АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
інстанції: Малинников О.Ф. Доповідач у
суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

8 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Болотов Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі:
Прохоровій В.С.

за участю: представники
відповідачів Тополенко І.Л.,
Ніжненко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 5 червня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» в особі уповноваженої Фондом
гарантування вкладів фізичних особи
Соловьової Наталії Анатоліївни, Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
визнання недійсним укладеного
договору банківського вкладу з видачею
сертифікату, визнання договору
банківського вкладу строковим,
визнання не чинним рішення щодо не
включення до списку вкладників,
зобов'язання внести відповідні зміни
та включити до списку вкладників з
правом відшкодування шкоди за вкладом.

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до ПАТ
«Банк «Таврика», Уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Таврика»
Соловьова Н.А., Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб з зазначеним
вище позовом. Обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що 22.08.2012 року між ним та ПАТ
«Банк Таврика» було укладено договір
банківського строкового вкладу «море
відсотків» та договір банківського
вкладу «Ощадний плюс» з видачею
купонного ощадного (депозитного)
сертифікату на пред'явника №003222 від
22.08.2012 року. Постановою правління НБУ
№548 від 20.12.2012 року «Про віднесення ПАТ
«Банку Таврика» до категорії
неплатоспроможних» введена тимчасова
адміністрація, виконавчою дирекцією
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб, 20.03.2012 року відповідно до
Постанови правління НБУ №97 «Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідації ПАТ «Банк Таврика». Позивач
вважав, що ПАТ «Банк «Таврика» свідомо
замовчував ці обставини при укладанні
договорів з ним, відносно їх обмеження
на відшкодування у граничних межах
встановлених законом, чим ввів його в
оману, надавши хибну інформацію,
відносно гарантування договору
укладеного між ним.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 5 червня 2014 року
провадження у вищевказаній справі про
визнання недійсним укладеного
договору банківського вкладу з видачею
сертифікату, визнання договору
банківського вкладу строковим, визнати
не чинним рішення щодо не включення до
списку вкладників, зобов'язати внести
відповідні зміни та включити до списку
вкладників з правом відшкодування
шкоди за вкладом, було закрите.

Не погоджуючись із ухвалою суду
представник позивача подав апеляційну
скаргу, де ставив питання про часткове
скасування ухвали суду про закриття
провадження, а саме у частині п.1,2
позовних вимог: - визнання недійсним
договору банківського вкладу «Ощадний
плюс» з видачею купонного ощадного
(депозитного) сертифікату на
пред'явника №003222 від 22.08.2012 року, та
таким що укладений під впливом обману;
визнання строковим договором
банківського рахунку, як укладеного
між позивачем та ПАТ «Банк Таврика»,
відповідно до зарахованих позивачем
коштів по квитанція №7011 від 22.08.2012 року
до ПАТ «Банк «Таврика» у сумі 5000 євро,
та направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

У поданій скарзі зазначав, що судом
першої інстанції при винесенні спірної
ухвали, не було узято до уваги, що
позовні вимоги пункту 1 та 2 є виключно
правовідносини приватної сфери, тобто
відносини що підлягають розгляду у
судах загальної юрисдикції і повинні
розглядатися по правилам цивільної
юрисдикції.

Апелянт будучи належним чином
повідомленим про розгляд справи у
судове засідання не з'явилися,
поважність причин своєї неявки суду не
повідомили. Колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у його
відсутність, в силу вимог ст. 305 ЦПК
України.

Представники відповідачів апеляційну
скаргу не визнали та просили суд
відмовити у її задоволенні.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції закриваючи
провадження виходив з того, що дані
вимоги підлягають розгляду в порядку
адміністративного судочинства, за
правилами ст. 17 КАС України. Так як Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб та
Національний банк України є суб'єктами
владних повноважень та правовідносини
між сторонами виникли не з цивільних
відносин, а з адміністративних
правовідносин, тому справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Проте повністю погодитися з такими
висновками суду не можна виходячи з
наступного.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції при постановленні ухвали не
було взято до уваги положення
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №3 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» у відповідності до п.
15 якої - не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства лише
вимоги про поновлення строку звернення
боржника щодо його грошових
зобов'язань, що виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство,
та про зобов'язання включити до
переліку кредиторів.

За таких обставин, ухвала суду щодо
закриття провадження в частині
заявлених ОСОБА_5 вимог про визнання
недійсним укладеного договору
банківського вкладу з видачею
сертифікату, визнання договору
банківського вкладу строковим
підлягає скасуванню, як така що
постановлена з порушенням норм
процесуального права, а справа
поверненню до суду першої інстанції на
новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 315, 317
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5
- ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 5 червня 2014 року скасувати в
частині закриття провадження за
позовом ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» в особі уповноваженої Фондом
гарантування вкладів фізичних особи
Соловьової Наталії Анатоліївни, Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
визнання недійсним укладеного
договору банківського вкладу з видачею
сертифікату, визнання договору
банківського вкладу строковим.

Справу повернути до суду першої
інстанції на новий розгляд в цій
частині.

У іншій частині ухвалу суду залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення. Може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: