АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарі - Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційними скаргами фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 05 вересня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до приватного
підприємства «Фірма «Діал», третя
особа, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору: фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 та за позовом
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору: фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до приватного
підприємства «Фірма «Діал» про
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ПП «Фірма «Діал», третя
особа, яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору: ФОП ОСОБА_1 про
зобов'язання вчинити дії.

На обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що він є власником нежитлових
приміщень (в літ. «А») з №1 по №21, №№ I, II
(групи приміщень №9) площею 343,60 кв.м.,
№№ 1,2 (групи приміщень №13) площею 14,80
кв.м., місць спільного користування
площею 22,50 кв.м., загальною площею 380,90
кв.м., які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, а відповідач є власником
нежитлових приміщень (в літ. «А») з №1 по
№9, №1а (групи приміщень №10) площею 190,7
кв. м. та місць спільного користування
площею 36,20 кв.м., загальною площею 226,90
кв.м., які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1.

Зазначав, що на момент укладення ним
договору купівлі-продажу нежитлових
приміщень від 08.07.2009 р., між приміщенням
№13 (групи приміщень№9) та нежитловим
приміщенням №1а (групи приміщень№10), що
належить відповідачеві існували двері
через які здійснювався прохід до
приміщень позивача зі сходів
центрального входу будівлі АДРЕСА_1, що
підтверджується листом Київського
МБТІ.

Справа № 756/5992/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/12572/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Диба
О.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І. Посилаючись на те,
що відповідач в порушення встановлених
законодавством будівельних норм та
вимог пожежної безпеки перекрив вихід
з приміщення №13 через приміщення №1а
до сходів центрального входу з другого
поверху, що є порушенням вимог ч.5 ст.319
ЦК України, відповідно до якої власник
не може використовувати право
власності на шкоду правам та інтересам
інших осіб та інтересам суспільства,
просив усунути перешкоди у здійсненні
ним права користування та
розпорядження своїм майном з підстав
передбачених ст. 391 ЦК України, а саме:

зобов'язати відповідача не чинити йому
перешкод у вільному проході через
приміщення №13 та приміщення №1а до
сходів центрального входу з ІІ поверху
по АДРЕСА_1, літ. А; зобов'язати
відповідача не захаращувати дверний
прохід між приміщеннями №13 і
приміщенням №1а та ліквідувати
перешкоди, що заважають відкрити двері
з приміщення №13 до приміщення №1а;
демонтувати скляну перегородку з
дверима, що відокремлює приміщення №1а
(групи приміщень №10) від сходової
клітки центрального входу по АДРЕСА_1,
літ.«А» у м. Києві; зобов'язати
відповідача не захаращувати прохід між
приміщеннями №1а та приміщеннями №1 до
сходової клітки через приміщення №13.

У червні 2014 р. з позовною заявою до ПП
«Фірма «Діал» про зобов'язання не
чинити перешкод у вільному доступі до
приміщення №1а (група приміщень№10) по
АДРЕСА_1 літ.«А» у м. Києві, та
демонтувати скляну перегородку з
дверима, що відокремлює приміщення №1а
(групи приміщень №10) від сходової
клітки центрального входу по АДРЕСА_1
літ.«А» звернулася третя особа, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору - фізична особа-підприємець
ОСОБА_1

На обґрунтування своїх вимог
зазначала, що вона є орендарем нежилих
приміщень (в літ. «А») з №1 по №21, №№ I, II
(групи приміщень №9) площею 343,60 кв.м.,
№№ 1,2 (групи приміщень №13) площею 14,80
кв.м., місць спільного користування
площею 22,50 кв.м., загальною площею 380,90
кв.м., які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, в яких під її керівництвом
розташована школа для дітей
«Образцовый музыкальный театр юного
актера «Fantazia New».

Посилаючись на те, що відповідач зі
сторони належних йому нежитлових
приміщень неправомірно заблокував
двері, які є евакуаційним виходом, що
порушує вимоги державних будівельних
норм та пожежної безпеки, просила
задовольнити її позов.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 05.09.2014 р. у задоволенні
позову ОСОБА_2 та третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору - фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, відмовлено.

В апеляційних скаргах
представники ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просили рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального і
процесуального права.

Зазначали, що відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції неправильно встановив
предмет позову та характер спірних
правовідносин, що склалися між
сторонами, а його висновок про
відсутність дверного прорізу та дверей
між приміщенням №13 (що належить
позивачеві) та приміщенням №1а (що
належить відповідачеві) не відповідає
обставинам справи, оскільки
ґрунтується на неналежних та
недопустимих доказах наданих
відповідачем: загальному поверховому
плану 2-го поверху будинку АДРЕСА_1,
складеного КП «Київжитлоекплуатація»
на адвокатський запит ОСОБА_5, що
містить застарілу інформацію та був
отриманий у незаконний спосіб, а також
на технічному паспорті нежитлових
приміщень відповідача, складеного у 2009
році.

При цьому суд залишив поза увагою
поверховий план 2-го поверху, складений
МБТІ м. Києва з відмітками про дати
поточних інвентаризацій у серпні 2008 р.,
липні 2009 р., та червні 2011 р. та висновок
ТОВ «Южгіпроруда», яким визнано
відповідність поверхового плану 2-го
поверху літ. «А», зазначеного в
технічному паспорті позивача та
поверхового плану, складеного МБТІ м.
Києва

Крім того посилались на те, що суд
першої інстанції безпідставно
відмовив у задоволенні клопотань про
призначення у справі судової
будівельної експертизи для з'ясування
всіх обставин у справі, та клопотання
про залучення до участі у справі як
спеціаліста працівника МБТІ м. Києва
для встановлення причин розбіжності в
технічній документації сторін, а також
не звернув увагу на порушення
відповідачем державних будівельних
норм та правил пожежної безпеки.

В судовому засіданні представник ФОП
ОСОБА_1 та представники ОСОБА_2 просили
задовольнити апеляційну скаргу з
наведених у ній підстав.

Представник ПП «Фірма «ДІАЛ»
просив апеляційні скарги відхилити,
посилаючись на те, що їх доводи є
безпідставними, а рішення суду
законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 та третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги щодо
предмету спору - ФОП ОСОБА_1, суд першої
інстанції виходив з того, що дверний
проріз між приміщенням позивача №13 та
приміщенням №1а (що належить
відповідачеві) відсутній, і відповідач
не здійснював ніяких перепланувань чи
реконструкції цього приміщення

Крім того суд виходив з того, що
вимоги будівельних норм та правил
пожежної безпеки, на порушення яких
відповідачем вказував позивач, не
стосуються ПП «Фірма «Діал», оскільки
воно не здійснює діяльність у сфері
будівництва.

Такий висновок ґрунтується на
матеріалах справи та вимогах закону.

ОСОБА_2 є власником нежилих
приміщень (в літ. «А») з №1 по №21, №№ I, II
(групи приміщень №9) площею 343,60 кв.м.,
№№ 1,2 (групи приміщень №13) площею 14,80
кв.м., місць спільного користування
площею 22,50 кв.м., загальною площею 380,90
кв.м., які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 22.09.2009 р.,
укладеного між ним та Акціонерним
Східно-Українським банком «Грант».

ПП «Фірма «Діал» є власником
нежитлових приміщень (в літ. «А») з №1 по
№9, №1а (групи приміщень №10) площею 190,7
кв. м. та місць спільного користування
площею 36,20 кв.м., загальною площею 226,90
кв.м., які знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, укладеного 08.07.2002 р. з
ПП «Арт-Стиль»

ФОП ОСОБА_1 є орендарем нежитлових
приміщень загальною площею 259,0 кв.м., на
другом поверсі по АДРЕСА_1, що належать
на праві власності ОСОБА_2

Як убачається з листа КП
«Киїжитлоекплуатація» нежитлові
приміщенні загальною площею загальною
площею 226,90 кв.м., що належать ПП «Фірма
«Діал» та нежитлові приміщення
загальною площею 380,90 кв.м. є
відокремленими одне від одного
(дверний проріз між ними відсутній),
мають окремі вхідні групи і не мають
спільних місць загального
користування.

Зазначене підтверджується
технічною документацією КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна», з відміткою
поточної інвентаризації 18.06.2009 р., тобто
напередодні набуття у власність цих
нежитлових приміщень ПП «Фірма «Діал»,
а також рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 04.12.2013 р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до ПП «Фірма
«Діал» про надання права користування
чужим майном.

