РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1142/14-ц

17 вересня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуюча суддя - Грипіч Л.А.

при секретарі - Мельник Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання
особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що
втратили право на користування жилим
приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що має на
праві власності житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_1. В даному будинку
зареєстровані її син ОСОБА_2 та його
дружина ОСОБА_3 та її неповнолітні діти
ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які з червня 2013 року у
вказаному будинку не проживають.
Відповідачі знятися з реєстрації за
вказаною адресою добровільно не
бажають, порушуючи таким чином її права
як власника будинку. Посилаючись на
зазначені обставини, просила визнати
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 особами,
що втратили право на користування
жилим приміщенням, зняти з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги повністю підтримала,
покликаючись на викладені в позовній
заяві підстави.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не
визнав, вказавши, що немає підстав для
визнання відповідачів такими, що
втратили право на користування жилим
приміщенням, оскільки вони не
проживають в спірному будинку з
поважних причин, а також це позбавить
неповнолітніх дітей права на
користування жилим приміщенням.

Представник органу опіки та піклування
Костопільської райдержадміністрації
в судове засідання не з'явився, подали
клопотання про розгляд справи у їх
відсутності, заперечували проти
задоволення позову про визнання осіб
такими, що втратили право на
користування спірним будинком,
оскільки це буде суперечити інтересам
дітей та порушувати їх житлові та
майнові права.

Заслухавши пояснення сторін, свідків
та дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення.

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивач є власником
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1, проте з червня 2013 року
проживають в м.Костопіль, що
підтвердили також допитані в суді
свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Дану обставину
представник відповідачів ОСОБА_6 не
заперечував.

Згідно ст.405 ЦК України при відсутності
члена сім'ї власника житла без поважних
причин понад один рік, він втрачає
право на користування цим житлом та у
відповідності до ст.72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази та
їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання ОСОБА_2
та ОСОБА_3, такими, що втратили право на
користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження майном, хоч би ці
порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Вказані норми
передбачають усунення будь-яких
порушень права власності.

Позивач просила захистити її право, як
власника будинку, шляхом зняття з
реєстрації відповідачів.

Суд рахує, що реєстрація відповідачів у
будинку є перешкодою власнику у
повному здійсненні права власності.
Отже, у цьому випадку має місце
порушення прав позивача, а тому
відповідачі підлягають до зняття з
реєстрації за вказаною адресою.

Посилання представника відповідачів
на те, що неповнолітні діти
зареєстровані та проживали у спірному
будинку, а отже, мають охоронюване
законом право користуватися житлом,
суд вважає необґрунтованим, оскільки
відповідно до ч.2 п.15 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя " наявність чи
відсутність прописки самі по собі не
можуть бути підставою для визнання
права користування жилим приміщенням
за особою, яка там проживала чи
вселилася туди як член сім'ї наймача
(власника) приміщення, або ж для відмови
їй у цьому.

Статтею 160 Сімейного кодексу України
визначено, що місце проживання дитини,
яка не досягла десяти років
визначається за згодою батьків, і
місцем проживання дитини є місце
проживання одного з батьків, тобто
того, з ким вона проживає.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 змінила
місце свого проживання і на даний час
проживає разом з відповідачем ОСОБА_2
та своїми неповнолітніми дітьми в
м.Костопіль, а діти можуть бути
розлучені з матір'ю лише у винятковій
ситуації, то суд не вбачає, що це
порушує права дітей.

Відповідачі та їх представник не
навели переконливих доводів на
обґрунтування своїх заперечень проти
позову та не надала належних доказів на
підтвердження, що їм чинились
перешкоди в користуванні спірним
житлом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,61,209,212,214-215 ЦПК України,
ст.ст.391,405 ЦК України, ст.72 ЖК України,
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про застосування Конституції
України при здійсненні правосуддя" ,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання особи такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили
право на користування жилим
приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою:
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Грипіч Л.А.