Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Пустовойт Т. В., при секретарі Родіній
Н.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року позивачка звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням,
посилаючись на те, що він є власником
житлового будинку АДРЕСА_1.
Відповідачка у спірному домоволодінні
не проживає з жовтня 2010 року, на
прохання позивача вести спільні
витрати по сплаті комунальних послуг
були тільки відмови. На підставі
викладеного позивач був вимушений
звернутися до суду з даним позовом та
просив визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання
позовні вимоги визнала в повному
обсязі, не заперечувала проти їх
задоволення.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є
власником житлового будинку АДРЕСА_1,
що підтверджується договором
дарування від 18.12.2001 року та договором
дарування від 30.09.2010 року.

Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України
закріплено, що власник володіє,
користується та розпоряджується своїм
майном на свій власний розсуд. Право
власності є нерухомим. Власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним його права на володіння,
користування та розпорядження
належним йому майном.

Згідно положень ст.ст.71, 72 ЖК України,
особа може бути визнана такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, у разі її відсутності
більше шести місяців за місцем
проживання без поважних причин. Судом
не встановлено поважності причин
відсутності відповідача понад
установлені законом строки.

Згідно зі ст.7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом 7 днів на
підставі заяви особи, остаточного
рішення суду про позбавлення права
власності на житлове приміщення або
права користуванням житловим
приміщенням.

Суд, приймаючи до уваги, що визнання
відповідачкою позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи та
інтереси інших осіб, дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню оскільки
підтверджується наданими суду
доказами тому ОСОБА_2 слід визнати
такою, що втратила право користування
житловим будинком АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218, ЦПК
України, ст.ст.317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.7
ЗУ «Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні», ст.
ст. 71, 72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням-
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що
втратила право користування житловим
будинком АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області
через Іллічівський районний суд м.
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Т. В. Пустовойт