Зазначеним судовим рішенням, що
набрало законної сили, відмовлено
ОСОБА_2 про зобов'язання ПП «Фірма
«Діал» укласти договір сервітуту.

Внесення змін в технічну
документацію нежитлових приміщень, що
належать ОСОБА_2 були пов'язані їх
реконструкцією та переплануванням, на
підставі чого і проводилась поточна
інвентаризацій цих приміщень.

Про зазначене свідчить і
відповідь МБТІ м. Києва від 26.03.2014 р.,
відповідно до якої на поверховому
плані, який складався під час первинної
технічної інвентаризації нежитлової
будівлі, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, яку Бюро проводило в 1988 р.
існував дверний проріз між
приміщеннями №14 площею 66,2 кв.м та
приміщенням №11, площею 16,3 кв.м.

На поверхових планах, які
складалися під час проведення поточних
інвентаризацій, які Бюро проводило в
2002, 2004 р.р. та квітні 2005 р. зазначеного
прорізу немає, що може свідчити про те,
що проріз був закладений чи зашитий або
заставлений.

На поверхових планах, які
складалися у жовтні 2005, а також 2006, 2007 ,
2008, 2099, та 2011 році, вищевказаний дверних
проріз існує

Також зазначалося про те, що в
результаті перепланування змінилася
нумерація та площа приміщень, які
поєднує зазначений проріз ( за
останньою інвентаризацією між
приміщенням №13 площею 16,3 кв.м. (групи
приміщень №9) та приміщення №1а площею
9,4 кв.м. (приміщення №10).

Доводи представників ОСОБА_2 та
ФОП ОСОБА_1 про те, що надана
представником відповідача технічна
документація є застарілою є
безпідставними.

Представник ПП «Фірма «Діал»
стверджував, що після поточної
інвентаризації 18.06.2009 р. перепланувань
нежитлових приміщень, що належать
цьому підприємству не проводилося, а
тому не вносилися і зміни до технічної
документації.

Представники ОСОБА_2 та ПП «Фірма
«Діал» не надали будь-яких доказів, що
свідчили б про те, що в належних
відповідачеві нежитлових приміщеннях,
після проведення поточної
інвентаризації 18.06.2009 р. були проведені
перепланування, у зв'язку з чим надана
представником відповідача технічна
документація не відповідає дійсності.
З наведених підстав суд першої
інстанції обґрунтовано відхилив їх
клопотання про призначення у справі
судової будівельно-технічної
експертизи.

Правовим обґрунтуванням позовних
вимог позивач та третя особа з
самостійними вимогами на предмет спору
вказали порушення відповідачем ч.5 ст.319
ЦК України, відповідно до якої власник
не може використовувати право
власності на шкоду правам та інтересам
громадян, та посилалися на ст.391 ЦК
України, яка надає власнику право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права власності та
розпорядження своїм майном.

Як позивач так і відповідач мають
окремі вхідні групи до належних їм
житлових приміщень. Фактично позивач
та третя особа ставлять питання про
користування майном, яке належить на
праві власності відповідачеві,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
відповідач порушує будівельні норми
правила пожежної безпеки.

Оскільки будь-яких перепланувань
чи реконструкції придбаних у власність
нежитлових приміщень, відповідач не
здійснював, посилання представників
ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 на порушення ПП
«Фірма «Діал» таких норм і правил, є
безпідставним. До того ж, іншого входу
(виходу) до належних йому нежитлових
приміщень, відповідач, як і позивач не
має. Вимоги про зобов'язання його
демонтувати скляну перегородку з
дверима, що відокремлює приміщення №1а
(групи приміщень №10) від сходової
клітки центрального входу по АДРЕСА_1
літ.«А» та забезпечити вільний доступ
позивача до належних йому нежитлових
приміщень з належного відповідачеві
приміщення №1а (група приміщень№10)
поставить сторони в нерівні умови і
призведе до порушення прав ПП «Фірма
«Діал».

Ураховуючи наведене та положення
ч.1 ст.321 ЦК України, відповідно до якої
право власності є непорушним, і ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійснені, суд першої інстанції
обґрунтовано відмовив в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду першої
інстанції не спростовують, а тому вона
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 313-315 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити, а рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 05 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: