Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді -

БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі

Івіній М.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з
позовом про розірвання шлюбу з
відповідачем - ОСОБА_2

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що поштовхом для розірвання шлюбу
стала подружньої зради, що образило
чоловічу гідність позивача, хоча
тривалий час подружнього життя між
сторонами немає, а шлюб існує лише
формально. Подальше подружнє життя
позивач вважає неможливим.

Підтримавши в судовому
засіданні позов, позивач просив
розірвати шлюб.

Відповідач, погодившись з
необхідністю розірвати шлюб, надала
письмові заперечення щодо викладених
позивачем у позовній заяві обставин,
підтвердила той факт, що тривалий час
шлюб існує формально, сторони разом не
проживають, пояснила, що своєму
чоловікові не зраджувала, але, оскільки
вдома гнітюча атмосфера, у неї
відсутнє бажання проводити там час.

Також, відповідач зазначила, що
невирішеним на даний час залишається
питання поділу спільного майна
подружжя.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню повністю,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України,
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 25.02.1976 року,
зареєстрованому Відділом запису актів
громадянського стану по Дарницькому та
Дніпровському районах м. Києва,
актовий запис № 461.

Від шлюбу сторони мають трьох
повнолітніх дітей.

Спільне життя між сторонами не
склалося, останнім часом сім'я
фактично розпалася, сторони з 2010 року
не ведуть спільного господарства, на
даний час не підтримують шлюбних
стосунків.

Сторони в судовому засіданні
визнають, що шлюб існує формально і
наміру його зберігати вони не мають.

За таких обставин суд дійшов
висновку про те, що сім'я сторін
фактично розпалась та поновлена бути
не може.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу
України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Оскільки збереження формально
існуючого шлюбу суперечитиме
інтересам обох сторін, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 110, 112 СК України,
ст.ст. 10, 57-61, 174, 212-215, 222, 223 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25.02.1976 року
Відділом запису актів громадянського
стану по Дарницькому та Дніпровському
районах м. Києва, актовий запис №
46109.11.1996 року Лівобережним відділом
реєстрації шлюбів Києва з філією
Державного Центру розвитку сім'ї,
актовий запис № 1331, між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги.

СУДДЯ: