Справа № 359/9096/14-ц Головуючий у І
інстанції Муранова-Лесів
І.В.Провадження № 22-ц/780/5972/14
Доповідач у 2 інстанції
СавченкоКатегорія 18
У Х В А Л А

іменем України

16 жовтня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі :

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Даценко Л.М., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 9 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Актабанк»
про захист прав споживачів, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ПАТ «Актабанк» про
стягнення грошових коштів за договором
банківського вкладу. Вимоги мотивувала
тим, що 1 серпня 2014 року між нею і банком
було укладено договір банківського
вкладу, за яким вона передала банку
грошові кошти у розмірі 200000 грн.
строком на один місяць по 1 вересня 2014
року включно. Посилаючись на те, що
після закінчення строку вкладу банк
кошти не повернув, просила стягнути із
ПАТ «Актабанк» грошові кошти та
проценти, нараховані на вклад.

Ухвалою судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 9 вересня 2014 року позовну заяву
повернуто позивачу у зв'язку із
непідсудністю даної справи
Бориспільському міськрайонному суду
Київської області.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
судді першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
справа.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали судді першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Повертаючи заяву позивачу, суддя
першої інстанції обгрунтовував свої
висновки тим, що даний позов не
підсудний Бориспільському
міськрайонному суду, поскільки на
правовідносини, що виникли між
позивачкою і банком, не поширюється дія
Закону України «Про захист прав
споживачів», бо між сторонами виникли
договірні відносини за договором
банківського вкладу.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками судді,
поскільки вони зроблені в результаті
порушення судом норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання.

Відповідно до ч.5 ст.110 ЦПК України, яка
надає позивачу право вибору
підсудності, позови про захист прав
споживачів можуть пред'являтися також
за зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка звернулася до суду на захист
своїх прав, що витікають із договору
банківського вкладу, що у свою чергу
свідчить про наявність спору,
пов'язаного із захистом прав
споживачів фінансово-кредитних послуг.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Пленуму Верховного суду
України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про
практику розгляду цивільних справ за
позовами про захист прав споживачів»
відповідно до п.2 якого судам слід мати
на увазі, що до відносин, які
регулюються законом України «Про
захист прав споживачів» належать,
зокрема, ті, що виникають із договорів
про надання фінансово-кредитних
послуг, відкриття і ведення рахунків,
проведення рохзрахункових операцій,
приймання і зберігання цінних паперів,
надання консультаційних ппослуг).

Крім того, відповідно до рішення
Конституційного Суду України у справі
щодо офіційного тлумачення положень
Закону України "Про захист прав
споживачів" N 15-рп/2011 від 10 листопада 2011
року Конституційний Суд України дійшов
висновку, що положення вказаного
Закону, які спрямовані на захист прав
споживачів кредитних послуг та
збалансування цих прав з іншими
суспільними цінностями, слід розуміти
так, що їх дія поширюється на
правовідносини між кредитодавцем та
позичальником (споживачем) за
договором про надання споживчого
кредиту, що виникають як під час
укладення, так і виконання такого
договору.

Отже даний позов згідно ч.5 ст.110 ЦПК
України підвідомчий Бориспільському
міськрайонному суду як такий, що
стосується захисту прав споживачів.

Суддя вказаних обставин не врахував і
постановив незакону і необгрунтовану
ухвалу про повернення позову.

За таких обставин відповідно до ст. 312
ЦПК України колегія суддів приходить
до висновку, що ухвала судді першої
інстанції підлягає до скасування, а
питання передається на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 9 вересня 2014 року скасувати і
передати пиатння на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: