У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року суддя Подільського
районного суду м.Києва Декаленко В. С. ,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на житловий будинок за
заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про визнання права
власності на житловий будинок за
заповітом.

Дослідивши матеріали позовної заяви
приходжу до висновку, що вона (заява)
подана з порушенням правил
підсудності, а тому підлягає
поверненню позивачу для подання до
належного суду, виходячи з наступних
підстав.

Так стаття третя ЦПК України визначає,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов
пред'являється шляхом подання позовної
заяви до суду першої інстанції…

Відповідно до ст.ст. 107, 109 ЦПК України,
усі справи, що підлягають вирішенню в
порядку цивільного судочинства,
розглядаються районними, районними у
містах, міськими та міськрайонними
судами.

Позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування. Позови до юридичних
осіб пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
позивача та доданих до неї документів,
остання звертаючись із нею до
Подільського районного суду м. Києва та
вважаючи, що вона підсудна йому
обґрунтовує це тим, що відповідач
проживає за адресою: АДРЕСА_1, однак з
даними твердженнями позивача
погодитись неможливо.

Так статтею 114 ЦПК України визначено
виключно підсудність справ, які
підлягають вирішенню в порядку
цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 зазначеної ст. 114 ЦПК,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в п. 42 своєї Постанови № 3 від
01.03.2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», виключну підсудність
встановлено для позовів, що виникають
із приводу нерухомого майна (частина
перша статті 114 ЦПК). Згідно з
положеннями статті 181 ЦК до нерухомого
майна належать: земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на них,
переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК);
про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК);
про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
позивача, предметом спору між
сторонами у ній є визнання права
власності на 1/2 частину житлового
будинку з надвірними побудовами
АДРЕСА_2, який територіально не
знаходиться в Подільському районі м.
Києва, атому не відноситься до
юрисдикції Подільського районного
суду м. Києва, у зв'язку з чим дана
позовна заява не може бути підсудна
йому.

Стаття 115 ЦПК України визначає, що якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала.

Крім того згідно ст. 121 ЦПК України,
заява повертається зокрема тоді коли
справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи вищевикладене приходжу до
висновку про доведеність необхідності
повернення позовної заяви позивачу для
подання до належного суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 107, 109, 114, 115, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на житловий
будинок за заповітом, повернути
позивачу для пред'явлення до належного
суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко