КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/4750/14-ц
Провадження № 2/552/1762/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Полтавського обласного
міжгосподарського виробничого
об'єднання по агропромисловому
будівництву «Полтавоблагробуд»,
Житлово-комунальної контори
«Полтавоблагробуд» в особі
ліквідатора Шишлова Олександра
Миколайовича про визнання права
користування житловим приміщенням у
гуртожитку та про покладення
зобов'язання по укладенню договору
найму житлового приміщення в
гуртожитку,-

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2014 року позивач, ОСОБА_1,
звернулась до Київського районного
суду м.Полтави із позовною заявою про
визнання за нею права користування
житловим приміщенням у гуртожитку та
зобов'язання по укладенню договору
найму житлового приміщення в
гуртожитку. Посилалась на те, що з
квітня 1992 року її батько ОСОБА_3, 1939 року
народження проживав у гуртожитку
Полтавського обласного
міжгосподарського виробничого
об'єднання по агропромисловому
будівництву «Полтавоблагробуд» за
адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку із хворобою
батька вона разом із сином переїхала до
фактичного місця проживання батька,
але залишилась зареєстрована в
АДРЕСА_2. Вони дбайливо ставились до
кімнати, брали участь у витратах по її
утриманню. За власні кошти здійснила
ремонт цієї кімнати, вели спільне
господарство, постійно приймали участь
в утриманні будинку та прибудинкової
території, систематично проводили
оплату за проживання у кімнаті та
комунальні послуги. ІНФОРМАЦІЯ_4 її
батько ОСОБА_3 помер. Просила визнати за
нею право на проживання та
користування жилим приміщенням, а саме
кімнатою АДРЕСА_1, зобов'язати ЖКК
«Полтавоблагробуд» переоформити
особовий рахунок з померлого батька на
неї та укласти з нею типовий договір
найму житла, зобов'язати Київський РВ
УДМС України в Полтавській області
зареєструвати її у кімнаті АДРЕСА_1.

20 серпня 2014 року ОСОБА_1 подала до суду
заяву про уточнення позовних вимог.
Просила, визнати за нею право
користування житловим приміщенням
кімнатою АДРЕСА_1, як за членом сім'ї
наймача цього житлового приміщення,
ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4,
зобов'язати ЖКК «Полтавоблагробуд» в
особі її ліквідатора укласти з нею, як з
наймачем, договір найму житлового
приміщення кімнати АДРЕСА_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала
позовні вимоги, просила їх
задовольнити з підстав, що викладені у
позовній заяві . Пояснила, що вона
зареєстрована у м. Києві з червня 2013
року по теперішній час, у спірному
гуртожитку не реєструвалась так як
сподівалась, що буде наданий дозвіл
на приватизацію житла у гуртожитку, але
питання з приватизацією гуртожитку не
вирішилось до цього часу, а її батько
помер .

Відповідач, Полтавське обласне
міжгосподарське виробниче об'єднання
по агропромисловому будівництву
«Полтавоблагробуд, свого представника
у судове засідання не направив, надав
заяву про розгляд справи у відсутність
їхнього представника, при вирішенні
спору покладався на суд.

Відповідач, Житлово-комунальна
контора «Полтавоблагробуд» в особі
ліквідатора Шишлова Олександра
Миколайовича, надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги визнав повністю.

Третя особа, Управління міграційної
служби України в Полтавській області,
свого представника у судове засідання
не правила, надали заяву про розгляд
справи у їхню відсутність.

Заслухавши позивача, свідків.
дослідивши матеріали справи суд
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Гуртожиток по АДРЕСА_1 належить на
праві приватної власності
Полтавському обласному
міжгосподарському виробничому
об'єднанню по агропромисловому
будівництву «Полтавоблагробуд» ( а.с.
36-37)

Встановлено, що у кімнаті АДРЕСА_1 був
зареєстрований та проживав на
підставі ордеру № 28 від 30.01.1992 року ( а.с.
32) ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (
а.с.14) та який був батьком позивача, що
підтверджується свідоцтвом про її
народження ( а.с.11), витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб щодо підтвердження
дошлюбного прізвища ( а.с. 13).

01.06.2008 року ЖКК « Облагробуд» уклав з
ОСОБА_3 договір найму житлового
приміщення у гуртожитку ( а.с. 33).

Встановлено також, що позивач в період
з 1991 року по час розгляду справи у
спірному житловому приміщенні
зареєстрована не була, що
підтверджується відміткою про
реєстрацію її місця проживання у
паспорті позивача ( а.с.8-9).

Одними із позовних вимог позивача є
вимоги про визнання за нею права на
користування житловим приміщенням, а
саме кімнатою АДРЕСА_1, як за членом
сім'ї наймача цього житлового
приміщення, однак позивач не заявляла
позовних вимог про визнання її членом
сім»ї наймача та не надала суду
жодного доказу у підтвердження її
проживання у спірному гуртожитку.

Як вбачається із позовної заяви
та пояснень позивача у судовому
засіданні вона проживала разом із
батьком у спірному гуртожитку з 2009
року і проживає по цей час, однак у цей
же період позивач знялася із
реєстраційного обліку в м. Миргород та
у червні 2013 року зареєструвалась у м.
Києві, а не разом із батьком у спірному
гуртожитку.

Відповідно довимог ч. 1 статті 11
ЦПК України саме на позивача
покладений обов"язок надати докази в
підтвердження заявлених нею позовних
вимог.

Позивач не надала суду жодного
доказу в підтвердження того, на яких
підставах (як власник чи як наймач)
вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_2,
а її послання на те, що вона
зареєстрована у цьому жилому
приміщенні як орендар нічим не
підтверджені,

Позивач також не надала доказів
у підтвердження того, що вона немає
іншого житла, що позбавляє суд
можливості перевірити чи не зберігає
вона за собою право на користування
іншим житловим приміщенням.

Посилання позивача на те, що вона та її
батько звертались до ЖКК « Облагробуд»
з вимогою про її реєстрацію у
гуртожитку , як члена сім»ї , а їм
відмовили у цьому не підтверджується
жодним доказом.

Навіть та обставина, що позивач
звернулась до суду із позовом про
визнання за нею права на користування
спірним житловим приміщенням після
смерті наймача цього приміщення,
свідчить про те, що з 2009 року та по час
смерті наймача позивач не зверталась
за захистом своїх житлових прав, якщо
вважала їх порушеними.

Відповідно до ст. 65 ЖК України
квартиронаймач вправі в установленому
порядку, за письмовою згодою всіх
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, вселити в займане ним жиле
приміщення свою дружину, дітей,
батьків, а також інших осіб. Особи, що
вселилися в жиле приміщення як члени
сім'ї наймача, набувають рівного з
іншими членами сім'ї права
користування жилим приміщенням, якщо
при вселенні між цими особами, наймачем
та членами його сім'ї, які проживають з
ним, не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням.

Пленум Верховного Суду України у п. 9
постанови "Про деякі питання, що
виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" від 12 квітня
1985 року № 2 роз'яснив, що вирішуючи
спори про право користування жилим
приміщенням осіб, які вселилися до
наймача, суд повинен з'ясувати: чи
дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні, зокрема, чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача,
чи зареєстровані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення
постійним місцем їх проживання, чи вели
вони з наймачем спільне господарство,
тривалість часу їх проживання, чи не
обумовлено угодою між цими особами,
наймачем і членами сім'ї певний порядок
користування жилим приміщенням.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача,
виникають усі права й обов'язки за
договором найму жилого приміщення,
якщо особи постійно проживали разом із
наймачем і вели з ним спільне
господарство та були визнані членами
сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР).

Позивач не визнана в установленому
законом порядку членом сім»ї наймача
кімнати у гуртожитку АДРЕСА_1 та не
заявляла таких позовних вимог, а та
обставина, що вона є рідною дочкою
наймача житлового приміщення у
гуртожитку не є доказом того, що вона
була членом його сім»ї та при її
вселенні був дотриманий встановлений
порядок вселення у спірне житлове
приміщення у гуртожитку .

Показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не
приймаються судом як доказ того, що
позивач була в установленому законом
порядку поселена у спірне житлове
приміщення, що проживала з наймачем
цього приміщення однією сім»єю та
здійснювала усі обов»язки як член
сім»ї наймача та продовжує їх
здійснювати після смерті наймача.

Виходячи із пункту 3.1 Положення про
гуртожитки ВО " Полтаваоблагробуд"
вселення в гуртожиток робітників та
служблвців та інших громадян
проводиться в установленому порядку
завідуючим гуртожитку на підставі
виданого ВО " Полтаваоблгаробуд"
ордером.

Як вбачається із матеріалів справи та
пояснень позивача вона в установленому
Положенням порядку не зверталась до
власника грутожитку з питанням про її
вселення у гуртожиток.

Керуючись ст. .ст. 10, 11, 60, 209, 213-215 ЦПК
України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене
протягом 10 днів з дня його проголошення
до апеляційного суду Полтавської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Київський районний суд
м.Полтави.

Головуючий суддя підпис
Л.М.
Васильєва

копія вірна: суддя
Л.М. Васильєва