Провадження № 2/755/5058/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2014 р.
Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді
Галагана В.І.,

при секретарі
Шилохвості А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Дніпровського
районного суду міста Києва цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на дитину,
-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду,
просить стягнути на її користь з ОСОБА_2
3 430,00 грн., що складають половину
коштів, витрачених позивачкою на
лікування сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 жовтня
2009 року позивачка перебувала у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2 Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 25 жовтня 2013 року шлюб між сторонами
розірвано. Від цього шлюбу позивачка та
відповідач мають малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва
від 25 жовтня 2013 року стягнуто аліменти
з відповідача на користь позивачки на
утримання сина у розмірі ? частини всіх
доходів відповідача, починаючи з 18
вересня 2013 року і до досягнення дитиною
повноліття. Дитина має вроджений
синдром Вільямса, у зв'язку з цим
проходить періодично курси
реабілітації. З 24 лютого 2014 року по 08
березня 2014 року ОСОБА_3 проходив
лікування в ТзОВ „Міжнародна клініка
відновного лікування", вартість якого
становить 6 860,00 грн. Добровільно надати
грошові кошти на лікування сина
відповідач відмовляється, що є
підставою звернення позивачка з даним
позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлена
належним чином, однак надала до суду
заяву, відповідно до якої позовні
вимоги підтримує в повному обсязі,
просить провести розгляд справи за її
відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день, час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, про поважні причини
неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд приходить
до наступного.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України, мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток. Батьки
зобов'язані забезпечити здобуття
дитиною повної загальної середньої
освіти, готувати її до самостійного
життя. Передача дитини на виховання
іншим особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу
України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження, виданим
Відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного
управління юстиції у м. Києві, актовий
запис № 1101, відповідно до якого матір'ю
дитини записано - ОСОБА_1, батьком -
ОСОБА_3. (а.с. 6)

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 25 жовтня 2013 року шлюб між
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
Центральним відділом реєстрації
шлюбів м. Києва з державним Центром
розвитку сімї 16 жовтня 2009 року, актовий
запис № 3006, розірвано; після розірвання
шлюбу ОСОБА_1 присвоєно дошлюбне
прізвище „ОСОБА_1"; та стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх
його доходів щомісячно, починаючи з 18
вересня 2013 року і до досягнення дитиною
повноліття. (а.с. 5)

Відповідно до Виписки з історії
хвороби ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній
проходив 1-й курс інтенсивної
нейрофізіологічної реабілітації в
Міжнародній клініці відновного
лікування м. Трускавця з 23.02.2014 року по
07.03.2014 року, з діагнозом - Синдром
Вільямса. (а.с. 7)

Відповідно до Рахунку МК000000077 від 10
січня 2014 року вартість лікувальної
путівки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період
з 24.02.2014 року по 08.03.2014 року в ТзОВ
„Міжнародна клініка відновного
лікування" складає - 6 860,00 грн., яку
оплачено позивачкою ОСОБА_1 відповідно
до Квитанції № 58 від 03.02.2014 року. (а.с. 8, 9)

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції
України та ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону
дитинства», кожна дитина має право на
рівень життя достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного та
соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України, батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 185 Сімейного кодексу
України, той з батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо)

Відповідно до ч.2 ст. 185 Сімейного
кодексу України, розмір участі одного з
батьків у додаткових витратах на
дитину в разі спору визначається за
рішенням суду, з урахуванням обставин,
що мають істотне значення.

Отже, додаткові витрати не є додатковим
стягненням коштів на утримання дитини.
Аліменти необхідні, щоб забезпечити
нормальні матеріальні умови для життя
дитини. В окремих випадках за наявності
особливих обставин, крім звичайних
витрат на дитину вимагаються
додаткові. Розмір додаткових витрат
повинен визначатися залежно від
передбачуваних або фактично понесених
витрат на дитину.

Доказами, що підтверджують наявність
особливих обставин, що спричинили
додаткові витрати на дитину, можуть
бути документи, які свідчать,
наприклад, про витрати на придбання
спеціальних інструментів, призначених
для розвитку здібностей дитини
(наприклад, музичного інструменту або
спортивного спорядження тощо), витрати
на навчання дитини у платному
навчальному закладі, на заняття у
музичних, мистецьких або спортивних
закладах, на додаткові заняття,
висновки МСЕК, довідки медичних
закладів та інші документи, що
підтверджують відповідний стан
здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і
свідчать про необхідність додаткових
витрат на лікування (на придбання
ліків, спеціальний медичний догляд,
санаторно-курортне лікування тощо).

Відповідно до роз'яснень п. 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
застосування судами окремих норм
сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №
3, звернуто увагу судів на те, що до
передбаченої ст. 185 СК участі в
додаткових витратах на утримання
дитини, викликаних особливими
обставинами (розвитком її здібностей,
хворобою, каліцтвом тощо), можна
притягати лише батьків. У цих випадках
ідеться про фактично зазнані або
передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі.

Аналізуючи наявні у справі докази,
керуючись нормами діючого сімейного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку
щодо правомірності заявлених вимог
позивачки про стягнення з відповідача
суми грошових коштів в розмірі 3 430,00
грн., що складає 50% витрачених
позивачкою коштів на проведення
нейрофізіологічної реабілітації
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки сума грошових
коштів, що складає предмет спору,
визнана судом як додаткові витрати на
дитину, що викликані особливими
обставинами, пов'язаними з хворобою
дитини.

Відповідно до частини третьої ст. 212
Цивільного процесуального кодексу
України, суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення додаткових
витрат на дитину, підлягає до
задоволення, а саме, з відповідача
ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає
відшкодуванню сума додаткових витрат
на дитину в розмірі 3 430,00 грн., що
становить половину коштів, витрачених
позивачкою на лікування сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В порядку ст. 88 Цивільного
процесуального кодексу України, з
відповідача ОСОБА_2 на користь держави
підлягає відшкодуванню судовий збір у
розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 141, 150, 180, 185 Сімейного кодексу
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування судами
окремих норм сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
від 15.05.2006 року № 3, ст. ст.10, 60, 88, 208, 209,
212-215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 грошові
кошти в сумі 3 430,00 грн., що складають
додаткові витрати на дитину, та судовий
збір у розмірі 243,60 грн., а всього на
загальну суму 3 673 (три тисячі шістсот
сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С у д д я: