до частини п'ятої статті 8
Закону України «Про виконавче
провадження», статті 378 ЦПК України за
заявою заінтересованої сторони
зобов'язання, якою є правонаступник, що
отримав від попереднього кредитора всі
права та обов'язки в зобов'язанні, у
тому числі й право бути стороною
виконавчого провадження.

За таких обставин звернення
правонаступника кредитора із заявою
про надання йому статусу сторони
виконавчого провадження відповідає
змісту статей 512, 514 ЦК України та статті
8 Закону України «Про виконавче
провадження».

Вищезазначена правова позиція
викладена у постанові Верховного Суду
України № 6-122цс13 від 20 листопада 2013р. і
відповідно до статті 360-7 ЦПК України є
обов'язковою для всіх суддів України.

Проте, суд першої інстанції вказаного
не врахував, чим порушив норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання,
неправильно застосував норми
матеріального права, статті 512, 514 ЦК
України та частини п'ятої статті 8

- 3 -

Закону України «Про виконавче
провадження», тому ухвала суду
підлягає скасуванню.

Оскільки передання кредитором своїх
прав іншій особі за договором
відступлення права вимоги є
правонаступництвом і такий
правонаступник кредитора має право
звертатись до суду із заявою про заміну
сторони виконавчого провадження з
наданням йому статусу сторони
виконавчого провадження, заявник надав
докази у підтвердження переуступки
йому прав вимоги і за договором
іпотеки, колегія судді постановляє
нову ухвалу про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та гарантія»
задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного
суду м. Києва від 9 липня 2014р. скасувати,
постановити нову ухвалу, якою заяву
задовольнити.

Замінити стягувача - Відкрите
акціонерне товариство Банк «Біг
Енергія» - у виконавчому провадженні
про стягнення з ОСОБА_1 2 656 663грн. 06коп.,
на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Довіра та гарантія».

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: