Номер провадження: 22-ц/785/5373/14
Головуючий у першій інстанції Рева С.
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Калараш
А.А.,

з участю секретаря Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, діючої в інтересах малолітньої
дитини ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»,
ОСОБА_4, третя особа орган опіки та
піклування Київської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання недійсним іпотечного
договору за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Київського районного суду
м. Одеси від 09 квітня 2014 року,-

встановила:

10.02.2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з
зазначеним позовом до ПАТ
«УкрСиббанк», ОСОБА_4, посилаючись на
те, що 26 червня 2008 року між ОСОБА_4 та
АКІБ «УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк»)
укладено договір іпотеки, предметом
якого є чотирьохкімнатна квартира
АДРЕСА_1, загальною площею 83,5 кв.м.,
житловою площею 49,7 кв.м.

Вважаючи, що передача вищезазначеної
квартири в іпотеку банку на підставі
іпотечного договору в якості
забезпечення повернення кредиту
призвела до порушення прав малолітньої
ОСОБА_3 в якій вона проживала на час
підписання договору, але підписання
цієї угоди відбулося без згоди органу
опіки та піклування, просить визнати
недійсним зазначений договір іпотеки.

Представник відповідача позов не
визнав.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 09 квітня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що вищезазначене рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ОСОБА_2, діюча в інтересах ОСОБА_3,
звернулася до суду з апеляційною
скаргою про скасування оскаржуваного
рішення з постановленням нового
рішення про задоволення її позовних
вимог.

Заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї,
перевіривши матеріали справи,
законність i обґрунтованість
рішення суду першої iнстанцiї та
доводiв апеляційної скарги, колегія
суддів вважає за необхідне її
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 26
червня 2008 року між ОСОБА_2, як майновим
поручителем ОСОБА_5 по кредитному
договору про надання останньому
споживчого кредиту, та АКІБ
«УкрСиббанк» (ПАТ «УкрСиббанк») в
забезпечення виконання грошових
зобов»язань ОСОБА_5 у розмірі 95 000
доларів США укладено договір іпотеки
чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1
загальною площею 83,5 кв.м., житловою
площею 49,7 кв.м. (а.с.4-5).

Малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрована в зазначеній квартирі з
24 квітня 2009 року (а.с.6, 7)

На думку колегії суддів, суд першої
інстанції, відмовляючи ОСОБА_2 в
задоволенні позову, дійшов вірного
висновку, що малолітня ОСОБА_3 не мала
права користування предметом іпотеки
на момент укладення договору іпотеки,
оскільки не була зареєстрована в цій
квартирі, її реєстрація здійснена
після укладення іпотечного договору,
при цьому без згоди іпотекодержателя,
тобто ПАТ «УкрСиббанк», а тому не може
бути підставою для визнання такого
договору недійсним із підстави
невиконання вимог закону про отримання
згоди органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 12 Закону України
«Про основи соціального захисту
бездомних громадян і безпритульних
дітей», для здійснення будь-яких
правочинів стосовно нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким мають діти, потрібна
попередня згода органів опіки та
піклування.

Згідно із ч. 2 ст. 177 СК України батьки
малолітньої дитини не мають права без
дозволу органу опіки та піклування
укладати договори, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, в тому числі
договори щодо поділу або обміну
житлового будинку, квартири.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про
охорону дитинства» передбачено, що
батьки не мають права без дозволу
органів опіки і піклування укладати
договори, які підлягають нотаріальному
посвідченню або спеціальній
реєстрації, відмовлятися від належних
дитині майнових прав, здійснювати
розподіл, обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Спеціальні умови передачі нерухомого
майна в іпотеку передбачені ст. 6 ЗУ
«Про іпотеку», відповідно до якої у
разі обмеження правомочності
розпорядження нерухомим майном у
власника необхідною умовою передачі
цього майна в іпотеку є також згода
уповноваженого органу державної влади
чи органу місцевого самоврядування (в
даному випадку органу опіки та
піклування).

Частинами 2 та 3 ст. 18 Закону України
«Про охорону дитинства» встановлено,
що діти члена сім'ї наймача або
власника житлового приміщення мають
право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або
наймачем. Органи опіки та піклування
зобов'язані здійснювати контроль за
додержанням батьками майнових та
житлових прав дітей при відчужені
жилих приміщень та купівлі нового
житла.

Також статтею 3 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
встановлено, що реєстрація - внесення
відомостей до паспортного документа
про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси
житла особи та внесення цих даних до
реєстраційного обліку відповідного
органу спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань реєстрації.

Таким чином, право користування
нерухомим майном члена сім'ї власника
житла виникає з моменту здійснення
відповідною реєстрації за місцем
проживання особи, про що робиться
відповідний запис.

Пунктом 44 Постанови пленуму
Верховного Суду України № 5 від 30
березня 2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» роз'яснено,
що згідно із ст. 32 ЦК, ст. 177 СК та ст. 17
Закону України «Про охорону дитинства»
батьки не мають права без дозволу
органу опіки і піклування укладати
договір, який підлягає нотаріальному
посвідченню або спеціальній
реєстрації, відмовлятися від належних
дитині майнових прав, здійснювати
розподіл, обмін, відчуження житла,
зобов'язуватися від імені дитини
порукою, видавати письмові
зобов'язання. У зв'язку із наведеним
суди повинні виходити із того, чи мала
дитина право власності на предмет
іпотеки чи право користування
предметом іпотеки на момент укладення
договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені
без згоди іпотекодержателя після
укладення договору іпотеки (наприклад,
реєстрація неповнолітньої дитини в
житловому будинку, народження дитини
після укладення договору іпотеки) не є
підставою для визнання такого договору
недійсним із підстави невиконання
вимог закону про отримання згоди
органу опіки та піклування.

Виходячи з викладено, висновок суду
відповідає обставинам справи та
узгоджується з нормами матеріального і
процесуального права, які ним
правильно застосовані.

При цьому, доводи скарги та матеріали
справи не дають підстав вважати, що
судом при розгляді даної справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені статтями 309 ЦПК
України, як підстави для скасування
рішення.

Позивач не надала жодних доказів, які б
обґрунтовували та підтверджували ті
обставини, на які вона посилається в
апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній
скарзі доводи не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення скаржником норм
права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в
інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 09 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий
В.М.Гончаренко

Судді

Н.В.Комаровська

А.А.Калараш