Номер провадження: 22-ц/785/5238/14
Головуючий у першій інстанції Пащенко
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П.,
Цюри Т.В.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 24 березня 2014
року у справі за позовом
Житлово-будівельного кооперативу-2 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
послуги з утримання житлового будинку
та прибудинкової території,-

встановила:

Житлово-будівельний кооператив-2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
який в процесі розгляду справи уточнив,
та просив стягнути з відповідача на
його користь заборгованість за послуги
з утримання житлового будинку та
прибудинкової території у розмірі 1 157,85
гривень та судові витрати у розмірі 243,60
гривень. (а. с. 2-3, 36)

В обґрунтування позову посилався на те,
що відповідач являється користувачем
послуг, які надає ЖБК-2 по утриманню
будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової
території, пільгами не користується.
Оскільки відповідач не оплачує послуги
в повному обсязі, станом на 20.03.2014 року
за ним утворилася заборгованість зі
сплати за послуги з утримання
житлового будинку і прибудинкової
території у розмірі 1 157,85 гривень.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 24 березня 2014
року позов Житлово-будівельного
кооперативу - 2 задоволено. Стягнено з
ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного
кооперативу - 2 заборгованість за
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території в розмірі 1 157,85
гривень, також стягнуто судовий збір в
розмірі 243,60 гривень. (а. с. 44-45)

В апеляційній скарзі апелянт просить
рішення скасувати, справу направити до
суду першої інстанції на новий розгляд,
посилаючись на його необґрунтованість,
неповне з`ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. (а. с. 47-48)

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з положень ст. 526 ЦК
України, ст. 68 ЖК України, ст. 20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» та п. 7 Правил користування
приміщеннями житлових будинків,
відповідно до яких власники квартир
(наймачі) - споживачі комунальних
послуг зобов'язані належним чином та
вчасно оплачувати надані
житлово-комунальні послуги.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

З таким висновком суду слід погодитись,
оскільки він відповідає вимогам закону
і матеріалам справи.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до рішень виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради №
1393 від 30.10.2008 року, № 1575 від 08 грудня 2011
року встановлений тариф на утримання
будинку та прибудинкової території, що
обслуговується ЖБК-2 - на утримання
будинку по АДРЕСА_2 та прибудинкової
території, за 1 м.кв. загальної площі
житла, згідно статей витрат. В додатку
№ 1 до рішення МВК № 1393 від 30.10.2008 року
та до рішення № 1575 від 08.12.2011 року
зазначено вартість видів послуг на
утримання житлового будинку та
прибудинкової території ЖБК-2 по
АДРЕСА_2. (а. с. 6-9)

Відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України,
оплата за надані комунальні послуги
здійснюється споживачами 10-того числа
кожного наступного місяця за
попередній. Відповідач не виконував
своїх зобов'язань в повній мірі, не
сплачував за надані послуги, внаслідок
чого виникла заборгованість, яка
станом на 20.03.2014 року складає 1 157,85
гривень. (а. с. 37)

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» відносини
у сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Статтею 21 зазначеного Закону визначено
обов'язок виконавця послуг підготувати
та укласти зі споживачем договір на
надання житлово-комунальних послуг із
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання згідно
з типовим договором.

Обов'язок власника квартири укласти
договір про надання
житлово-комунальних послуг та
оплачувати надані послуги передбачено
також пунктом 7 Правил користування
приміщенням житлових будинків,
затверджених постановою КМ України №
572 від 08 жовтня 1992 року.

Плата за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору, який споживач
зобов'язаний укласти. При цьому, розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Відмова або зволікання з укладенням
вищезазначеного договору та несплата
за надані послуги є порушенням
законодавства.

Договір про надання комунальних послуг
ОСОБА_2 з ЖБК-2 не укладався.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, про те, що
укладання договору про надання
житлово-комунальних послуг,
підготовленого виконавцем послуг на
основі типового договору, є не правом, а
обов'язком споживача. Ухилення
останнього від укладання договору не
звільняє від плати за надані та спожиті
комунальні послуги.

З пояснень ОСОБА_2 у судовому засіданні
вбачається, що послуги надаються
частково, а саме: з вивозу сміття та
утилізації твердих побутових відходів,
освітлення драбинних кліток.

Згідно ст. 18 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» у разі
порушення виконавцем умов договору,
споживач має право викликати його
представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому визначаються строки, види,
показники порушень тощо; представник
виконавця повинен з'явитися на виклик
споживача не пізніше строку,
визначеного договором; акт-претензія
складається споживачем та
представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами строк договору або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій. Спори
задоволення претензій споживачів
вирішуються в суді. Споживач має право
на досудове вирішення спору шляхом
задоволення пред'явленої претензії.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Належних доказів на підтвердження
складання актів-претензій щодо
неналежного надання послуг ЖБК-2 по
утриманню будинку по АДРЕСА_2 суду
надано не було.

Посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що не
він заборгував ЖБК-2, а ЖБК-2 повинно
йому повернути витрати в сумі 1 762,50
гривень, які сплачені за ремонт
поточного ремонту фасаду будинку, є
необґрунтованим, оскільки
відповідачем не надано суду доказів в
підтвердження необхідності проведення
такого ремонту, не надано суду також
доказів складання актів-претензій щодо
неналежного надання послуг ЖБК-2, а
також з накладної, наданої
відповідачем суду, від 16.07.2013 року не
можливо встановити на чиє ім'я вона
виписувалась. (а. с. 32)

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
повно й всебічно дослідив та надав
оцінку обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 24 березня 2014
року ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315,
317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 24 березня 2014
року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.