ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р. Дарницький районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Колесника О.М.

при секретарі
Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на
бездіяльність головного державного
виконавця відділу ДВС Дарницького РУЮ
м. Києва Білан Ю.С.,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою
на бездіяльність головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції м. Києва
Білан Ю.С. щодо скасування постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, а також
щодо скасування заборони на тимчасовий
виїзд за кордон України ОСОБА_2

В судовому засіданні представник
скаржника вимоги скарги підтримав,
просив їх задовольнити та пояснив, що
на виконанні у відділі ДВС Дарницького
РУЮ м. Києва знаходиться виконавчий
лист №2-298 від 19.01.2001 року виданий
Дарницьким районним судом м. Києва про
стягнення з заявника на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 21.10.2009 року державним
виконавцем ДВС Дарницького РУЮ м. Києва
Ілляшик (Білан) Ю.С. винесено постанову
№318/9 серії АА 819289 про арешт майна
боржника та оголошено заборону на його
відчуження, а саме на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2
Також 01.12.2009 року державним виконавцем
ДВС Дарницького РУЮ м. Києва Ілляшик
(Білан) Ю.С. винесено подання про
заборону ОСОБА_2 тимчасовий виїзд за
кордон України.

Підставою таких дій була нарахована
заборгованість по сплаті аліментів,
однак після здійсненого перерахунку,
який було проведено відповідно до
ухвали Дарницького районного суду м.
Києва, виявилось, що заборгованості
немає, а присутня навпаки велика
переплата. Оскільки підстави для
арешту майна та заборони його
відчуження, заборони виїзду за кордон
України відсутні, тому скаржник
неодноразово звертався до державного
виконавця з метою скасування
відповідних постанови та подання,
однак ніяких дій з цього приводу
здійснено не було.

Представник суб'єкту оскарження в
судові засідання не з'явився, про
розгляд справи суб'єкт оскарження був
повідомлений належним чином, з заявами
до суду про неможливість розгляду
справи у відсутність свого
представника не звертався (а.с.8;13).

Заслухавши думку представника
скаржника, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що вимоги скарги
необхідно задовольнити з наступних
підстав.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Як встановлено у судовому засіданні,
Дарницьким районним суду м. Києва 19.01.2001
року було видано виконавчий лист №2-298
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 аліментів на утримання сина
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 10.01.2001 року та до
повноліття дитини.

У зв`язку з нарахованою заборгованістю
по сплаті аліментів, 21.10.2009 року
державним виконавцем ДВС Дарницького
РУЮ м. Києва Ілляшик (Білан) Ю.С.
винесено постанову №318/9 серії АА 819289
про арешт майна боржника та оголошено
заборону на його відчуження, а саме на
1/2 частину квартири АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_2 Також 01.12.2009 року
державним виконавцем ДВС Дарницького
РУЮ м. Києва Ілляшик (Білан) Ю.С.
винесено подання про заборону ОСОБА_2
на тимчасовий виїзд за кордон України.

Станом на 01.04.2014 року відповідно до
розрахунку заборгованості №308/9 від
21.05.2014 року за ОСОБА_2 заборгованість по
аліментам відсутня (а.с.5).

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» арешт майна
боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Оскільки державним виконавцем було
накладено арешт на майно боржника з
підстав наявної заборгованості
боржника по виплаті аліментів та з
метою реального виконання рішення
суду, та як вбачається з розрахунку
заборгованості станом на 01.04.2014 року
немає, всі платежі проводяться вчасно,
тому відсутні підстави для тримання
майна під арештом та заборони його
відчуження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції
про захист прав людини, основоположних
свобод, який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочинів, для
захисту здоров`я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об`єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров`я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в`їзду в
України громадян України» - громадянин
України може бути тимчасово обмежений
у праві виїзду за кордон, якщо відносно
нього діють неврегульовані аліменти,
договірні чи інші невиконання
зобов`язання - до виконання зобов`язань
або розв`язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках.

Аналізуючи зібрані докази та пояснення
скаржника, суд вважає необхідним
задовольнити вимоги скарги, оскільки
відсутні підстави для арешту майна та
заборони його відчуження, заборони
виїзду за кордон України ОСОБА_2

Керуючись ст.10; 11; 60; 169; 208; 210 ЦПК України,
на підставі ст.383 - 389 ЦПК України, ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження», п.2 ч.1 ст.6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в`їзду в
України громадян України», суд

У Х В А Л И В :

Визнати неправомірною бездіяльність
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дарницького РУЮ м. Києва Білан Юлії
Станіславівни, щодо скасування
постанови №318/9 серії АА 819289 про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження за матеріалами
виконавчого провадження та скасування
заборони на тимчасовий виїзд за кордон
України ОСОБА_2.

Зобов`язати відділ державної
виконавчої служби Дарницького РУЮ м.
Києва винести постанову про зняття
арешту і заборони відчуження з майна
ОСОБА_2, а саме з 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, копію постанови про зняття
арешту з майна надіслати боржнику та
органу (установі), якому була надіслана
для виконання постанова про накладення
арешту на майно боржника.

Зобов`язати відділ державної
виконавчої служби Дарницького РУЮ м.
Києва скасування заборони на
тимчасовий виїзд за кордон України
ОСОБА_2, з вилученням паспортного
документу.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ:
О.М.КОЛЕСНИК