Справа № 488/6116/13-ц
Провадження № 2/488/387/14 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2014 року
м. Миколаїв

Корабельний районний суд м.
Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді -
Циганок В.Г.,

при секретарі судового засідання -
Спільній Ю.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
Статкевської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_3 до
Миколаївської міської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно, третя особа: Реєстраційна служба
Миколаївського міського управління
юстиції,

У С Т А Н
О В И В:

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до Миколаївської
міської ради, про визнання за ним право
власності на цілий житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, які розташовані на земельній
ділянці, площею 611кв.м., посилаючись на
те, що 05.01.2006 року між ним та ОСОБА_4
укладений договір купівлі-продажу
нерухомого майна, за умовами якого він
передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 63
000грн., а він у свою чергу передав йому
будинок, документи на будинок, ключі
від нього та де він з його згоди
зареєстрував його з 12.09.2006 року і там
він проживає до теперішнього часу. На
підтвердження вказаного договору
ОСОБА_4 власноручно написав йому
письмову розписку про отримання цих
коштів. Сам ОСОБА_4 проживав за адресою:
АДРЕСА_2. Він не міг та не хотів часто
приїздити до м. Миколаєва тому для
оформлення належних документів для
нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу будинку, в після
очікування його доброї волі,
запропонував видати йому довіреність
на розпорядження саме цим будинком.

Тому, 08.09.2006 року ОСОБА_4 надав йому
нотаріально посвідчену, приватним
нотаріусом Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
довіреність на розпорядження ( продати,
обміняти, здати в оренду ) на умовах за
їх розсудом належним йому житловим
будинком з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами і земельною
ділянкою, які знаходяться по АДРЕСА_1
незалежно один від одного, строком на
20 років, реєстровий №8403.

Оскільки житловий будинок
пов'язаний із земельною ділянкою, на
якій він розташований, а земельне
законодавство останні роки практично
не використовувалося , він так і не
спромігся оформити право власності на
житловий будинок та земельну ділянку.
Тільки у 2013 році він дізнався про те що
ОСОБА_4 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті
Херсоні. Проте нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
продажу нерухомого майна не оформив,
оскільки ОСОБА_4 помер, а спадкоємців
які б прийняли спадщину після смерті
ОСОБА_4 не має, що підтверджується
інформаційною довідкою зі Спадкового
реєстру № 37443381 від 22.05.2014 року.
Зареєструвати договір купівлі-продажу
нерухомого майна він не може, оскільки
ОСОБА_4 помер, а спадкоємців не має.

Посилаючись на викладене і те, що він
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого майнового
права та інтересу і те, що інших
засобів захисту свого права він немає
просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримала в повному
обсязі з підстав викладених у позові.

Представник відповідача позов
визнав та не заперечував проти позову.

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету позову
у судове засідання не з'явилися,
належним чином повідомлена про місце
та час слухання справи.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, які надані
сторонами, судом встановлені наступні
факти та відповідні до них
правовідносин.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочин є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків, а у
відповідності до норм ст.205 ЦК України
правочин може вчиняться усно або в
письмовій формі. У випадках,
встановлених договором або законом,
воля сторони до вчинення правочину
може виражатися її мовчанням. Статтями
207-208 ЦК України правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо його зміст зафіксований в одному
або кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною. (сторонами) У письмовій
формі належить вчиняти правочин
фізичних осіб між собою на суму, що
перевищує у 20 і більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян. Статтею 220 ЦК України
передбачено, що у разі недодержання
сторонами вимог закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є
нікчемним. Якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилялася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.
У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до загальних положень
цивільного права, позови про визнання
права власності заявляються як у
випадку спірності правовідносин
сторін із приводу майна, які є
відносними, так і внаслідок реалізації
абсолютних прав на спірне майно. Тобто,
позов про визнання права власності на
майно необхідний позивачеві тоді, коли
унеможливлюється набуттям позивачем
свого права власності.

Разом з тим, закон не обмежує захист
порушеного права лише у відносинах із
особами, до яких «відповідне право
перейшло», або які можуть
«претендувати на таке право» і таке
тлумачення істотно звужує
гарантований ст.ст. 13, 41 Конституції
захист права власності, у тому числі
від порушень з боку уповноважених
органів у формі не вчинення
відповідних дій на видачу
правовстановлюючих документів.

У випадку, коли підставою для подання
позову про визнання права виступає
відсутність правовстановлюючих
документів на майно, таке право можна
буде вважати остаточно захищеним з
моменту видачі відповідних
правовстановлюючих документів
спеціально уповноваженими органами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, який
проживав у АДРЕСА_2 належить на праві
власності цілий жилий будинок АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 10.08.2004 року,
посвідченого державним нотаріусом
П'ятої Миколаївської державної
нотаріальної контори, реєстровий № 3- 602
та зареєстрований в Миколаївському
міжміському бюро технічної
інвентаризації реєстровий № 6918807 від
10.08.2004 року. ( а. с. 5-6 )

У відповідності до оригіналу
розписки від 05.01.2006 року ОСОБА_4 продав
ОСОБА_3 жилий будинок за адресою
АДРЕСА_1 за 63 000грн., які він отримав
повністю та написав про це розписку. (
а. с. 9, 20 )

Згідно довіреності від 08.09.2006 року
ОСОБА_4 надав ОСОБА_3 нотаріально
посвідчену, приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_5, довіреність на
розпорядження (продати, обміняти,
здати в оренду) на умовах за їх
розсудом належним йому житловим
будинком з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами і земельною
ділянкою, які знаходяться по АДРЕСА_1
незалежно один від одного, строком на
20 років, реєстровий №8403. ( а. с. 8 )

ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Херсоні помер
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії НОМЕР_1. ( а. с. 7)

Згідно інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру № 37443381 від 22.05.2014р.
спадкоємців після смерті ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4 не виявлено.( а. с. 21-22
)

Судом також встановлено, що
відповідно до копії паспорту ОСОБА_3 ,
який виданий Корабельним РВ ММУ УМВС
України в Миколаївській області 15
червня 1999р. він зареєстрований та
проживає з сім'єю за адресою: АДРЕСА_1.
(а. с. 18 )

Виходячи з вимог цивільного
законодавства ОСОБА_4 та ОСОБА_3
досягли повної домовленості. Дії
ОСОБА_4 свідчать про фактичну передачу
позивачеві оригіналів документів,
реєстрація покупця до придбаного ним
майна, що підтверджується ксерокопією
паспорту ( а. с. 18, ), технічного паспорту
( а. с. 10-13 ) ОСОБА_3та довіреністю від
08.09.2006р. ( а. с. 8 ) та зареєстрований у
будинку з 12.09.2006 року і до теперішнього
часу .

Отже, судом встановлено, що позивач
довгостроково володіє та користується
нерухомим майном у вигляді спірного
жилого будинку, який придбаний ОСОБА_3
за договором купівлі-продажу, а також
відсутність майнових претензій з боку
власника житла при його житті, а також
відсутність спадкоємців ОСОБА_4 і за
таких обставин які склалися, у
відповідності до норм ст.ст.
328,626,638,640,662,664 ЦК України задовольнити
позовні вимоги позивача. Тому
звернення позивача до суду з даним
позовом є єдино вірним та можливим для
нього способом вирішення питання щодо
визнання за ним права власності на
нерухоме майно.

З огляду на викладене позовні
вимоги позивачки підлягають
задоволенню, оскільки позивач не має
інших засобів захисту свого порушеного
права.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 208, 209, 212, 214, 217, 218,
223, 294 ЦПК суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
право власності на цілий літ. А - жилий
будинок АДРЕСА_1, загальною площею
59,80кв.м., житловою - 42,90кв.м., вартістю 63
000грн. з прилеглими до нього
господарськими будівлями та спорудами,
розташований на земельній ділянці 611
кв.м.

На рішення суду може бути надана
апеляційна скарга протягом десяти днів
з дня його проголошення. Апеляційна
скарга подається до апеляційного суду
Миколаївської області через
Корабельний районний суд м. Миколаєва.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
В. Г. Циганок