Ухвала

іменем україни

18 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Горелкіної Н.А.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договорами позики та оренди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
договорами позики та оренди,
посилаючись на те, що 23 лютого 2013 року
відповідач позичив у неї 4 тис. доларів
США та пообіцяв повернути ці кошти
після завершення судових спорів з
невісткою ОСОБА_3 та оформлення ним
права власності на спадкове майно.

Згідно з договором від 20 червня 2011 року
відповідач орендував для свого
проживання кімнату у належній їй
квартирі АДРЕСА_1. Орендна плата була
встановлена у розмірі 800 грн щомісяця
до моменту, коли відповідач буде мати
можливість повернутися у свій будинок.

Оскільки відповідач належні за
договором кошти їй не виплачує, але 08
серпня 2013 року за ним зареєстровано
право власності на нерухоме майно,
ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача
заборгованість за договором позики від
23 лютого 2013 року у розмірі 31 972 грн та
заборгованість за договором оренди від
20 червня 2011 року у розмірі 21 600 грн.

Заочним рішенням Овідіопольського
районного суду Одеської області від 26
лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 10 червня 2014 року, позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 32 291
грн 72 коп. У решті позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд,
задовольняючи позов про стягнення
заборгованості, посилався на те, що
відповідач своєчасно не повернув
позивачу отримані ним у позику кошти.

Відмовляючи в позові про стягнення
заборгованості за договором оренди,
суд зазначав, що позивачем не надано
доказів на підтвердження цих позовних
вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 26
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 10 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Є.П. Євграфова

судді:
Н.А. Горелкіна

В.І. Журавель