Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2631/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток
УХВАЛА

Іменем України

07.10.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого
судді - Сукач Т.О.

суддів
- Бубличенко В.П.

Мурашка С.І.

при секретарі
- Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів на повнолітню
дочку, яка продовжує навчання, за
апеляційними скаргами ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
які діють в інтересах ОСОБА_3, на
рішення Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області від 09
вересня 2014 року і

в с т а н о в и л а :

Рішенням Добровеличківського
районного суду Кіровоградської
області від 09 вересня 2014 року частково
задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів. З відповідача на
користь позивачки на її утримання на
період навчання, але не більше як до
досягнення 23-річного віку, стягнуто
аліменти у розмірі 1/8 частини всіх
видів доходу відповідача щомісячно,
починаючи з 26.08.2014 року.

В апеляційних скаргах
представники позивачки, ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, ставлять питання про зміну
рішення суду і стягнення на користь
позивачки на період її навчання
аліментів у розмірі 1/6 частини всіх
видів доходів відповідача. Посилаються
на те, що відповідач має змогу надавати
позивачці аліменти у вказаному
розмірі. Суд також не врахував, що мати
позивачки, ОСОБА_6, хворіє, є інвалідом
111 групи і за станом здоров'я не має
можливості надавати матеріальну
допомогу дочці.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3, ОСОБА_6, яка
підтримувала доводи апеляційних скарг,
заперечення на скарги ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість доводів апеляційних
скарг та рішення суду першої інстанції
в межах, визначених ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційні скарг не підлягають
задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов, суд
виходив з того, що відповідач має
можливість надавати матеріальну
допомогу на утримання повнолітньої
дочки на період її навчання за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«магістр» у розмірі 1/8 частини всіх
видів його доходів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає встановленим обставинам
справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Пленум Верховного Суду України у п. 20
постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» роз'яснив, що
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно
від форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу. Тобто стягнення аліментів на
повнолітніх дітей, які продовжують
навчання, можливе лише за сукупності
перелічених обставин, відсутність
однієї із них, у тому числі і
можливість платника аліментів
надавати матеріальну допомогу,
унеможливлює стягнення аліментів.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_3 народилася 14.12.1993 року.
Відповідач є її батьком. З 01 вересня 2014
року позивачка є студенткою першого
року навчання за
освітньо-кваліфікаційним рівнем
«магістр» фінансового факультету
Харківського національного
економічного університету ім. Семена
Кузнеця, денної форми навчання, за
державним замовленням. Строк навчання
в учбовому закладі до 28.02.2016 року
(а.с.6,25).

Згідно довідки відокремленого
підрозділу «Локомотивне депо Помічна»
ДП «Одеська залізниця» № 279 від 03.09.2014
року ОСОБА_4 працює машиністом
електровоза і його середньомісячна
заробітна плата без утримання
обов'язкових платежів складає 11 140,94
грн. (а.с.43).

З урахуванням наведеного,
правильним є висновок суду про те, що
відповідач спроможний надавати
позивачці матеріальну допомогу на
період навчання, яку вона потребує.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає
розмір аліментів на повнолітніх дочку,
сина, у твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розмір
аліментів, суд відповідно до вимог
ст.182 СК України урахував наявність на
утриманні у відповідача дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, стан здоров'я платника
аліментів, його кредитні зобов'язання
перед ПАТ КБ «ПриватБанк» і дійшов
правильного висновку, що відповідач
повинен сплачувати на користь
позивачки аліменти на період її
навчання у розмірі 1/8 частини всіх його
доходів.

Визначений судом розмір
аліментів забезпечує позивачці рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму (1218 грн.), оскільки крім
аліментів від батька (в межах 1114 - 1392
грн.) вона отримує стипендію, що
підтвердила в судовому засіданні
апеляційного суду мати позивачки -
ОСОБА_6

Розмір мінімальної стипендії для
студентів денної форми навчання вищих
навчальних закладів III-IV рівня
акредитації, які навчаються за
освітньо-кваліфікаційними рівнями
«бакалавр», «спеціаліст» або «магістр»
- 730 гривень на місяць (постанова КМУ від
5 березня 2008 р. № 165).

Частиною 2 ст. 200 СК України встановлено,
що при визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст.200 СК
України).

Із пояснень ОСОБА_6, матеріалів справи
вбачається, що вона є інвалідом 111
групи загального захворювання, має
педагогічну освіту, але не працює,
отримує пенсію в розмірі 949 грн., має
земельну ділянку площею 2 га, яку здає в
оренду і отримує орендну плату в
розмірі 1509,26 грн. Згідно
індивідуальної програми реабілітації
від 14.01.2014 року МСЕК ОСОБА_6
рекомендовано професійна реабілітація
за станом здоров'я - робота за фахом.

Ураховуючи наведене, не можна визнати
обґрунтованими доводи апеляційної
скарги про те, що розмір аліментів на
утримання ОСОБА_3, що підлягають
стягненню з відповідача, необхідно
визначати з урахуванням того, що мати
позивачки за станом здоров'я не
спроможна надавати їй матеріальну
допомогу.

Судом правильно встановлені факти,
якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, докази, що їх
підтверджують, правовідносини і норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини і ухвалено рішення, що
відповідає вимогам матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не містять
правових підстав для зміни рішення
суду.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.209,307,308,313-315 ЦПК
України колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які
діють в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Добровеличківського районного
суду Кіровоградської області від 09
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді