Тальнівський районний суд Черкаської
Справа № 704/1190/14-ц
У Х В А Л А

11.09.2014 року

Тальнівський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючої-судді

Воронкової І.Г.

при секретарі судового засідання
Джуській Л.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тальне цивільну справу
за поданням старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Тальнівського
районного управління юстиції Білого
С.А. про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду
за межі України без вилучення паспорта
громадянина України,

встановив:

Старший державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Тальнівського районного управління
юстиції звернувся до суду з поданням, в
якому посилався на те, що на
примусовому виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Тальнівського РУЮ ГУЮ у Черкаській
області перебуває виконавчий лист № 511
від 04.10.2013 року, виданий Тальнівським
районним судом Черкаської області про
стягнення з ОСОБА_3, жителя АДРЕСА_1 на
користь КС «Кредит-Союз»
заборгованості в сумі 11139,46 грн.
Постанову про відкриття виконавчого
провадження винесено 22.11.2013 року, яка
02.12.2013 року направлена боржнику для
добровільного виконання. Станом на
27.08.2014 року заборгованість не погашена.
Боржник неодноразово викликався до
відділу ДВС, але вимоги державного
виконавця ігнорує, до відділу ДВС не
з'являється, заборгованість за
виконавчим документом не сплачує.
18.06.2014 року здійснено вихід по місцю
проживання боржника, в результаті чого
було встановлено, що боржник в даний
час перебуває за межами України, про що
було складено відповідний акт.
Посилаючись на діюче законодавство
заявник вважає, що для забезпечення
фактичного виконання вимог
виконавчого документа та стягнення
заборгованості на користь стягувача
необхідно обмежити боржника у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспорта громадянина України, в зв'язку
з чим звертається до суду із вказаним
поданням.

В судове засідання старший державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Тальнівського
районного управління юстиції Білий С.А.
не з'явився, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду подання, про причини неявки не
повідомив.

Суд вважає можливим розглянути подання
за відсутності державного виконавця
ВДВС Тальнівського РУЮ за наявними
матеріалами.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що подання слід
залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 22.11.2013 року
відкрито виконавче провадження про
примусове виконання рішення
Тальнівського районного суду
Черкаської області про стягнення з
ОСОБА_3 на користь КС «Кредит-Союз»
заборгованості по кредитному договору
в сумі 11139,46 грн. на підставі
виконавчого листа № 511 від 04.10.2013 року,
виданого Тальнівським районним судом
Черкаської області. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
згідно копії повідомлення № 3965 від
02.12.2013 року була направлена ОСОБА_3

Крім того, судом встановлено також, що
державним виконавцем проводилась
перевірка майнового стану боржника і
згідно відповіді Державної інспекції
сільського господарства в Черкаській
області за ОСОБА_3 станом на 16.01.2014 року
техніка не зареєстрована.

Згідно акту державного виконавця від
18.06.2014 року було здійснено виїзд за
адресою місця реєстрації боржника, в
результаті чого було встановлено, що
боржник за вказаною адресою не
проживає та перебуває за межами
України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно ст. 13 Загальної декларації прав
людини кожна людина має право вільно
пересуватися й обирати собі місце
проживання в межах любої держави. Кожна
людина має право залишати будь-яку
країну, включаючи свою власну, і
повертатися у свою країну.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожен є вільним
залишати будь-яку країну, включно зі
своєю власною. На здійснення цих прав
не може бути встановлено жодних
обмежень, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Закон України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 вищевказаного Закону
передбачено як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон наявність невиконаних
зобов'язань, але лише до моменту
виконання зобов'язань, або
забезпечення заставою, якщо інше не
передбачене міжнародним договором
України.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов'язання за рішенням.

Виходячи зі змісту вищенаведених
правових норм, а також з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, обов'язковою
обставиною, яка підлягає з'ясуванню
судом, є факт умисного ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням суду зобов'язань та
доведення цього факту заявником в
порядку, встановленому ст. 60 ЦПК
України. На момент звернення до суду з
поданням факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, повинен вже відбутися і
бути об'єктивно.

Тобто тільки у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням суду, може бути
застосовано до нього тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, а не з підстав лише наявності у
особи невиконаних зобов'язань,
покладених на неї судовим рішенням,
така підстава законом не передбачена.

На користь такого висновку свідчать і
положення статті 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», яка
визначає підстави для тимчасового
обмеження у праві виїзду громадян
України за кордон.

Застосування обмеження у праві виїзду
особи за межі України може мати місце
лише у виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст.. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передбачене і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимими.

Ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням означає з
об'єктивної сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) боржника, які полягають
у навмисному чи іншому свідомому
невиконанні нею зазначених обов'язків.
У зв'язку з цим і здійснюється
примусове виконання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання заявника про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України як на підставу його вимог,
підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 7.
абз. 2. Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин", питання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України вирішується при виконанні
судових рішень, ухвалених зокрема, за
позовами, що випливають із кредитних
правовідносин, у порядку,
передбаченому ст.. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» та ст. 377-1
ЦПК України, зокрема в разі доведення
факту ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень Верховного
Суду України, викладених у Листі від
01.02.2013 року «Судова практика щодо
вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України», ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

За таких обставин, висновок заявника
про те, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється
від виконання покладених на нього
рішенням суду зобов'язань не
відповідає дійсним обставинам справи
та не підтверджується наданими
матеріалами.

Заявник не надав суду достатніх
доказів на підтвердження навмисного
ухилення боржника від виконання
судового рішення, що позбавляє суд
можливості дійти висновку про
обґрунтованість вищевказаного
подання. Додані копії документів про
вчинені виконавцем дії щодо
встановлення місця проживання
боржника, відомостей про його доходи та
належне майно, а також повідомлення про
відкриття виконавчого провадження, не
можуть свідчити про таке ухилення
боржника від виконання своїх
зобов'язань.

Крім того, рішенням Тальнівського
районного суду Черкаської області
вирішено стягнути заборгованість по
кредитному договору з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
на користь КС «Кредит-Союз» в сумі 11139,46
грн. в солідарному порядку, а державний
виконавець зазначає в поданні та як
вбачається з доданих матеріалів,
примусово стягує всю суму 11139,46 грн. з
ОСОБА_3

За таких обставин суд прийшов до
висновку про відмову у задоволенні
подання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», керуючись
ст. ст. 208-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

Подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Тальнівського
районного управління юстиції Білого
С.А. про обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду
за межі України без вилучення паспорта
громадянина України залишити без
задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Черкаської області
через Тальнівський районний суд
Черкаської області протягом п'яти днів
з дня проголошення ухвали. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя:
І.Г. Воронкова