Справа № 507/1657/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" жовтня 2014 р. Любашівський районний
суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Споришевої Н.І.

при секретарі - Войковській І.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Любашівка справу за
позовом ОСОБА_1 до відділу освіти
Любашівської районної державної
адміністрації Одеської області,
третіх осіб - Новоселівської ЗОШ І-ІІ
ступеню та директора Новоселівської
ЗОШ І-ІІ ступеню Коновальченка
Володимира Івановича про визнання
трудового договору таким, що укладений
на невизначений строк (безстроковий) та
про поновлення на роботі і стягнення
заробітної плати на час вимушеного
прогулу, поновлення на роботі і
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 працювала у Новоселівській
ЗОШ І-ІІ ступеню вчителем початкових
класів, починаючи з 23.09.2013 року по 02.06.2014
року.

Наказом в.о начальника відділу
освіти Любашівської
райдержадміністрації № 61 -к від 2.05.2014
року вона була звільнена за п.2 ст.36 КЗПП
України, в зв'язку з закінченням строку
трудового договору(а.с.5).

Посилаючись на те, що наказ є
незаконним, так як, в даному випадку,
трудовий договір повинен укладатись на
невизначений термін та на те, що
звільнено її було в період перебування
на лікарняному, було затримано видачу
трудової книжки та не проведено
розрахунок по лікарняному листку,
позивачка 12.08.2014 року звернулась до
суду з наведеним позовом.

Позивачка просила визнати трудовий
договір таким, що укладений на
невизначений строк (безстроковий),
визнати незаконним наказ про її
звільнення та поновити її на роботі - на
посаді вчителя початкових класів
Новоселівської ЗОШ І-ІІ ст. відділу
освіти Любашівської РДА, стягнути з
відповідача - відділу освіти
Любашівської РДА 10694 грн. 80 коп.
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, починаючи з 02.06.2014 року до дня
поновлення її на роботі та середній
заробіток за час затримки видачі
трудової книжки, моральну шкоду у
розмірі 1000 грн. - за моральні страждання
із-за порушення її законних прав як
робітника та зобов'язати відповідача
повністю оплатити їй допомогу по
тимчасовій непрацездатності (а.с.24-25),(
розрахунок не надала).

Представник відповідача Бродецька
С.Б. та треті особи на стороні
відповідача, в особі директора школи
Коновальченка В.І. позовні вимоги не
визнали, стверджуючи, що позивачка
звільнена з роботи на законних
підставах, та пояснили, що між відділом
освіти Любашівської районної
державної адміністрації та ОСОБА_1 був
укладений строковий трудовий договір
на визначений строк, встановлений за
погодженням сторін, про свідчить заява
ОСОБА_1, яка просила призначити її на
посаду вчителя початкових класів
Новоселівської ЗОШ І-ІІ ступенів з
23.09.2014 року по 02.06.2014 року. Згідно заяви
ОСОБА_1 директор Новоселівської ЗОШ
І-ІІ ступенів Коновальченко В.І.
підготував подання на призначення її
на посаду вчителя початкових класів
Новоселівської ЗОШ І-ІІ ступенів з
23.09.2014 року по 02.06.2014 року, вище
зазначена заява ОСОБА_1 та подання
директора стали підставою для видачі
наказу № 183-к від 19.09.2013 року про
прийняття на посаду ОСОБА_1 на посаду
вчителя початкових класів
Новоселівської ЗОШ І-ІІ ступенів з
23.09.2013 року по 02.06.2014 року.

28.05.2014 року відділом освіти
Любашівської районної державної
адміністрації видано наказ № 61-к про
звільнення ОСОБА_1 з посади вчителя
початкових класів Новоселівської ЗОШ
І-ІІ ступенів у зв'язку із закінченням
строку трудового договору п. 2 ст. 36 КЗпП
України. Процедура звільнення ОСОБА_1
цілком відповідає нормам чинного
законодавства, так, як в ч.3 ст.40 Кодексу
законів про працю України, на яку
посилається позивачка, міститься
норма про недопустимість звільнення
працівника в період його тимчасової
непрацездатності лише у випадку, коли
розірвання трудового договору
провадиться з ініціативи роботодавця.

Звільнення ж працівника після
закінченням строку дії трудового
договору вважається проведеним не з
ініціативи роботодавця, а тому
перебування працівника на лікарняному
не перешкоджає припиненню трудового
договору за вказаною підставою.

Трудова книжка дійсно була видана
позивачці з затримкою - 02.07.2014 року, але
не з вини відповідача, так як трудова
книжка була у позивачки і передана
директору школи вже після звільнення.

Виплата допомоги по непрацездатності
проведена повністю фондом соціального
страхування після надання позивачкою
лікарняного листка.

В судовому засіданні відповідачі
надали суду заяву про застосування
позовної давності. Посилаючись на те,
що позивачкою пропущено строк для
звернення до суду з даним позовом.

Вислухавши сторони, допитавши
свідків, а також дослідивши письмові
докази, суд дійшов наступного.

Як видно із пояснень
сторін,показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5
та матеріалів справи позивачка ОСОБА_1
дійсно працювала у Новоселівській ЗОШ
І-ІІ ступеню вчителем початкових
класів, починаючи з 23.09.2013 року по 02.06.2014
року.

Наказом в.о начальника відділу
освіти Любашівської
райдержадміністрації № 61 -к від 02.06.2014
року вона була звільнена за п.2 ст.36 КЗПП
України, в зв'язку з закінченням строку
трудового договору(а.с.5).

Із показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7
видно, що звільнено позивачку в період
її тимчасової непрацездатності, що
підтверджується і наданою суду копією
лікарняного листка.

Із журналу видачі трудових книжок (
а.с. 80) видно, що відповідачем дійсно
затримана видачі трудової книжки
позивачці, яку вону отримала лише 02.07.2014
року.

Однак, позивачка звернулась з
наведеним позовом до суду 12.08.2014 року,
пропустивши строк для звернення до
суду з даною заявою. Позивачка вважає,
що строк не пропустила, так як були
вихідні дні, і не просила його поновити.

Відповідно до ст. 233 КЗпПУ строки
звернення до районного суду за
вирішенням трудових спорів - 3 місяці, а
у справах про звільнення - місячний
строк з дня вручення копії наказу або з
дня видачі трудової книжки.

Трудову книжку позивачка отримала
02.07.2014 року,а звільнена з роботи - ще
28.05.2014 року, про що дізналась в той же
день. Про поважність причин позивачка
не заявила.

Згідно ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявленою стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

На підставі викладеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають, в
зв'язку з пропуском строку для
звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 231 - 235 КЗпП
України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
відділу освіти Любашівської районної
державної адміністрації Одеської
області, третіх осіб - Новоселівської
ЗОШ І-ІІ ступеню та директора
Новоселівської ЗОШ І-ІІ ступеню
Коновальченка Володимира Івановича
про визнання трудового договору таким,
що укладений на невизначений строк
(безстроковий) та поновлення на роботі
і стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення через Любашівський
районний суд до апеляційного суду
Одеської області.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: Н.І.Споришева