ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва у складі:

головуючого -судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінасян С.Г.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Тузової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "Приватбанк" про
стягнення боргу за договорами
банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду з
позовом до публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк")
про стягнення боргу за договорами
банківського вкладу (депозиту) в
іноземній валюті в сумі 26291,83 доларів
США та у національній валюті України в
сумі 104284,93 грн.

Позов обґрунтований наступним.
Упродовж 2009-2012 років між ОСОБА_4 та ПАТ
КБ "Приватбанк" укладено ряд договорів
банківського вкладу, а саме: №
SAMDN4247 від 14.05.2009 р., № SAMDN3551
від 28.02.ю2011 р., № SAMDN0149 від 28.04.2011 р.,
№ SAMDN0106 від 06.08.2012 р. На підставі
вказаних договорів ПАТ КБ "Приватбанк"
відкрив ОСОБА_4 депозитні рахунки, на
які остання внесла грошові кошти в
іноземній валюті в загальній сумі 26000
доларів США. На підставі договору про
відступлення права вимоги від 21 травня
2014 р. до ОСОБА_4 також перейшло право
вимоги по договору банківського вкладу
№ SAMDN9009 від 25.10.2012 р., укладеного
між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_5,
згідно умов якого на депозитному
рахунку розміщено 100000 грн. Строк дії
вказаних договорів неодноразово
продовжувався. Враховуючи, що умовами
договорів банківського вкладу та
приписами цивільного законодавства
передбачена можливість дострокового
розірвання договорів банківського
вкладу з поверненням суми депозиту та
нарахованих відсотків на суму вкладу, 14
травня 2014 р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 направили
на адресу ПАТ КБ "Приватбанк" вимоги про
дострокове розірвання договорів та
повернення коштів. Проте ПАТ КБ
"Приватбанк" відмовився повернути
ОСОБА_4 кошти посилаючись на окупацію
території Автономної Республіки Крим,
а вимогу ОСОБА_5 взагалі залишив без
розгляду. Позивач вважає вказані дії
відповідача такими, що суперечать
вимогам ч. 2 ст. 1060 ЦК України, і просить
стягнути суми депозитів та нараховані
відсотки в судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позов підтримав
пославшись на викладені у позовній
заяві обставини.

Представник відповідача Тузова В.О.
позов не визнала пославшись на те, що
ПАТ КБ "Приватбанк" є неналежним
відповідачем по даній справі. Пояснила,
що договори банківського вкладу з
позивачем укладалися на території
Автономної Республіки Крим, яка є
тимчасового окупованою територією, у
зв'язку з чим відокремлений підрозділ
ПАТ КБ "Приватбанк" на території
Автономної Республіки Крим припинив
свою діяльність. Окрім того окупаційна
влада фактично здійснила конфіскацію
майнового комплексу ПАТ КБ
"Приватбанк", що використовувався у
банківській діяльності відокремленого
структурного підрозділу - Філії
«Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк. Були
арештовані також права та зобов'язання
банку, в тому числі права вимоги і борги
за всіма зобов'язаннями. Майно ПАТ КБ
«Приватбанк» на території Автономної
Республіки Крим окупаційною владою
віднесено до майна, що підлягає
націоналізації і обліковується як
власність Республіки Крим. Окрім того
відповідно до закону Російської
Федерації № 39-ФЗ від 4 квітня 2014 р.
зобов'язання здійснювати
компенсаційні виплати клієнтам
банківських установ на території
Республіки Крим взяла на себе
автономна некомерційна організація
«Фонд захисту вкладників». Згідно
офіційних повідомлень вказана
організація замінила ПАТ КБ
«Приватбанк» за всіма зобов'язаннями, в
тому числі депозитними, орендними,
кредитними тощо, а ухвалою
Центрального районного суду м.
Сімферополя від 21 квітня 2014 р.
автономній некомерційній організації
«Фонд захисту вкладників» в довірче
управління переданий майновий
комплекс Філії «Кримське РУ ПАТ КБ
«Приватбанк». Викладені факти в
сукупності свідчать про те, що
зобов'язання за договорами ПАТ КБ
«Приватбанк», укладеними працівниками
Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк»,
виконує автономна некомерційна
організація «Фонд захисту вкладників»
за рахунок майна банку, яке знаходиться
на території Автономної Республіки
Крим та м. Севастополя.

Представник відповідача заявила, що не
може ні підтвердити, ні спростувати
існування невиконаних зобов'язань за
договорами банківських вкладів перед
позивачем та ОСОБА_5 пославшись на
відсутність у ПАТ КБ «Приватбанк»
можливості доступу до свого майна, в
тому числі і до договорів з клієнтами
на паперових носіях, платіжних
документів, каси і готівки.

Заслухавши представників сторін та
дослідивши письмові докази, суд вважає
встановленими наступні обставини та
визначені відповідно до них
правовідносини.

Упродовж 2009-2012 років на території
Автономної Республіки Крим в м.
Євпаторії між ПАТ КБ "Приватбанк" та
ОСОБА_4 було укладено ряд договорів
банківського вкладу.

Так 14 травня 2009 р. сторони уклали
договір № SAMDN4247 (вклад
«Стандарт»), за умовами якого ОСОБА_4
розмістила на депозитному рахунку
вклад в сумі 5000 доларів США на 1 місяць
під 11% річних (а.с. 9-10, 11, 12).

28 лютого 2011 р. сторони уклали договір №
SAMDN3551 (вклад «Стандарт» з
щомісячною виплатою), за умовами якого
ОСОБА_4 розмістила на депозитному
рахунку вклад в сумі 5000 доларів США на 3
місяці під 7,75 % річних (а.с. 13-14, 15).

28 квітня 2011 р. шляхом акцептування ПАТ
КБ "Приватбанк" пропозиції ОСОБА_4 було
укладено договір банківського вкладу,
що підтверджується заявою на
оформлення вкладу «Стандарт» з
щомісячною виплатою процентів №
SAMDN0149. За умовами вказаного
договору ОСОБА_4 розмістила на
депозитному рахунку вклад в сумі 5000
доларів США на 3 місяці під 7,25 % річних
(а.с. 16, 17).

6 серпня 2012 р. сторони уклали договір
«Стандарт» № SAMDN0106, за умовами
якого ОСОБА_4 розмістила на депозитному
рахунку вклад в сумі 11000 доларів США на
366 днів під 8,5% річних (а.с. 18-10, 20).

За юридичною природою укладені між
сторонами договори банківського
вкладу (депозиту) є публічними
договорами, тобто договорами, умови
яких є однаковими для всіх споживачів.

При укладенні договорів банківського
вкладу сторони домовилися, що в тому
випадку, якщо по закінченню строку
вкладу клієнт не заявив банку про
відмову від продовження строку, вклад
автоматично вважається продовженим
іще на один строк, при цьому строк
вкладу продовжується неодноразово, без
явки клієнта до банку.

Вказана умова договорів узгоджується з
положенням ч. 4 ст. 1060 ЦК України.

25 жовтня 2012 р. шляхом акцептування ПАТ
КБ "Приватбанк" пропозиції ОСОБА_5 на
території Автономної Республіки Крим в
м. Євпаторії було укладено договір
банківського вкладу, що
підтверджується заявою на оформлення
вкладу «Депозит+, 6 міс.» № SAMDN9009.
За умовами вказаного договору ОСОБА_5
розмістила на відкритому в ПАТ КБ
"Приватбанк" депозитному рахунку вклад
в сумі 100000 грн. під 17% річних (а.с. т. 21, 22,
23).

Умовами вказаного договору також
передбачено автоматичне продовження
його строку при відсутності заяви
клієнта про відмову від продовження
строку.

Згідно з договором відступлення права
вимоги від 21 травня 2014 р. ОСОБА_5
передала ОСОБА_4 право вимоги за
договором депозиту (банківського
вкладу) № SAMDN9009 (а.с. 36-39).

Таким чином на підставі договору
відступлення права вимоги у
відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України
ОСОБА_4 набула прав кредитора у
зобов'язанні, що виникло на підставі
договору банківського вкладу,
укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та
ОСОБА_5

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за
договором банківського вкладу
незалежно від його виду банк
зобов'язаний видати вклад або його
частину на першу вимогу вкладника, крім
вкладів, зроблених юридичними особами
на інших умовах повернення, які
встановлені договором.

Судом встановлено, що у травні 2014 р.
позивач по справі ОСОБА_4 та первісний
кредитор ОСОБА_5 направляли на адресу
ПАТ КБ "Приватбанк" вимоги про
дострокове розірвання договорів
банківського вкладу та повернення
коштів (а.с. 28, 29-30, 31, 32, 33).

ПАТ КБ "Приватбанк" відмовив позивачу
ОСОБА_4 у поверненні суми депозиту та
процентів посилаючись на припинення
своєї діяльності на території
Автономної Республіки Крим у зв'язку з
окупацією, а вимогу ОСОБА_5 не
розглянув.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень,

На підтвердження доводів про існування
на час розгляду справи невиконаних
грошових зобов'язань ПАТ КБ
"Приватбанк" перед вкладником ОСОБА_4,
позивачем надано довідку від 13 травня
2004 р. № 50774254, видану Кримським
регіональним управлінням ПАТ КБ
"Приватбанк". Згідно вказаної довідки
станом на 13 травня 2014 р. ОСОБА_4 має 5
рахунків в іноземній валюті, на яких
знаходяться грошові кошти в загальній
сумі 26291,83 доларів США (а.с. 24).

