Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2478/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Бугайченко Т. А.
Доповідач Бубличенко В. П.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.10.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого -
Бубличенко В.П.

суддів
- Мурашка С.І.

Сукач Т.О.

при секретарі
Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до
Мар'янівської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області, третя особа -
ОСОБА_4, про встановлення фактів, що
мають юридичне значення, та визнання
права власності на спадкове майно, за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 11 серпня
2014 року і

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Мар'янівської
сільської ради Маловисківського
району Кіровоградської області, третя
особа - ОСОБА_4, про встановлення фактів,
що мають юридичне значення, та визнання
права власності на спадкове майно.

Зазначав, що він є спадкоємцем
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За
життя ОСОБА_5 прийняла спадщину після
смерті свого рідного брата, ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на належну йому
земельну ділянку, але не оформила своїх
спадкових прав.

Він (позивач) не має можливості
оформити спадщину за законом на
вказану земельну ділянку в
нотаріальній конторі, оскільки
свідоцтво про народження ОСОБА_6 та
державний акт про право власності на
землю не збереглися. У зв'язку з цим
нотаріус постановою від 25 червня 2014
року відмовив йому у видачі свідоцтва
про право на спадщину.

Посилаючись на зазначені
обставини, позивач просив суд
встановити факт родинних відносин між
ОСОБА_6 і ОСОБА_5, факт прийняття
спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, та
визнати за ним право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті тітки, ОСОБА_5, на земельну
ділянку, що належала ОСОБА_6

Рішенням Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 11 серпня 2014 року позов
задоволено частково.

Суд встановив факт родинних відносин
між ОСОБА_6 і ОСОБА_5, а також факт
прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті
ОСОБА_6, але відмовив у задоволенні
позову в частині визнання за позивачем
права власності на земельну ділянку,
яка належала ОСОБА_6

У апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить рішення
суду в частині відмови у визнанні за
ним права власності на земельну
ділянку змінити і визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті тітки, ОСОБА_5, на
земельну ділянку, що належала її
рідному брату, ОСОБА_6

Про час і місце розгляду справи
сторони повідомлені у встановленому
статтею 76 ЦПК України порядку, в судове
засідання не з'явилися.

В матеріалах справи є заява
голови Мар'янівської сільської ради, в
якій він зазначає про визнання позову і
прохання розглядати справу у
відсутності представника ради.

Від ОСОБА_4 надійшла заява, в якій
вона просить розглянути справу у її
відсутності, проти позову ОСОБА_3 не
заперечує.

В частині встановлення фактів, що
мають юридичне значення, рішення суду
не оскаржено.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, ОСОБА_7, яка
підтримала доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду у
встановлених статтею 303 ЦПК України
межах, а також обгрунтованість доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що спірна земельна
ділянка площею 4,81 га, розташована на
території Мар'янівської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області, належала
ОСОБА_6 на підставі державного акту на
право приватної власності на землю
серії І-КР № 017229, виданого
Мар'янівською сільською радою
Маловисківського району
Кіровоградської області 28 грудня 2001
року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.
Спадщину після його смерті прийняла
рідна сестра, ОСОБА_5 Факт прийняття
спадщини ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 та
факт родинних відносин між ними
встановив суд рішенням від 11 серпня 2014
року, яке в цій частині не оскаржено і
набрало законної сили.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності.

Акт цивільного законодавства не
має зворотної дії у часі, крім випадків,
коли він пом'якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи (ч.2
ст.5 ЦК України).

Оскільки ОСОБА_6 помер до 01 січня
2004 року, до правовідносин щодо
спадкування після його смерті
застосовуються положення ЦК УРСР 1963
року.

Відповідно до ст.530 ЦК УРСР ОСОБА_5
є спадкоємцем ОСОБА_6 другої черги за
законом.

За правилами ч.2 ст.548 ЦК УРСР
прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Оскільки ОСОБА_5 прийняла
спадщину на земельну ділянку після
смерті ОСОБА_6, ця ділянка визнається
належною їй не зважаючи на те, що ОСОБА_5
не оформила спадщину у встановленому
законом порядку.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тому
на правовідносини щодо спадкування
належного їй майна поширюються правила
ЦК України 2003 року.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину
прийняв позивач, який 28 листопада 2011
року одержав у Кіровоградській
районній державній нотаріальній
конторі свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на земельну
ділянку для ведення товарного

сільськогосподарського виробництва
площею 8,34 га, розташовану на території
Миколаївської сільської ради
Кіровоградського району і області, яка
належала ОСОБА_5 (а.с.20).

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 прийняла
спадщину на земельну ділянку після
смерті ОСОБА_6, ця ділянка також входить
до складу спадкового майна, що
залишилося після її смерті.

Матеріалами справи
підтверджується, що позивач є єдиним
спадкоємцем ОСОБА_5, який прийняв
спадщину у встановленому статтею 1268 ЦК
України порядку.

ОСОБА_5 була рідною сестрою матері
позивача. З наданих позивачем
документів вбачається, що до одруження
його матір, ОСОБА_8, і ОСОБА_5 мали
прізвище ОСОБА_5, їх батьками були
ОСОБА_10 і ОСОБА_11 (а.с.10-12).

Таким чином, позивач є
племінником ОСОБА_5 і спадкоємцем
п'ятої черги за законом відповідно до
ч.1 ст.1265 ЦК України.

Крім того, згідно з ч.3 ст.1266 ЦК України
племінники спадкодавця спадкують ту
частину спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові (тітці,
дядькові спадкодавця), якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Саме з цих підстав позивач просив
визнати за ним право власності на
земельну ділянку в порядку
спадкування.

Мати позивача, ОСОБА_8, померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 13).

Враховуючи наведене, вимоги позивача
про визнання за ним права власності на
спірну земельну ділянку в порядку
спадкування за правом представлення
після смерті ОСОБА_5 є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Нотаріус відмовив в оформленні
спадщини позивачеві у зв'язку з
відсутністю оригіналу
правовстановлюючого документу на
земельну ділянку.

Між тим представник позивача надала
суду довідку з відділу
Держземагентства у Маловисківському
районі Кіровоградської області №
3246/03/10-14 від 07 жовтня 2014 року, якою
підтверджується, що спірна земельна
ділянка площею 4,81 га, розташована на
території Мар'янівської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області, належала
ОСОБА_6 на підставі державного акту на
право приватної власності на землю
серії І-КР № 017229, виданого
Мар'янівською сільською радою
Маловисківського району
Кіровоградської області 28 грудня 2001
року, а також ксерокопію вказаного
державного акта, вірність якої
завірена зазначеним відділом
Держземагентства.

За таких обставин у колегії суддів
немає сумніву щодо належності ОСОБА_6
спірної земельної ділянки на праві
приватної власності.

При вирішенні справи суд неправильно
витлумачив положення ч.3 ст.1266 ЦК
України і дійшов помилкового висновку,
що позивач не має права спадкування за
правом представлення після смерті
ОСОБА_5

Згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
порушення або неправильне
застосування норм матеріального права
є підставою для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення.

Колегія суддів вважає, що в частині
відмови у позові про визнання права
власності на земельну ділянку рішення
суду підлягає скасуванню, а не зміні, з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 11 серпня 2014 року скасувати
в частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_3 до Мар'янівської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області, третя особа -
ОСОБА_4, про визнання права власності на
спадкове майно, з ухваленням нового
рішення.

Визнати за ОСОБА_3 право власності
в порядку спадкування на земельну
ділянку площею 4,81 га, розташовану на
території Мар'янівської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області, яка належала
ОСОБА_6 на підставі державного акту на
право приватної власності на землю
серії І-КР № 017229, виданого
Мар'янівською сільською радою
Маловисківського району
Кіровоградської області 28 грудня 2001
року.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді