НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 жовтня 2014 рокуСправа № 322/667/14-ц

Новомиколаївський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Сірій
Т.В.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк»

до: ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості.

09 вересня 2014 року до
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області надійшов
вищезазначений цивільний позов, в
якому позивач просить суд: стягнути з
відповідача на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість у розмірі
17 101,48 грн. за кредитним договором № б/н
від 02.12.2007, яка складається з
наступного: 1810,00 грн. - заборгованість
за кредитом; 8400,93 грн. - заборгованість
по процентах за користування кредитом;
5600,00 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; штрафи: 500,00 грн.
- (фіксована частина); 790,55 грн. -
(процентна складова).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив наступне.

Відповідно до укладеного договору №
б/н від 02.12.2007 відповідач отримав кредит
у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

У зв'язку із порушення відповідачем
своїх зобов'язань за договором, станом
на 26.08.2014 відповідач має заборгованість
в розмірі 17 101,48 грн.

Виходячи з наведеного та посилаючись
на норми ст.ст. 509, 525 - 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629,
1050, 1054 ЦК України та умови
вищезазначеного договору, позивач
просив задовольнити заявлені вимоги.

08.10.2014 судом отримано заяву
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності, в якій
також зазначено, що позивач підтримує
заявлені вимоги в повному обсязі та не
заперечує проти заочного розгляду
справи. У судове засідання представник
позивача не прибув.

08.10.2014 судом отримано письмову заяву
відповідача про визнання позову в
повному обсязі, в якій відповідач
просив розглянути справу за його
відсутності. У судове засідання
відповідач не прибув.

У зв'язку з неявкою в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 08.10.2014 судом
було проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та
з'ясувавши обставини цивільної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

встановив:

02.12.2007 між ОСОБА_1 та Закритим
акціонерним товариством комерційним
банком «ПриватБанк», правонаступником
якого є позивач по справі, було
укладено договір про надання
банківських послуг, який складається
із заяви клієнта, Умов надання
банківських послуг, Правил
користування платіжною карткою,
Тарифів, що підтверджується заявою
відповідача від 02.12.2007, витягом зі
Статуту (нова редакція) Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Приватбанк».

Відповідно до умов укладеного
договору позивач надав відповідачу
кредитний ліміт у розмірі 2000,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24 % з розрахунку 360
днів у році на суму залишку
заборгованості за кредитом, що
підтверджується заявою відповідача
від 02.12.2007.

Згідно з пунктами 3.2, 3.3 Умов та
Правил надання банківських послуг
Клієнт дає свою згоду, на те що
кредитний ліміт встановлюється за
рішенням Банку, і Клієнт дає право
Банку в будь-який момент змінити
(зменшити або збільшити) кредитний
ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і
безумовною згодою Позичальника щодо
прийняття будь-якого розміру
Кредитного ліміту, встановленого
Банком (п. 3.3 Умов та Правил надання
банківських послуг).

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил
надання банківських послуг,
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за Кредитом, відсотками
за його використання, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених цим
Договором.

Пунктом 8.6 Умов та Правил надання
банківських послуг передбачено, що у
разі порушення клієнтом строків
платежів за будь-яким із грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більше ніж на 120 днів, клієнт
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову.

Станом на 26.08.2014 відповідач через
неналежне виконання умов договору від
02.12.2007 має заборгованість у розмірі 17
101,48 грн., а саме: 1 810,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 8 400,93 грн. -
заборгованість по процентах за
користування кредитом; 5 600,00 грн. -
заборгованість з комісії за
користування кредитом; штрафи - 1 290,55
грн., що підтверджується доданим до
позовної заяви розрахунком
заборгованості.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення позову, суд
виходить з наступного.

За правилами частини четвертої статті
174 ЦПК України, у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти, як це
передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобов'язання
міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України,
відповідно до якої зобов'язання - це
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк. Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2
ст. 1050 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідач на пропозицію
суду, викладену в ухвалі про відкриття
провадження у даній справі, не надав
суду заперечень проти позову та жодних
доказів.

З огляду на викладене та зважаючи
на відсутність у справі будь-яких
доказів, які б спростовували вимоги
позивача, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позову та визнає його
таким, що підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до частини першої
статті 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано платіжне
доручення від 28.08.2014, яким
підтверджується сплата позивачем
судового збору у розмірі 243,60 грн., отже
відповідна сума судових витрат
підлягає стягненню на його користь з
відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК
України, суд

вирішив:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк»
(ідентифікаційний код 14360570)
заборгованість за кредитним договором
від 02 грудня 2007 року в розмірі 17 101,48 грн.
(сімнадцять тисяч сто одна гривня 48
коп.), а саме: 1 810,00 грн. - заборгованість
за кредитом; 8 400,93 грн. - заборгованість
по процентах за користування кредитом;
5 600,00 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 1 290,55 грн. -
штрафи.

3. Стягнути з ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційного банку «ПриватБанк»
(ідентифікаційний код 14360570) судовий
збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три
гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Новомиколаївський районний суд
Запорізької області. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя С.С.
Гасанбеков