Справа № 363/3254/14-ц Головуючий у І
інстанції Скарлат О.І.Провадження №
22-ц/780/5726/14 Доповідач у 2
інстанції Таргоній Д.О.Категорія 1
УХВАЛА

Іменем України

15 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Даценко
Л.М.,

за участю секретаря Черепинець
А.І.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Вишгородського районного суду
Київської області від 15 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Орендного підприємства ім. Васильєва,
третя особа: Виконавчий комітет
Лютізької сільської ради
Вишгородського району Київської
області про визнання права
користування житловим приміщенням та
визнання права власності в порядку
приватизації квартири.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи учасників
судового процесу, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА :

В 1996 році ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом про визнання права
користування житловим приміщенням та
визнання права власності на квартиру в
порядку приватизації.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 12 листопада
1996 року позов задоволено. Визнано за
ОСОБА_2 і її дітьми ОСОБА_3, 1978 р.н.,
ОСОБА_4, 1981 р.н., ОСОБА_5, 1988 р.н., право
користування АДРЕСА_1. Визнано за
ОСОБА_2 та її неповнолітніми дітьми -
дочкою ОСОБА_3, 1978 р.н., дочкою ОСОБА_4, 1981
р.н. і дочкою ОСОБА_5, 1988 р.н. право
власності на дану квартиру в порядку
приватизації.

В серпні 2014 року представник позивача
ОСОБА_9 звернувся до суду із заявою про
роз'яснення вказаного рішення.

Ухвалою Вишгородського районного суду
Київської області від 15 серпня 2014 року
у задоволенні заяви про роз'яснення
рішення суду від 12.11.1996 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду першої інстанції
скасувати та постановити ухвалу, якою
роз'яснити вказане рішення,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали цивільної справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку про її
відхилення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Свою заяву про роз'яснення рішення
заявник обґрунтовувала тим, що вказане
рішення суду не є зрозумілим щодо якої
спільної власності передана квартира,
що ускладнює його реалізацію, а саме
проведення державної реєстрації права
власності на квартиру її власниками.
Просила роз'яснити, що рішенням
Вишгородського районного суду
Київської області від 12.11.1996 року
визнано за ОСОБА_2 та її неповнолітніми
дітьми право власності на квартиру
АДРЕСА_1, яка належить їм на праві
спільної сумісної власності.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні заяви про роз'яснення
судового рішення, суд першої інстанції
виходив з того, що резолютивна частина
рішення від 12.11.1996 року є зрозумілою і
не містить положень, які б викликали
суперечності щодо її розуміння, а
роз'яснення механізму виконання
судового рішення не відноситься до
компетенції суду та не може бути
вирішене шляхом роз'яснення рішення
суду, оскільки тягне за собою зміну
його змісту .

Колегія суддів погоджується із такими
висновками.

Як встановлено судом, рішенням суду від
12 листопада 1996 року, в межах заявлених
стороною вимог, визнано за ОСОБА_2 і її
дітьми ОСОБА_3, 1978 р.н., ОСОБА_4, 1981 р.н.,
ОСОБА_5, 1988 р.н., право користування
АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_2 та її
неповнолітніми дітьми - дочкою ОСОБА_3,
1978 р.н., дочкою ОСОБА_4, 1981 р.н. і дочкою
ОСОБА_5, 1988 р.н. право власності на дану
квартиру в порядку приватизації.

Вказане рішення набрало законної сили.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про судове рішення у
цивільній справі" №14 від 18.12.2009 року
передбачено, що відповідно до статті 221
ЦПК України роз'яснення рішення суду, а
не ухвали, можливе тоді, коли воно не
містить недоліків, що можуть бути
усунені лише ухваленням додаткового
рішення, а є незрозумілим, що ускладнює
його реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду. Якщо
фактично порушено питання про зміну
рішення або внесення в нього нових
даних, у тому числі й роз'яснення
мотивів ухваленого рішення, суд
ухвалою відмовляє в роз'ясненні
рішення.

Посилання представника ОСОБА_2 на
необхідність роз'яснення рішення в
частині зазначення визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
позивачем та її дітьми, яка належить їм
на праві спільної сумісної власності,
колегія суддів не приймає до уваги, по
скільки такі вимоги ОСОБА_2 не
заявлялися і дане питання не було
предметом розгляду судом.

Із змісту заяви про роз'яснення
рішення, вбачається, що заявник
фактично порушує питання про внесення
змін в рішення, що не допускається.

Інші доводи, які спростовували б
законність і обґрунтованість
постановленої судом ухвали, апеляційна
скарга не містить.

З огляду на викладене, колегія вважає
висновки суду першої інстанції
обґрунтованими та такими, що
відповідають вимогам закону.

За таких обставин ухвала суду про
постановлена з додержанням норм
процесуального права, підстав для її
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 312, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду
Київської області від 15 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: