У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Тальнівського районного суду
Черкаської області від 17 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 11 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до дочірнього
підприємства державної акціонерної
компанії «Хліб України» «Тальнівський
комбінат хлібопродуктів» про визнання
права власності за набувальною
давністю,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що працювала
директором Тальнівського комбінату
хлібопродуктів з 1999 року. В січня 2000
року вона звернулась з заявою до
профспілкового комітету комбінату з
проханням надати їй квартиру, так як на
той час вона власного житла не мала і
проживала в гуртожитку. Відповідно до
договору дарування від 14
січня 2000 року посвідченого
Тальнівською державною нотаріальною
конторою відповідач отримав квартиру
за адресою АДРЕСА_2 в дарунок на праві
власності. Протоколом № 2 від 21
березня 2000 року профкому Тальнівського
комбінату хлібопродуктів затверджено
рішення профкому Тальнівського КХП від
19 січня 2000 року «Про надання квартири
АДРЕСА_2 ОСОБА_2 Наказом № 6 від 19
січня 2000 року по Тальнівському
комбінату хлібопродуктів позивачці
надано квартиру АДРЕСА_2, яка на той час
була незаселеною. У вказаній квартирі
позивачка зареєстрована з 29 січня 2000
року та проживає по даний час. Згідно
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 01 квітня 2004 року
встановлено, що позивачка вселена та
проживає в квартирі АДРЕСА_2 на
законних підставах і виселенню не
підлягає.

З огляду на зазначене, просила суд
визнати за нею право власності за
набувальною давністю на квартиру
АДРЕСА_2.

Рішенням Тальнівського районного суду
Черкаської області від 17 липня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області
від 11 вересня 2014 року, в задоволенні
позову ОСОБА_2, відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення та винести нове рішення, яким
позов ОСОБА_2 задовольнити.

Вивчивши касаційну скаргу,
ознайомившись із змістом оскаржуваних
судових рішень, у відкритті
касаційного провадження слід
відмовити, оскільки касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. ст. 328, 335 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 17 липня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 11 вересня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до дочірнього
підприємства державної акціонерної
компанії «Хліб України» «Тальнівський
комбінат хлібопродуктів» про визнання
права власності за набувальною
давністю, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович