22-ц/772/2739/2014 Головуючий в суді першої
інстанції Дернова В. В.Категорія
27Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Чуприни В.О., Чорного В.І.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника ПАТ
КБ «ПриватБанк» на заочне рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 22.07.2014 року по справі за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

в с т а н о в
и л а :

В червні 2014 року позивач звернувся в
суд з вказаним позовом, посилаючись на
те, що 06.05.2008 року між ним та ОСОБА_2 було
укладено договір, за яким останній
отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом. На
виконання умов договору, позивач надав
ОСОБА_2 передбачені кредитним
договором кошти в сумі 3 000 грн., однак
відповідач взяті на себе зобов'язання
по погашенню кредиту не виконав, що
призвело до виникнення заборгованості
в загальній сумі 9 203, 62 грн., з яких: 3 000
грн. - заборгованість по тілу кредиту; 2
874, 16 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 2 415 грн. -
заборгованість з комісії за
користування кредитом; штраф
(фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф
(процентна складова) - 414, 46 грн., яку
просив стягнути на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк», а також стягнути
судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Заочним рішенням Вінницького міського
суду Вінницької області від 22.07.2014 року
позов задоволено частково та стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 06.05.2008 року в розмірі 6 667, 87
грн., з яких 3 000 грн. - заборгованість за
кредитом, 2 874, 16 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом, 500
грн. - штраф (фіксована частина), 293, 71
грн. - штраф (процентна складова).

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, представником ПАТ КБ
«ПриватБанк» подано апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду в частині
відмови у стягненні комісії в розмірі 2
415 грн. та штрафу (процентна складова) в
сумі 120,75 грн. змінити та задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі,
стягнувши з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість з комісії
2 415 грн. та штрафу (процентна складова) в
сумі 120,75 грн., а в іншій частині рішення
суду залишити без змін.

При цьому робиться посилання на
неповноту з`ясування судом обставин, що
мають значення для справи і
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ПАТ
КБ «ПриватБанк» апеляційну скаргу
підтримав з посиланням на викладені в
ній обставини.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, причин
неявки не повідомив, а тому згідно ч.2
ст.305 ЦПК України його неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено,
що апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов частково, районний
суд виходив з того, що боржник не
виконав взяті на себе зобов'язання за
умовами кредитного договору, що
призвело до виникнення заборгованості,
яка підлягає стягненню на користь
позивача, при цьому з посиланням на
Постанову Правління Національного
Банку України від 10.05.2007 року за №168 та
через безпідставність нарахування
було відмовлено у стягненні комісії за
користування кредитом та зменшено
розмір штрафу (процентної складової).

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що 06.05.2008 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було
укладено договір № б/н, за яким
останній отримав кредит у розмірі 3 000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24% на місяць на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Факт укладення між сторонами
кредитного договору підтверджується
підписаною відповідачем
анкетою-заявою, в якій він також
засвідчив про своє ознайомлення та
згоду із Умовами і правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Вимогами ст. 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти; розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

З матеріалів справи видно, що на
виконання умов договору, позивач надав
ОСОБА_2 передбачені кредитним
договором кошти, однак відповідач
взяті на себе зобов'язання по погашенню
кредиту не виконав, що призвело до
виникнення заборгованості, розрахунок
якої надано позивачем (а.с. 10-11), згідно
якого станом на 14.05.2014 року
заборгованість за кредитом становить 9
203, 62 грн., з яких: 3 000 грн. -
заборгованість по тілу кредиту; 2 874, 16
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 2 415 грн. -
заборгованість з комісії за
користування кредитом; штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 414, 46 грн..

Суд першої інстанції відмовляючи у
стягненні комісії за користування
кредитом та зменшуючи розмір штрафу
(процентної складової) зробив
посилання на Постанову Правління
Національного Банку України від 10.05.2007
року №168 «Про затвердження Правил
надання банками України інформації
споживачу про умови кредитування та
сукупну вартість кредиту»,
зареєстровану в Міністерстві юстиції
України 25.05.2007 року за № 541/13808, пунктом
3.6 якої передбачено, що банки не мають
права встановлювати платежі, які
споживач має сплатити на користь банку
за дії, які банк здійснює на власну
користь (ведення справи, договору,
облік заборгованості споживача тощо),
або за дії, які споживач здійснює на
користь банку (прийняття платежу від
споживача тощо) або що їх вчиняє банк
або споживач з метою встановлення,
зміни або припинення правовідносин
(укладення кредитного договору,
унесення до нього змін, прийняття
повідомлення споживача про
відкликання згоди на укладення
кредитного договору тощо).

З урахуванням наведених обставин, суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку щодо часткового
задоволення позову та стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за кредитним договором
і з урахуванням вимог вищевказаної
Постанови Правління НБУ вірно
відмовлено у стягненні заборгованості
з комісії за користування кредитом та
зменшено розмір штрафу (процентної
складової).

Викладені в апеляційній скарзі
посилання на свободу договору та
вільне визначення сторонами його умов,
а саме щодо згоди відповідача з
нарахуванням комісії за користування
кредитом, є безпідставними, оскільки
суперечать вказаній Постанові
Правління НБУ, а також не заслуговує на
увагу посилання на необґрунтованість
відмови у стягненні неустойки, тому як
позивачем взагалі не заявлялось вимог
про стягнення неустойки і дана вимога
не була предметом судового розгляду.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи,
тобто ухвалене рішення відповідає
матеріалам справи та вимогам закону і
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ
«ПриватБанк» - відхилити.

Заочне рішення Вінницького міського
суду Вінницької області від 22.07.2014 року
- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/ В.В.
Оніщук

Судді:
/підпис/ В.О.
Чуприна

/підпис/ В.І.
Чорний

З оригіналом вірно: