АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2423/2014
І інстанції: Котьо І.В.
Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Вадзінського П.О.
Колісниченка А.Г.При секретарі:Грицак
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 08 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про стягнення боргу з
врахуванням різниці в курсі валют,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з вищезазначеним позовом. В
обґрунтування своїх вимог позивач
зазначала, що рішенням апеляційного
суду Херсонської області від 29 січня 2013
року стягнуто з ОСОБА_6 на її користь в
рахунок безпідставно набутого майна 2
500,00 доларів США, що на час ухвалення
рішення за курсом НБУ еквівалентно 20
000,00 грн., та судові витрати. На
виконання зазначеного рішення 27
березня 2014 року Суворовським районним
судом м. Херсона було видано виконавчий
лист. Однак у відкритті виконавчого
провадження за даним виконавчим листом
їй було відмовлено у зв'язку з
пропущенням строку пред'явлення
виконавчого документу до виконання.
Посилаючись на те, що на час звернення
до суду з даним позовом рішення суду
ОСОБА_6 не виконано, та враховуючи, що
відповідно до розписки відповідач
зобов'язалася сплатити 2 500,00 доларів
США до 20 червня 2011 року, ОСОБА_5 просила
суд стягнути на її користь борг з
врахуванням різниці у курсі валют,
встановленого індексу інфляції та
трьох процентів річних у сумі 16 864,70
грн., в тому числі основна сума боргу - 12
442,72 грн., 3% річних - 2 215,88 грн.,
інфляційні витрати - 2 206,10 грн., а також
судові витрати.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 08 липня 2014 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено
за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи
рішення суду незаконним,
необґрунтованим та таким, що ухвалено з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, а також з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки обставини, на підставі яких з
відповідача на користь позивача було
стягнуто грошові кошти, встановлені
рішенням апеляційного суду, а підстави,
на які посилається позивач в
підтвердження заявлених нею позовних
вимог, не відповідають тим обставинам,
які вже було встановлено судовим
рішенням, позовні вимоги є
необґрунтованими і такими, що не
підлягають задоволенню із заявлених
підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що рішенням
апеляційного суду Херсонської області
від 29 січня 2013 року позовні вимоги
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення суми в
рахунок безпідставно набутого майна
задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_5 20 000,00 грн. в рахунок
безпідставно набутого майна, а також
судові витрати в сумі 321,90 грн. (а.с.6-7).
Рішення апеляційного суду набрало
чинності.

Зазначеним рішенням суду також
встановлено, що на підставі рішення
суду від 15 липня 2010 року було
застосовано двосторонню реституцію, а
саме - ОСОБА_5 було повернуто 56 812,00 грн.,
а ОСОБА_6 була передана у власність
квартира, яка знаходилася деякий час у
користуванні ОСОБА_5 Під час виселення
із квартири ОСОБА_6, як нова власниця
квартири, пообіцяла виплатити ОСОБА_5
вартість зробленого нею ремонту в сумі
7 500,00 доларів США. З цієї суми ОСОБА_6
сплатила лише 5 000,00 доларів США, а решту
суми зобов'язалася сплатити до 20 червня
2011 року, про що свідчить відповідна
розписка. Оскільки зазначену суму у
встановлений термін ОСОБА_6 не
сплатила, суд, у відповідності до
ст.ст.1212,1213 ЦК України, стягнув її на
користь ОСОБА_5 у розмірі 20 000,00 грн.

На виконання рішення апеляційного суду
Херсонської області від 29 січня 2013 року
Суворовським районним судом м. Херсона
27 березня 2014 року видано виконавчий
лист №2120/4761/12 про стягнення з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_5 20 000,00 грн. в рахунок
безпідставно набутого майна (а.с.8).

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м.
Херсоні від 10 квітня 2014 року відмовлено
в прийнятті до провадження виконавчого
документа та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
вищезазначеного виконавчого листа у
зв'язку з пропуском строку пред'явлення
його до виконання (а.с.10).

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м.
Херсоні від 06 червня 2014 року відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2120/4761/12, виданого
Суворовським районним судом м. Херсона
27 березня 2014 року, про стягнення з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 боргу у
розмірі 20 000,00 грн. (а.с.32).

Постановою старшого державного
виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м.
Херсоні від 25 червня 2014 року виконавче
провадження з примусового виконання
рішення апеляційного суду Херсонської
області від 29 січня 2013 року закінчено у
зв'язку з фактичним його виконанням
(а.с.40,42).

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у себе
за рахунок іншої особи без достатньої
правової підстави, зобов'язана
повернути потерпілому це майно.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Положення вказаної норми свідчать про
те, що повернення суми боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та 3% річних від простроченої
суми застосовуються у разі невиконання
грошового зобов'язання, а не в разі
безпідставного набуття майна та
зберігання його без достатньої
правової підстави.

Враховуючи, що до спірних
правовідносин положення ст. 625 ЦК
України не може бути застосовано, а
стягнення різниці в курсі валют чинним
законодавством не передбачено, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про безпідставність
заявлених позовних вимог щодо
стягнення з відповідача різниці в
курсі валют, інфляційних втрат та 3%
річних.

Доводи апеляційної скарги колегією
суддів до уваги не приймаються як такі,
що не ґрунтуються на вимогах закону, що
регулюють спірні правовідносини, не
підтверджені належними доказами та не
спростовують мотивованих висновків
суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 08 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді