У х в а л а

22 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Ізмайлової Т.Л., Касьяна О.П., Ступак
О.П., Штелик С.П.,розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали судді
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визнання
майна об'єктом спільної сумісної
власності подружжя та його поділ; за
зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6
про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом про визнання майна
об'єктом спільної сумісної власності
подружжя та його поділ.

У лютому 2014 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з зустрічним позовом про поділ
спільного майна подружжя.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 31 березня 2014
року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Виділено у власність ОСОБА_6 наступне
майно: музичний синтезатор Yamaha PSR SQ -16 -
1159,5 грн; студійні колонки Аdam А7 - 3 969 грн;
телевізор Samsung LЕ 46F86ВD,46 дюймів −? 3 тис.
грн; м'яку частину шкіряну «Ріна-201» −? 15
372 грн, а всього на загальну суму 23 500,5
грн.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено
частково.

Виділено у власність ОСОБА_7 автомобіль
марки Mitsubishi Lancer Comfort», державний
номерний знак НОМЕР_1, 2006 року випуску,
номер кузова НОМЕР_2, вартістю 84 084 грн,
зареєстрований в 1-му МВ ДАІ УМВС
України в Чернівецькій області.

Виділено ОСОБА_6 на праві власності
двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 73,90 кв. м, у тому числі
житловою площею 36,30 кв. м, належне до
цієї квартири нежитлове приміщення
(підвал, площею 1,50 кв. м), вартістю 498 382
грн, а також інше майно.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
грошову компенсацію за різницю у
частках вартості майна подружжя у
розмірі 304 413 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову в іншій частині
відмовлено.

Припинено право спільної сумісної
власності на рухоме та нерухоме майно,
що придбане в шлюбі ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Скасовано ухвалу Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 5 грудня
2012 року про забезпечення позову.

Рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 17 червня 2014
року рішення Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 31
березня 2014 року змінено, зазначено у
резолютивній частині рішення суду
першої інстанції вартість виділеного
ОСОБА_6 майна.

Виключено з переліку виділеного ОСОБА_6
майна дві виставкові шафи вартістю
відповідно 9 тис. грн та 1 тис. грн і
визначено вартість виділеного майна
ОСОБА_6 на загальну суму 565 854,42 грн
замість зазначеної 669 409,5 грн.

Змінено розмір стягнутої з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 грошової компенсації
частки у майні подружжя, стягнувши з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 252 635,46 грн
замість 304 413 грн.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_6 оскаржив їх
у касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 липня 2014 року
у відкритті касаційного провадження у
справі відмовлено.

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із заявою про перегляд ухвали
судді з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм статей 57, 60, 61 СК України,
що потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах (пункт 1 частини 1
статті 355 ЦПК України).

Розглянувши заяву про перегляд
судового рішення, додані до неї
документи, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що заява про перегляд
судового рішення підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК
України сторони та інші особи, які
брали участь у справі, мають право
подати заяву про перегляд судових
рішень у цивільних справах після їх
перегляду в касаційному порядку.

Підставою для звернення до суду із
заявою про перегляд Верховним Судом
України судових рішень є неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах
(пункт 1 частини 1 статті 355 ЦПК України).

Заява про перегляд судового рішення
може бути подана за сукупності таких
умов: 1) судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; 2)
справи стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; 3) має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Обґрунтовуючи неоднакове застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, ОСОБА_6 зазначав,
що Вищий спеціалізованого суд України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ підтримав позицію судів першої
та апеляційної інстанцій, яка полягала
у тому, що майно фізичної
особи-підприємця, придбане за кошти від
підприємницької діяльності та для
здійснення підприємницької
діяльності, не є спільною сумісною
власністю подружжя.

На підтвердження підстави, визначеної
пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК
України, заявник посилався на ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 листопада 2011 року, від 13
лютого 2013 року, від 23 січня 2013 року, від
19 червня 2014 року, від 11 грудня 2013 року та
від 17 квітня 2014 року.

Так, ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 листопада 2011
року залишено без змін рішення суду
апеляційної інстанції про визнання
комплексу торгових павільйонів
спільним майном подружжя та його поділ,
оскільки суд виходив із того, що факт
придбання майна для зайняття особою
підприємницькою діяльністю та його
використання з цією метою не змінює
правового режиму такого майна.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2013 року
було залишено в силі рішення суду
першої інстанції про визнання
нежитлових приміщень спільним майном
подружжя, так як суд вважав, що майно
приватного підприємця, придбане за
рахунок спільних коштів подружжя, є
об'єктом спільної сумісної власності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 січня 2013 року
залишено в силі рішення суду першої
інстанції про визнання автозаправної
станції та земельної ділянки спільним
майном подружжя та їх поділ, адже суд
вважав, що використання майна,
придбаного під час зареєстрованого
шлюбу для зайняття підприємницькою
діяльністю, не змінює статус цього
майна як спільного сумісного майна
подружжя.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 червня 2014 року
судові рішення попередніх інстанцій
про визнання земельної ділянки
спільним майном подружжя та її поділ
залишено без змін з огляду на те, що
майно, придбане одним із подружжя як
приватним підприємцем та за наявності
нотаріально посвідченої згоди другого
з подружжя, є їх спільним майном.

Разом із цим надані для порівняння
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 грудня 2013 року
та 17 квітня 2014 року не підтверджують
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, оскільки вони
постановлені щодо спорів, які
ґрунтуються на інших фактичних
обставинах.

Враховуючи те, що при вирішенні справи
суд касаційної інстанції допустив
неоднакове застосування норм статей 57,
60, 61 СК України, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заява про
перегляд судового рішення підлягає
задоволенню, а справа - допуску до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7 про визнання майна об'єктом
спільної сумісної власності подружжя
та його поділ; за зустрічним позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного
майна подружжя, за заявою ОСОБА_6 про
перегляд ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 липня 2014 року.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї документами надіслати до
Верховного Суду України.

Копію ухвали про допуск справи до
провадження разом із копією заяви про
перегляд судового рішення надіслати
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді:Т.Л.
Ізмайлова О.П. Касьян О.В. Ступак С.П.
Штелик