АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7063/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Казак С. Ю. Доповідач - Городнича
В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу комунального
підприємства "Житлове господарство
Кіровського району" Дніпропетровської
міської ради на рішення Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська від
15 травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до комунального підприємства
"Житлове господарство Кіровського
району" Дніпропетровської міської
ради, Управління житлового
господарства Дніпропетровської
міської ради, комунального
підприємства "Теплоенерго"
Дніпропетровської міської ради про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2013 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідачів,
посилаючись на те, що є власником
квартири АДРЕСА_1, який знаходиться на
балансі КП «Житлове господарство
Кіровського району» ДМР. 01.10.20013 року в
результаті прориву труби
теплопостачання була затоплена її
квартира. 11.10.2013 року представниками КП
«Житлове господарство Кіровського
району» ДМР було складено акт про
залиття квартири, в якому було
зафіксовано пошкодження в квартирі та
зазначено причиною залиття течу згону
центрального опалення на горищі.
Згідно висновку експертного
будівельно-технічного дослідження
№437/10-13 встановлено, що під час запуску
теплоносія під великим тиском по
системі опалення будинку, місце
з'єднання труби та згону дало течію, яка
і спричинила залиття квартири. Розмір
нанесеної їй внаслідок залиття
квартири матеріальної шкоди склав 9058
грн. 80 коп. Вартість проведеної
експертизи становить 1600 грн. Крім того,
внаслідок залиття їй було завдано
моральну шкоду.

Враховуючи зазначене, позивачка
просила суд стягнути з останніх в
солідарному порядку у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири 9058 грн. 80
коп., у рахунок відшкодування моральної
шкоди 4500 грн. та судові витрати в сумі
5758 грн. 82 коп., що складаються з судового
збору в сумі 458 грн. 82 коп., витрат з
оплати послуг експерта в сумі 1600 грн.,
оплати юридичних послуг в сумі 3500 грн.
та оплати нотаріальних дій в сумі 200
грн.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 травня 2014 року
позовні вимоги позивача задоволено
частково. Стягнуто з КП «Житлове
господарство Кіровського району» ДМР
на користь ОСОБА_2 у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири 9058 грн. 80
коп., у рахунок відшкодування моральної
шкоди 500 грн., витрати на оплату послуг
експерта в сумі 1600 грн., судовий збір в
сумі 458 грн. 82 коп., а всього стягнуто з
відповідача на користь позивачки 11617
грн. 62 коп. В іншій частині в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, КП
«Житлове господарство Кіровського
району» ДМР подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка є
власником квартири АДРЕСА_1, що
підтверджується договором дарування
від 01.12.2004 року та витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а.с.10,11).

Вказаний будинок знаходиться на
балансі КП «Житлове господарство
Кіровського району» ДМР.

01.10.2013 року сталось залиття належної
позивачці квартири, про що 11.10.2013 року
працівниками балансоутримувача було
складено відповідний акт, в якому було
зафіксовано наявні на час складання
акту пошкодження в квартирі та
зазначено причиною залиття течу згону
центрального опалення на горищі
будинку (а.с.17).

Згідно висновку будівельно-технічного
дослідження №437/10-13 від 24.10.2013 року,
складеного судовим експертом Харченко
В.В., розмір нанесеної матеріальної
шкоди внаслідок залиття квартири
АДРЕСА_1, з урахуванням фізичного зносу
на будівельні матеріали складає 9058 грн.
80 коп. Причиною залиття квартири згідно
висновку стало те, що під час запуску
теплоносія під великим тиском по
системі опалення будинку місце
з'єднання труби та згону дало течію, яка
і спричинила залиття квартири (а.с.19-38).

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до обгрунтованого висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_2 слід
задовольнити частково, стягнувши на її
користь з КП «Житлове господарство
Кіровського району» ДМР у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири 9058 грн. 80
коп.

В частині стягнення моральної шкоди,
суд враховував вказані обставини,
ступінь та тривалість моральних
страждань, виходив з принципу
розумності та справедливості, та
стягнув на користь позивача моральну
шкоду в розмірі 500 грн.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

В своїй скарзі апелянт посилається на
те, що він не являється виконавцем
послуг з централізованого опалення, а
тому не може нести зобов'язання
відповідно до Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення. Крім того, відповідно
до висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
437/10-13 від 24.10.2013 р. судовий експерт не
зазначив, що причина та вина в залитті
вищезазначеної квартири сталася з вини
апелянта. Також, відсутні докази
протиправності дій КП «ЖГ Кіровського
району» ДМР та відсутній причинний
зв'язок між спричиненою шкодою та діями
останнього, які не є протиправними та
винними. Таким чином, апелянт вважає, що
його вина щодо нанесення матеріальної
та моральної шкоди позивачем не
доведена.

Однак, з такими доводами апелянта
колегія суддів не може погодитися,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
виконавець зобов'язаний: здійснювати
контроль за технічним станом
інженерного обладнання будинків,
квартир, приміщень; утримувати в
належному технічному стані,
здійснювати технічне обслуговування
та ремонт внутрішньобудинкових мереж,
вживати заходів щодо ліквідації
аварійних ситуацій, усунення порушень
якості послуг у терміни, встановлені
договором та/або законодавством;
своєчасно за власний рахунок проводити
роботи з усунення виявлених неполадок,
пов'язаних з отриманням
житлово-комунальних послуг, що виникли
з його вини.

Пунктами 5, 6 частини 2 статті 24 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" на балансоутримувача
покладено обов'язки із забезпечення
умов для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів
відповідно до встановлених стандартів,
норм та правил; забезпечити належні
експлуатацію та утримання майна, що
перебуває на його балансі.

Правила користування тепловою
енергією, затверджених Постановою КМУ
від 03.10.2007 року № 1198, визначають такі
поняття як межа експлуатаційної
відповідальності та межа балансової
належності.

Згідно п. 40 Правил, споживач теплової
енергії (балансоутримувач теплової
мережі) забезпечує належний стан
обслуговування та безпечну
експлуатацію власної системи тепло
споживання. В міжопалювальний період
він зобов'язаний виконувати
обов'язкові обсяги робіт з підготовки
до опалювального періоду та оформити
акт про готовність об'єкта до
опалювального періоду або надати
рішення (лист) щодо гарантії
забезпечення безпечної експлуатації
системи тепло споживання.

Згідно п. 41 Правил, споживач теплової
енергії (балансоутримувач теплової
мережі) несе відповідальність за
технічний стан, обслуговування та
експлуатацію системи теплоспоживання,
що перебуває у межах його балансової
належності (експлуатаційної
відповідальності).

З урахуванням того, що залиття квартири
відбулося у зв'язку з проривом труби у
будинку, який знаходиться на балансі КП
«ЖГ Кіровського району» ДМР та
останній є виконавцем
житлово-комунальних послуг з утримання
будинків та прибудинкових територій,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про відшкодування завданої
шкоди саме з відповідача.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої в наслідок порушення її
права і така шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

В частині стягнення моральної шкоди,
колегія суддів вважає доведеним
позивачкою той факт, що внаслідок
залиття її квартири з вини відповідача
їй було заподіяно моральну шкоду, що
полягає у негативних емоціях та
переживаннях із приводу пошкодження
належного їй майна, що завдавало
позивачці незручності у повсякденному
житті; у додатковому емоційному
навантаженні та необхідності
витрачати додатковий час з метою
відновлення порушених прав та усунення
наслідків, необхідністю вишукування
додаткового часу і додаткових зусиль
для організації свого життя.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими.
Крім того, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства "Житлове господарство
Кіровського району" Дніпропетровської
міської ради - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 15 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Городнича В.С.

Судді:
Варенко О.П.

Лаченкова О.В.