Проте вказану довідку суд вважає
недопустимим доказом, оскільки вона
видана неповноважною особою.

Так загальновідомим є факт окупації
Російською Федерацією території
Автономної Республіки Крим, у зв'язку з
чим 15 квітня 2014 р. Верховною Радою
України було ухвалено Закон України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території».

На виконання вищевказаного Закону та
ряду інших законів і
нормативно-правових актів Правлінням
Національного банку України 6 травня 2014
р. було прийнято постанову № 260 «Про
відкликання та анулювання банківських
ліцензій та генеральних ліцензій на
здійснення валютних операцій окремих
банків і закриття банками
відокремлених підрозділів, що
розташовані на території Автономної
Республіки Крим і міста Севастополя»
(далі -постанова НБУ № 260). Відповідно до
п. 5 постанови НБУ № 260 банки, в тому
числі ПАТ КБ "Приватбанк", зобов'язані
припинити діяльність відокремлених
підрозділів банків, розташованих на
території Автономної Республіки Крим і
міста Севастополя, та протягом місяця з
дня набрання чинності цією постановою
забезпечити закриття таких
відокремлених підрозділів.

Проте ще до прийняття постанови НБУ №
260 у квітні 2014 р. окупаційною владою
були прийняті рішення щодо припинення
діяльності відокремлених підрозділів
ПАТ КБ "Приватбанк" на території
Республіки Крим, серед яких і філія
Кримського регіонального управління
ПАТ КБ "Приватбанк".

Окрім того звертає на себе увагу і та
обставина, що номери рахунків позивача
та дати їх оформлення, зазначені у
вищевказаній довідці, не співпадають з
номерами рахунків та датами їх
відкриття, зафіксованими у наданих
позивачем депозитних договорах.

Таким чином довідка від 13 травня 2014 р. №
50774254, яка видана не уповноваженою
відповідачем особою, не є доказом
існування на час розгляду справи
невиконаних грошових зобов'язань
відповідача перед позивачем, а інших
доказів на підтвердження вказаної
обставини позивач не надала.

Ухвалою судді Центрального районного
суду м. Сімферополя Республіки Крим від
21 квітня 2014 р. для забезпечення позову
заступника прокурора Республіки Крим
за захист інтересів невизначеного кола
осіб до ПАТ КБ "Приватбанк" про
припинення протиправних дій по
невиконанню зобов'язань, що випливають
з договорів банківського вкладу,
майновий комплекс Філії «Кримське РУ
ПАТ КБ «Приватбанк», права, що
випливають з договорів, інші права, в
тому числі права вимоги, передані в
довірче управління Автономній
некомерційній організації «Фонд
захисту вкладників», яка діє на
підставі закону Російської Федерації
№ 39-ФЗ від 4 квітня 2014 р. «О защите
интересов физических лиц, имеющих
вклады в банках и обособленных
структурных подразделениях банков,
зарегистрированных и (или) действующих
на территории Республики Крым и на
территории города федерального
значения Севастополя».

Ухвалою судді Центрального районного
суду м. Сімферополя Республіки Крим від
4 червня 2014 р. про заміну заходів
забезпечення позову Автономній
некомерційній організації «Фонд
захисту вкладників», розташованій у м.
Москва, фактично були надані права
власника майнового комплексу ПАТ КБ
«Приватбанк» в Автономній Республіці
Крим.

З офіційних повідомлень в мережі
Інтернет вбачається, що заснована
Російською федерацією Автономна
некомерційна організація «Фонд
захисту вкладників» в Автономній
Республіці Крим перебрала на себе всі
права та зобов'язання ПАТ КБ
«Приватбанк», в тому числі і ті, які
виникли на підставі договорів
банківського вкладу (депозиту).

Враховуючи, що договори банківського
вкладу, зобов'язання за якими є
предметом даного спору, укладалися в
Автономній Республіці Крим, яка була
окупована Російською Федерацією, до
припинення окупації ПАТ КБ
«Приватбанк» не може відповідати за
даним позовом.

За таких обставин суд відмовляє у
позові за недоведеністю та
безпідставністю вимог, що не позбавляє
позивача права на підставі ч. 6 ст. 5
Закону України «Про забезпечення прав
і свобод громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території»
пред'явити вимоги до Російської
Федерації як до держави, що здійснює
окупацію.

На підставі викладеного, керуючись ,
керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_4 до публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" про стягнення боргу
за договорами банківського вкладу
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: