АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 671/260/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1221/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.

при секретарі Кошельнику В.М.

з участю: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Волочиського
районного суду від 09 квітня 2014 року
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
Маначинської сільської ради
Волочиського району Хмельницької
області про визнання незаконним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача, ознайомившись з доводами
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом,
ОСОБА_4 просив визнати незаконним та
скасувати рішення сесії Маначинської
сільської ради № 3 від 24.12.2013 року про
відмову у наданні йому земельної
ділянки та зобов'язати відповідача
повторно винести на сесію та
розглянути документи про надання йому
у власність земельної ділянки
орієнтовною площею 2 га для ведення
особистого селянського господарства. В
обґрунтування позову зазначалося, що
за договором оренди Маначинська
сільська рада передала ПП ОСОБА_5 лише
право користування та володіння
земельною ділянкою, а за собою залишила
право розпорядження цією ділянкою.
Тому відмова у наданні у власність
земельної ділянки з тих мотивів, що
ділянка перебуває в оренді є
протиправною.

Рішенням Волочиського районного суду
від 09 квітня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
просить скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

На підтвердження незаконності
рішення зазначається, що
протиправність прийнятого
Маначинською сільською радою рішення
полягає у тому, що ні ст. 125 ЗК України,
ні ст. 26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ні ч.1 п.40
договору оренди від 18.03.2010 року між ПП
ОСОБА_5 та Маначинською сільською
радою, не передбачають таких підстав
або обмежень для відмови у наданні
земельної ділянки у власність як
перебування її в оренді в третьої
особи. При цьому, ст. 770 ЦК України прямо
передбачає можливість передачі
орендованої земельної ділянки у
власність.

В засіданні апеляційного суду
ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з
викладених у ній мотивів.

Представник Маначинської
сільськоі ради в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
слухання справи повідомлений у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Судом першої інстанції
встановлено, що між Маначинською
сільською радою Волочиського району
(орендодавцем) та приватним
підприємцем ОСОБА_5 (орендарем) був
укладений договір оренди землі, за яким
сільська рада своїм рішенням від 11
вересня 2009 року № 98 надає, а ПП ОСОБА_5
приймає в строкове платне користування
земельну ділянку призначену для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(землі резервного фонду (рілля)
загальною площею 4,0873 га на території
Маначинської сільської ради в межах
населеного пункту Маначин строком на 20
років. Вказаний договір є чинним та
сторонами чи іншими особами не
оспорений.

18 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернувся
до Маначинської сільської ради про
надання йому у приватну власність
земельної ділянки орієнтовною площею 2
га для ведення особистого селянського
господарства. Рішенням Маначинської
сільської ради № 3 від 24 грудня 2013 року
ОСОБА_4 було відмовлено в наданні
земельної ділянки у зв'язку з
відсутністю вільної земельної ділянки.
А земельна ділянка, на яку претендує
ОСОБА_4, знаходиться в оренді в ПП
ОСОБА_5 відповідно до договору оренди
землі від 18.03.2010 року строком на 20 років.

Вказані обставини
підтверджуються наявними у справі
письмовими доказами і сторонами не
заперечуються.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що оспорюване рішення
Маначинської сільської ради № 3 від
24.12.2013 року не може бути визнане
незаконним і таким, що підлягає
скасуванню, оскільки земельна ділянка
перебуває в оренді у іншої особи за
договором оренди, який не оспорений та
є чинним, і тому посилання в рішенні
сільської ради як на підставу для
відмови відсутність вільної земельної
ділянки є обґрунтованим.

Норми матеріального права
застосовані судом правильно, порушень
процесуального закону, які б були
підставою для скасування рішення,
судом не допущено. Тому наявні підстави
для відхилення апеляційної скарги на
підставі ст. 308 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України,
земельні ділянки, які перебувають у
власності чи користуванні громадян або
юридичних осіб, передаються у
власність чи користування за рішенням
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування лише після
припинення права власності чи
користування ними в порядку,
визначеному законом.

З огляду на викладене, посилання в
апеляційній скарзі на відсутність
законодавчих обмежень для передачі у
власність земельної ділянки, яка
перебуває в оренді, є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Волочиського районного суду
від 09 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис
Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду М.М.
Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Бабій О.М.

Доповідач - Пастощук М.М.

Категорія № 45