Справа № 462/1476/14
Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/5035/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Крайник Н.П.

при секретарі Данилик І.І.,

з участю представника відповідача
Наконечної Г.Д.

представника третьої особи Охріменко
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6 на рішення Залізничного
районного суду міста Львова від 13
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до Житлово-будівельного
кооперативу "Машинобудівник", третя
особа - ЛКП "Залізничнетеплоенерго" про
повернення надмірно сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Залізничного районного
суду міста Львова від 13 червня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Вищезгадане рішення в
апеляційному порядку через свого
представника -ОСОБА_5 оскаржив ОСОБА_6. В
апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення яким позов з уточненнями та
збільшенням позовних вимог у розмірі 859
грн. 26 коп., що є ціною позову,
задовольнити повністю. Апелянт вважає
рішення суду таким, що постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, при прийнятті
рішення судом не було застосовано
закон яким регулюються спірні
правовідносини.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи та законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню із
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб які беруть участь у
справі. При цьому кожна із сторін
зобов"язана довести ті обставини на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, а обставини справи,
які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинстава, вирішив
справу згідно із законом.
Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду
першої інстанції таким вимогам
відповідає з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено,
що позивач ОСОБА_6 є власником квартири
АДРЕСА_1, обслуговування будинку за
вказаною адресою здійснює ЖБК
"Машинобудівник", який є його
балансоутримувачем. В даному будинку
встановлений будинковий засіб обліку
теплової енергії.

Рішенням Залізничного районного
суду м. Львова від 21 червня 2013 року
стягнуто з ОСОБА_6 в користь
Житлово-будівельного кооперативу
"Машинобудівник" заборгованість в
розмірі 2555 грн. 40 коп.

Даним рішенням встановлено, що
ОСОБА_6 в період з січня 2007 по 01 лютого
2013 року частково проводив оплату
житлово - комунальних послуг та, що
станом на 01.02.2013 року у нього утворилася
заборгованість в розмірі 2555 грн. 40 коп.,
в тому числі заборгованість за послуги
з центрального опалення.

Звертаючись до суду із позовом
ОСОБА_6 просив зобов"язати ЖБК
"Машинобудівник" повернути надмірно
сплачені ним кошти у зв"язку з
визнанням незаконним рішення
Виконавчого комітету Львівської
міської ради №1189 від 20.10.2006 року "Про
двоставковий тариф на теплову енергію,
тариф на підігрів води та послуги з
центрального опалення і підігріву
води" на підставі якого з 22.10.2006 року по
02.10.2008 року відповідач проводив
нарахування за спожиту теплову
енергію.

Відмовляючи у задоволенні позову
суд першої інстанції виходив з тих
підстав, що постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16.10.2013 року по справі №876/4135/13
визнано протиправним рішенням
виконавчого комітету Львівської
міської ради №1189 від 20.10.2006 року "Про
двоставковий тариф на теплову енергію,
тариф на підігрів води та послуги з
централізованого опалення і підігріву
води", суд не застосував одного із
встановлених законом способів захисту
порушеного права позивача: про
скасування або визнання не чинним
рішення чи окремих його положень, що
передбачено змістом ст. 162 КАС України,
в зв"язку з цим вважав, що на час
спірного періоду діяли тарифи
встановлені рішенням Виконавчого
комітету Львівської міської ради від
20.10.2006 року №1186 "Про двоставковий тариф
на теплову енергію, тариф на підігрів
води та послуги з центрального
опалення та підігрів води".

Відповідно до ст. 67 ЖК України
плата за комунальні послуги
(водопостачання, газ, теплова енергія
та інші послуги) береться крім
квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Згідно із ст.68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату та плату за комунальні
послуги.

До комунальних послуг відносяться,
зокрема, централізоване постачання
холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо (сг. 13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за
користування жилим приміщенням в
будинку (квартирі), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, встановлюється угодою
сторін. Плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за
затвердженими в установленому порядку
тарифами. Строки внесення квартирної
плати і плати за комунальні послуги
визначаються угодою сторін. Наймач
зобов'язаний своєчасно вносити
квартирну плату і плату за комунальні
послуги.

Відповідно до ст. 10 Закону України „Про
приватизацію державного житлового
фонду", п.7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків (в
редакції Постанови Кабінету Міністрів
України від 24.01.2006 року № 45 діє з 02.02.2006
року), ст.20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" власники
та наймачі (орендаріі квартир
зобов'язані оплачувати надані
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Згідно п. 6.2.3. Статуту
житлово-будівельного кооперативу
"Машинобудівник" член кооперативу
зобов'язаний своєчасно здійснювати
оплату комунальних послуг, вносити
платежі на розрахунковий рахунок
кооперативу у розмірі, встановленому
загальними зборами та Правлінням
кооперативу, з урахуванням реальних
витрат . Відповідно до п.6.2.4. Статуту у
випадку затримки по внесенню платежів
на розрахунковий рахунок кооперативу
або відмови здійснювати оплату за
комунальні послуги і за послуги па
утримання житла, згідно із нормами,
прийнятими загальними зборами, і
діючими тарифами, на боржників
накладається примусове стягнення
заборгованості через суд. Відповідно
до п. 8.5 Статуту розмір щомісячних
платежів для оплати комунальних (водо,
тепло, електро, газопостачання та
водовідведення) та інших послуг,
визначається згідно з показниками
лічильників та затверджених в
установленому порядку тарифів, а при
відсутності лічильників за умовами
договору між постачальником послуг та
кооперативом.

Згідно договору про постачання
теплової енергії в гарячій воді від
01.10.2003 року ЖБК "Машинобудівник"
(Покупець) в особі голови правління
Лозового М.Т. та ЛКП
„Залізничнетеплоенерго"
(Енергопостачальна організація) уклали
даний договір про постачання теплової
енергії в гарячій воді. За цим
договором Енергопостачальна
організація бере на себе зобов'язання
постачати Покупцеві теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а Покупець зобов'язується отримувати
та оплачувати одержану теплову енергію
за встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 12 Правил надання
послуг з центрального опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005 року № 630 у разі встановлення
будинкових засобів обліку теплової
енергії споживач оплачує послуги
згідно з їх показниками пропорційно
опалювальної площі (об"єму) квартири
(будинку садибного типу).

Статтею 162 КАС України
передбачено, що при вирішенні справи
по суті суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. У
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, про поворот виконання
цього рішення чи окремих його положень
із зазначенням способу його
здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити
певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення)
окремих видів або всієї діяльності
об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи
особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Суд за адміністративним позовом
суб'єкта владних повноважень може
прийняти іншу постанову у випадках,
встановлених законом.

Як вбачається з постанови Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2013 року, визнано
протиправним рішення Виконавчого
комітету Львівської міської ради №1189
від 20.10.2006 року "Про двоставковий тариф
на теплову енергію, тариф на підігрів
води та послуги з центрального
опалення і підігріву води", однак судом
не застосовано жодного із встановлених
ч.2 ст. 162 КАС України способів захисту
порушеного права позивача (не
зазначається про надання таким
документам зворотної дії), у зв"язку з
чим в спірний періоду діяли тарифи
встановлені рішенням Виконавчого
комітету Львівської міської ради від
20.10.2006 року № 1186 "Про двоставковий тариф
на теплову енергію, тариф на підігрів
води та послуги з центрального
опалення та підігрів води", тому,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції відмовляючи у задоволенні
позову ОСОБА_6 з вищезгаданих підстав
прийшов до правильного висновку.

Також, колегія суддів вважає за
необхідне звернути увагу, що ухвалою
Вищого адміністративного суду України
від 24 липня 2014 року скасовано постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року, а постанову Галицького районного
суду м. Львова від 29 січня 2013 року
залишено в силі.

За таких обставин, колегія судів
вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку про
відмову у задоволенні позову ОСОБА_6
про повернення надмірно сплачених
коштів.

Жодний з доводів апеляційної скарги
висновків суду не спростовує, а відтак
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5,
представника ОСОБА_6, а відтак таку слід
відхилити, а рішення Залізничного
районного суду міста Львова від 13
червня 2013 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1
ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325
ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах
ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду
міста Львова від 13 червня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набранням ухвалою законної сили.

Головуючий:
О.Я.Мельничук

Судді:
Н.М. Курій

Н.П. Крайник