Справа № 515/1453/14-ц
Провадження № 2/515/1779/14
Татарбунарський районний суд Одеської
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року. Татарбунарський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді
Сивоконь Т.І.

при секретарі
Коваленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Татарбунари
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про виділ у натурі часток із
спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом
до відповідачів про виділ у натурі
часток із спільної часткової
власності, посилаючись на наступні
обставини.

Позивачі є співвласниками нежитлової
будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 (з
частками у розмірі 130/600 та 260/600
відповідно). Крім них, 78/600 частки
вказаної нерухомості належить ОСОБА_4
та 132/600 частки ОСОБА_3 За домовленістю
із співвласниками, вони користуються
кожний своєю часткою вже досить
тривалий час без виділу її в натурі.
Однак, позивачі бажають закріпити
належне їм право власності шляхом
виділу своєї частки в натурі. Вирішити
дане питання за домовленістю сторін
вони не можуть, оскільки відповідачка
ОСОБА_4 не відповідає на їх пропозиції і
не з'являється до нотаріуса для
посвідчення відповідного договору.

ТОВ "Татарбунарське РБТІ та РОН"
виготовлено окремий паспорт на об'єкт
нерухомості, що відповідає частці, на
яку претендують позивачі та яка
складається з торгівельного залу (2-1),
площею 122,8 кв.м та кладової (2-2), площею
20,0 кв.м. Відповідно до висновку ТОВ
"Стратегія регіонального розвитку в
Одеській області", приміщення
(торгівельний зал та кладова), які
складають 390/600 частини об'єкта, можливо
виділити в натурі, так як дана частина
об'єкту є відокремленою та має окремий
вихід. Також рішенням Татарбунарської
міської ради даній частині нерухомості
присвоєну адресу АДРЕСА_1.

Так як дане питання позивачам не
вдається вирішити за домовленістю
сторін, тому вони вимушені звернутися
до суду з даним позовом.

Представник позивачів у судове
засідання не з'явилася, надала заяву, в
якій просила справу розглянути за її
відсутності, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 надала до суду
заяву, у відповідності до якої просила
справу розглянути у її відсутності,
позовні вимоги визнала повністю.

Відповідачка ОСОБА_4 двічі в судове
засідання не з'явилася, будучи належним
чином сповіщена про розгляд справи,
заяви про

можливість розгляду справи у її
відсутності до суду не надала, тому суд
вважає можливим розглянути справу у її
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до копії витягу з реєстру
про державну реєстрацію прав,
зареєстровано право спільної
часткової власності на нежитлову
будівлю, магазин по АДРЕСА_1 за: ОСОБА_1
на 130/600 частки: ОСОБА_2 на 260/600 частки; за
ОСОБА_4 на 78/600 частки; за ОСОБА_3 на 132/600
частки.

Згідно висновку ТОВ "Стратегія
регіонального розвитку в Одеській
області" від 27.05.2014 року, за технічними
показниками 390/600 частки нежитлової
будівлі, магазину в АДРЕСА_1, належна
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є відокремленою
частиною, має окремий вихід і може бути
виділена в натурі.

Рішенням виконавчого комітету
Татарбунарської міської ради від 20.02.2014
року частині нежитлової будівлі в
АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2
присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1.

Статя 364 ЦК України передбачає право
співвласника на виділ в натурі частки
із майна, що є у спільній частковій
власності за домовленістю.

Згідно вимог чинного законодавства,
розпорядження майном, яке перебуває у
спільній частковій власності, можливе
лише за згодою всіх співвласників, що
обмежує права власника на самостійне
розпорядження своєю власністю.

Договір про виділ у натурі частки з
нерухомого спільного майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.
Позивачі не можуть вирішити питання
виділу частки за домовленістю сторін,
бо відповідачка ОСОБА_4 не бажає
з'являтися до нотаріуса для
посвідчення відповідного договору.

Відповідно до вимог ст.19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" підставою для державної
реєстрації прав є рішення суду.

Стаття 15 ЦК України передбачає право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, а ст.16 ЦК
України передбачено один із способів
такого захисту: визнання права.

Враховуючи надані позивачами
письмові докази, суд вбачає підстави
для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.319,
328, 334, 364 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у натурі
часток із спільної часткової власності
- задовольнити.

Виділити в окремий самостійний об'єкт
з присвоєнням нової адреси: АДРЕСА_1,
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в
с.Олександрівка Болградського району
Одеської області та ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2),
ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в
м.Татарбунари Одеської області на
праві приватної власності у натурі 390/600
частки нежитлової будівлі (магазину),
що складається з торгівельного залу,
площею 122,8 кв.м і кладової, площею 20,0
кв.м з подальшим оформленням документа,
що посвідчує право власності на даний
об'єкт в органах, які здійснюють
державну реєстрацію речових прав.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до

апеляційного суду Одеської області
через Татарбунарський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь