І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
міський суд
під головуванням судді - Ковальова І.М.
при секретарі - Жижчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої кримінальним
В Рівненський міський суд з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої
кримінальним правопорушенням
В судовому засіданні позивач
заявлені позовні вимоги повністю
підтримала просить суд їх задоволити
та стягнути з ОСОБА_2, як матері
неповнолітнього ОСОБА_4 та ОСОБА_3, як
батька неповнолітнього ОСОБА_5,
солідарно заподіяну кримінальним
правопорушенням шкоду в розмірі 15 300
грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00
грн. посилаючись на ті обставини, що в
кінці грудня 2012 року у вечірній час,
неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою
змовою з неповнолітнім ОСОБА_5, маючи
умисел на таємне заволодіння чужим
майном, з корисливих мотивів,
перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, шляхом
вільного доступу таємно викрали її
ювелірні вироби, які вона оцінює за
діючими цінами в ювелірних магазинах, а
саме: золоту каблучку з зеленим каменем
585 проби вагою 4,5 грами вартістю 2700,00
грн.; золоту каблучку з камінчиками
«фіаніт» 585 проби вагою 4,5 грами
вартістю 2700,00 грн.; золоту каблучку 585
проби вагою 4,5 грами вартістю 2700,00 грн.;
золоту каблучку 585 проби вагою 5 грам
вартістю 3000,00 грн.; 300 доларів США
еквівалентні 4200,00 грн., які належать їй,
чим спричинили май матеріальної шкоди
на загальну суму 15 300,00 грн.
Крім того, їй було заподіяно і
моральну шкоду, яка виразилася у
душевних стражданнях, яких вона
пережила у зв'язку з самим фактом
крадіжки; душевними стражданнями,
пов'язаними з тим, що вона не могла
користуватися золотими прикрасами, які
зокрема, були придбані до певних
сімейних подій та були їй дорогими, як
пам'ятка про ці події. Також, моральну
травму вона отримала і від того, що
батьки неповнолітніх - відповідачів по
справі відмовилися у добровільному
порядку відшкодовувати заподіяну
шкоду. Тому, оцінює розмір заподіяної
їй моральної шкоди в 5000,00 грн.
Постановою Рівненського міського суду
від 09 січня 2014 року застосовано до
неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
примусові заходи виховного характеру,
а саме: оголошено ОСОБА_5 застереження
та до досягнення ним 18 річного віку,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2, передано ОСОБА_5
під нагляд батька ОСОБА_3; а вироком
Рівненського міського суду від 09 січня
2014 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.2
ст.185 КК України та на підставі ст.104 КК
України звільнено ОСОБА_4 від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком один рік. Цивільний
позов ОСОБА_1 залишено без розгляду,
роз'яснено їй право пред'явити його в
порядку цивільного судочинства.
Станом на день подання позовної заяви,
заподіяні збитки відповідачами їй не
відшкодовані, окрім 2000,00 грн., які
відшкодувала їй відповідач ОСОБА_2
Тому, враховуючи вищевикладене,
просить суд заявлені позовні вимоги
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилась. Про день та час розгляду
справи повідомлялась судовою повсткою
та оголошенням у засобах масової
інформації. Причин своєї неявки суду не
повідомила заяв чи клопотань про
перенесення розгляду справи до суду не
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання
не з'явився. Про день та час розгляду
справи повідомлявся судовою повсткою
та оголошенням у засобах масової
інформації. Причин своєї неявки суду не
повідомив заяв чи клопотань про
перенесення розгляду справи до суду не
Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що заявлені позовні вимоги в
частині відшкодування майнової шкоди
підлягають до часткового задоволення,
а в частині відшкодування моральної
шкоди до повного задоволення виходячи
Судом встановлено, що в кінці грудня
2012 року у вечірній час, неповнолітній
ОСОБА_4 за попередньою змовою з
неповнолітнім ОСОБА_5, маючи умисел на
таємне заволодіння чужим майном, з
корисливих мотивів, перебуваючи у
квартирі АДРЕСА_1, шляхом вільного
доступу таємно викрали: золоту
каблучку з зеленим каменем 585 проби
вагою 4 грами вартістю 975 грн. 56 коп.;
золоту каблучку з камінчиками «фіаніт»
585 проби вагою 4,5 грами вартістю 1097,00
грн.; золоту каблучку 585 проби вагою 4,5
грами вартістю 1097,00 грн.; золоту
каблучку 585 проби вагою 5 грам вартістю
1219,45 грн., які належать ОСОБА_1, чим
спричинили потерпілій ОСОБА_1
матеріальні збитки на загальну суму 4389
Крім того, в кінці грудня 2012 року
неповнолітній ОСОБА_5, маючи умисел на
таємне заволодіння чужим майном,
повторно, з корисливих мотивів,
перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1, шляхом
вільного доступу таємно викрав грошові
кошти в сумі 300 доларів США, що за
офіційним курсом НБУ становить 2458
гривень 20 копійок, які належать ОСОБА_1,
чим спричинили потерпілій ОСОБА_1
матеріальні збитки на суму 2458 гривень
Ухвалою Рівненського міського суду
від 09 січня 2014 року, по справі № 569/
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи
виховного характеру, а саме: оголошено
ОСОБА_5 застереження та до досягнення
ним 18 річного віку, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_2, передано ОСОБА_5 під
нагляд батька ОСОБА_3.
Вироком Рівненського міського суду
від 09 січня 2014 року, по справі № 569/
22466/13-ц, ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст.185
КК України та призначено покарання у
виді одного року позбавлення волі; на
підставі ст.104 КК України звільнено
ОСОБА_4 від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком один
рік.

Під час розгляду кримінальної справи
№ 569/22466/13-ц, неповнолітні обвинувачені
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину в
інкримінованих злочинах визнали
повністю.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК
України, вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Отже, вище зазначений вирок та ухвала
у кримінальній справі № 569/22466/13-ц, що
набрали законної сили обов'язкові для
суду, що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій осіб,
стосовно яких ухвалено вирок та ухвалу
суду, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цими особами.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до п.8, п.9 ч.2 ст.16 ЦК
України способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути:
відшкодування збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України
особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України
шкода, завдана фізичній особі, яка
потерпіла від кримінального
правопорушення, відшкодовується
відповідно до закону.

Відповідно до ст.1179 ЦК України
неповнолітня особа (у віці від
чотирнадцяти до вісімнадцяти років)
відповідає за завдану нею шкоду
самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої
особи майна, достатнього для
відшкодування завданої нею шкоди, ця
шкода відшкодовується в частці, якої не
вистачає, або в повному обсязі її
батьками (усиновлювачами) або
піклувальником, якщо вони не доведуть,
що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Якщо неповнолітня особа перебувала у
закладі, який за законом здійснює щодо
неї функції піклувальника, цей заклад
зобов'язаний відшкодувати шкоду в
частці, якої не вистачає, або в повному
обсязі, якщо він не доведе, що шкоди
було завдано не з його вини.

Обов'язок батьків (усиновлювачів),
піклувальника, закладу, який за законом
здійснює щодо неповнолітньої особи
функції піклувальника, відшкодувати
шкоду припиняється після досягнення
особою, яка завдала шкоди, повноліття
або коли вона до досягнення повноліття
стане власником майна, достатнього для
відшкодування шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1182 ЦК України
шкода, завдана спільними діями кількох
неповнолітніх осіб, відшкодовується
ними у частці, яка визначається за
домовленістю між ними або за рішенням
суду.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за
вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну,
відшкодувати її в натурі (передати річ
того ж роду і такої ж якості, полагодити
пошкоджену річ тощо) або відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

На час розгляду кримінальної справи
№ 569/22466/13-ц та на час розгляду даної
цивільної справи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є
неповнолітніми особами у віці від 14
років до 18 років, не можуть відповідати
за завдану ними шкоду перед позивачем
самостійно, оскільки відсутнє у
неповнолітніх осіб майно, достатнє для
відшкодування завданої ними шкоди,
тому шкода повинна відшкодовуватися в
повному обсязі їх батьками: мамою
неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та
батьком неповнолітнього ОСОБА_5 -
ОСОБА_3, так-як вони не довели, що шкода
заподіяна позивачці була завдана не
їхніми дітьми.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 в
рахунок відшкодування майнової шкоди,
а саме вартості викрадених у неї
золотих виробів, зазначає вартість за
діючими цінами в ювелірних магазинах
на момент звернення до суду з позовом:
золота каблучка з зеленим каменем 585
проби вагою 4,5 грами вартістю 2700,00 грн.;
золота каблучка з камінчиками «фіаніт»
585 проби вагою 4,5 грами вартістю 2700,00
грн.; золота каблучка 585 проби вагою 4,5
грами вартістю 2700,00 грн.; золота
каблучка 585 проби вагою 5 грам вартістю
3000,00 грн., а всього на загальну суму 11 100
грн.

Однак позивач в судовому засіданні
належних та допустимих доказів про
вартість викрадених у неї золотих
виробів за діючими цінами в ювелірних
магазинах на момент звернення нею до
суду з позовом не надала, тому суд
вважає, що заявлені позовні вимоги
позивача в частині відшкодування
майнової шкоди, а саме вартості золотих
виробів підлягають до часткового
задоволення, а саме у розмірі 4389 грн. 01
коп., оскільки дана вартість викрадених
золотих виробів була визначена під час
досудового розгляду кримінального
провадження та зазначена у вироку
Рівненського міського суду від 09 січня
2014 року по справі №569/22466/13-к і розмір
якої позивач (потерпіла) не оспорювала,
а відповідно погоджувалась з ним.

Враховуючи, що в кінці грудня 2012 року
у вечірній час, неповнолітній ОСОБА_4 за
попередньою змовою з неповнолітнім
ОСОБА_5, таємно викрали золоті вироби,
які належать ОСОБА_1, тому відповідачі
по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають
солідарно відшкодувати збитки
позивачу за викрадені у неї золоті
вироби.

Що стосується позовних вимог в
частині відшкодування майнової шкоди
за викрадені долари США. В позовній
заяві позивач ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування майнової шкоди, а саме за
викрадені у неї 300,00 доларів США,
просить суд стягнути з відповідачів 4200
грн. що в перерахунку на доларовий
еквівалент становить 300,00 доларів США .

Однак позивач в судовому засіданні
належних та допустимих доказів про
курс валют на час звернення до суду не
надала, а на час розгляду справи
Національний банк України встановив
такі офіційні курси гривні до
іноземної валюти 100 доларів США - 1295,1166
гр., тому суд вважає, що заявлені
позовні вимоги позивача в частині
відшкодування майнової шкоди, а саме 300
доларів США підлягають до часткового
задоволення, а саме у розмірі 1295,1166 грн.
х 3 =3885,35 грн.

Враховуючи, що в кінці грудня 2012 року
неповнолітній ОСОБА_5, таємно викрав
грошові кошти в сумі 300 доларів США, які
належать ОСОБА_1, тому відповідач по
справі ОСОБА_3 має відшкодувати збитки
позивачу за викрадені у неї грошові
кощти.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України
моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 р. (з
наступними змінами) "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" розмір
відшкодування моральної шкоди суд
повинен визначати залежно від
характеру та обсягу страждань, які
зазнав позивач, характеру немайнових
витрат та урахуванням інших обставин.
При цьому суд має право виходити із
засад розумності, виваженості та
справедливості. Визначаючи розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди, суд повинен наводити в рішенні
відповідні мотиви.

Враховуючи вищевикладені обставини,
суд вважає, що неправомірними діями
неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5
позивачу було заподіяно моральну
шкоду, яка виразилась у душевних
стражданнях, яких вона пережила у
зв'язку з самим фактом крадіжки;
душевними стражданнями, пов'язаними з
тим що вона не могла користуватися
золотими прикрасами, які зокрема, були
придбані до певних сімейних подій та
були їй дорогими, як пам'ятка про ці
події. Тому, враховуючи вищевикладені
обставини у їх сукупності, суд вважає,
що заявлені позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди в розмірі
5000,00 грн. знайшли своє підтвердження, є
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають до повного задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,212,215,228,293,293 ЦПК України,
ст.ст.16,22,23,1166,1167,1179,1182,1192 ЦК України,
суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в частині відшкодування
майнової шкоди задоволити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в частині відшкодування
моральної шкоди задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 солідарно заподіяну
кримінальним правопорушенням в
рахунок відшкодування майнової шкоди в
розмірі 4389 грн. 01 коп. та в рахунок
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 5000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в
заподіяну кримінальним
правопорушенням в рахунок
відшкодування майнової шкоди в розмірі
3885 грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
солідарно судові витрати по справі в
розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Заяву про перегляд заочного рішення
суду може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий :