АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6443/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Федоріщева С.С. Доповідач - Куценко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

08 жовтня 2014 року Колегія суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Волошина М.П.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Комунального підприємства
«Теплоенерго»

Дніпропетровської міської
ради,

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 червня 2014 року,
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Комунального підприємства
«Теплоенерго» Дніпропетровської
міської ради про визнання
неправомірним дії та відшкодування
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 в квітні 2014 року звернувся
до суду з позовом до КП «Теплоенерго»
Дніпропетровської міської ради, в
якому просив визнати неправомірним
припинення відповідачем 04 квітня 2013
року опалювального сезону, визнати
неправомірною відсутність достовірної
інформації про дату припинення
відповідачем опалювального сезону,
інформації про зниження вартості
послуг через дострокове припинення їх
надання, визнати відсутність
достовірної інформації про послуги
порушенням прав споживача, також
стягнути з відповідача переплату з
теплопостачання за квітень 2013 р. у
розмірі 5,86 грн. та моральну шкоду у
розмірі 6000 грн., витрати по справі
покласти на відповідача /а.с.1-2/.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 червня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково, а саме: визнано припинення
опалення будинку АДРЕСА_1 КП
«Теплоенерго» Дніпропетровської
міської ради 04 квітня 2013 року
неправомірним, визнано ненадання
відповідачем достовірної інформації
про дату припинення опалення та
зниження у зв'язку з цим вартості
послуг з опалення неправомірним,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 05,86 грн. в рахунок
відшкодування переплати за
теплопостачання у квітні 2013 р. та 170 грн.
моральної шкоди, вирішено питання щодо
судових витрат /а.с.49-51/.

В апеляційній скарзі КП «Теплоенерго»
Дніпропетровської міської ради
посилається на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, у зв'язку з
чим ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення та ухвалення
нового, яким просить відмовити в
задоволені позовних вимог в повному
обсязі /а.с.54-55/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду зміні,
відповідно до ст.309 ЦПК України.

Надання послуг з централізованого
опалення здійснюється у відповідності
до положень Закону України «Про
житлово - комунальні послуги», а також
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630,
якими чітко визначений порядок надання
послуг, порядок їх обліку, оплати, права
та обов'язки споживача і виконавця, а
також інші питання.

Вимоги щодо кількісних і якісних
показників послуг та зменшення плати у
разі їх відхилення від нормативних
наведені в додатку до Порядку
проведення перерахунків розміру плати
за надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водо відновлення в разі
ненадання їх або надання не в повному
обсязі, зниження якості, який
затверджено постановою КМУ № 151 від 17
лютого 2010 року.

Щодо послуги «централізоване
опалення» встановлені вимоги:
своєчасний початок і закінчення
опалювального сезону; безперебійність
надання послуги протягом
опалювального сезону; відповідність
температури повітря в житлових
приміщеннях санітарній нормі.

Відповідно ст. 20 Закону України «Про
теплопостачання» тарифи на теплову
енергію повинні забезпечувати
відшкодування всіх економічно
обґрунтованих витрат на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії; тарифи на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії, крім
тарифів на виробництво теплової
енергії для суб'єктів господарювання,
що здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії,
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг, та органами
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених
законодавством.

Статтею 25 Закону України «Про
теплопостачання» встановлені основні
обов'язки теплопостачальної
організації, в тому числі обов'язок
повідомляти споживача письмово або в
засобах масової інформації: при зміні
тарифів на теплову енергію.

Судом встановлено, що у зв'язку з
підвищенням середньодобової
температури повітря, яке
спостерігалось з 31 березня 2013 року,
Дніпропетровський міський голова
Куліченко І.І. своїм розпорядженням №
107 - р від 02 квітня 2013 року дозволив
організаціям, що експлуатують
комунальні, виробничо-опалювальні
котельні та теплові мережі у м.
Дніпропетровську, закінчити
опалювальний сезон 2012 - 2013 pоку після
підвищення середньодобової
температури зовнішнього повітря + 8 С
протягом трьох діб /а.с.21/.

Відповідно до п.5 «Правил надання
послуг з централізованого опалення... »
рішення про початок та закінчення
опалювального сезону приймається
виконавчими органами відповідних
сільських, селищних та міських рад або
місцевими державними адміністраціями
виходячи з кліматичних умов згідно з
будівельними нормами і правилами,
правилами технічної експлуатації,
нормами санітарного законодавства та
іншими нормативними документами.

Згідно довідки, наданої
Дніпропетровським регіональним
центром гідрометрологїї, в квітні 2013 р.
зафіксовані наступні показники
середньодобової температури повітря: 01
квітня 2013 року +14,2С, 02 квітня 2013 року +
9,6С, 03 квітня 2013 року + 7,6 С, 04 квітня 2013
року + 12,5 С, 05 квітня 2013 року + 13,2 С /а.с.20/.

Враховуючи вищевикладене та
аналізуючи надані докази, суд першої
інстанції правильно дійшов висновку,
що дії відповідача по достроковому
припиненню теплопостачання в будинок
АДРЕСА_1, не ґрунтуються на законі та
суперечать розпорядженню
Дніпропетровського міського голови
Куліченко І.І. №107-р від 02.04.2013 р.,
оскільки підвищення середньодобової
температури зовнішнього повітря + 8 С
протягом трьох діб поспіль впродовж
02.04.13 р. - 04.04.13 р. не відбулося, адже 03.04.13
р., середньодобова температура повітря
була зареєстрована на рівні + 7,6 С, що є
меншим значенням від температури + 8 С,
визначеним у цьому «Розпорядженні».

Також колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно бездіяльності відповідача у
питанні повідомлення позивача про
дострокове відключення
теплопостачання в будинок АДРЕСА_1 та
зниження у зв'язку з цим розміру оплати
за послугу з опалення в квітні 2013 р.,
адже він, як споживач цієї послуги має
право знати про зміну умов її надання
та про дострокове припинення її
надання. В матеріалах справи відсутні
будь-які докази того, що позивач був
завчасно повідомлений про дострокове
відключення теплопостачання в будинок
АДРЕСА_1.

Щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2
стосовно визнання ненадання
відповідачем інформації про зниження у
зв'язку з цим вартості послуг з
опалення неправомірним та стягнення на
користь позивача моральної шкоди у
розмірі 170 грн., колегія суддів
погодитись не може, з наступних
підстав.

Відповідно ст. 18 Закону України «Про
звернення громадян» громадянин, який
звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право: особисто викласти аргументи
особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та
брати участь у перевірці поданої
скарги чи заяви; знайомитися з
матеріалами перевірки; бути присутнім
при розгляді заяви чи скарги; одержати
письмову відповідь про результати
розгляду заяви чи скарги; вимагати
відшкодування збитків, якщо вони стали
результатом порушень встановленого
порядку розгляду звернень.

Стаття 20 Закону України «Про звернення
громадян» передбачає, що звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивач подав відповідачу скаргу 15
квітня 2013 року, разом з актом -
претензій, відповідь на його скаргу
була надана 25 квітня 2013 року, тобто в
строк передбачений Законом України
«Про звернення громадян», та
направлена простим листом без
повідомлення, оскільки Закон України
«Про звернення громадян» не передбачає
направлення відповідей на звернення
рекомендованою поштою з повідомленням.

Крім того, 15 квітня 2013 року між
позивачем та відповідачем укладено
договір №03121 про надання послуг з
центрального опалення, постачання
гарячої води /а.с.43-44/.

Відповідно п.14 вищезазначеного
договору у разі ненадання послуг,
надання їх не в повному обсязі,
зниження якості, зокрема відхилення їх
кількісних та/або якісних показників
від затверджених нормативів (норм)
споживання, виконавець проводить
перерахунок розміру плати згідно із
«Порядком проведення перерахунків
розміру плати за надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення в разі ненадання їх або
надання не в повному обсязі», який
затверджено постановою КМУ від 17
лютого 2010 року №151. Тобто, отримавши
відповідь на свою скаргу та підписавши
вказаний договір, позивач отримав
інформацію, щодо зниження вартості
послуг зважаючи на дострокове
припинення опалювального сезону.

Стосовно вимог апелянта про відмову в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення моральної шкоди, колегія
суддів вважає, що вони підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно ч.1,2 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів та у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Крім того, згідно з пунктом 4 постанови
пленуму Верховного суду України № 4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», та відповідно до
ст.137 ЦПК у позовній заяві про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Однак, всупереч викладених норм
законодавства в матеріалах справи
відсутні будь-яки докази, що
підтверджують завдання моральної
шкоди.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2
стосовно відшкодування моральної
шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Теплоенерго»
Дніпропетровської міської ради -
задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 10 червня 2014 року в
частині визнання ненадання
Комунальним підприємством
«Теплоенерго» споживачу ОСОБА_2
достовірної інформації про зниження
вартості послуг з опалення у зв'язку з
неправомірним припинення опалення
будинку АДРЕСА_1 та стягнення з
Комунального підприємства
«Теплоенерго» на користь ОСОБА_2 170 грн.
в рахунок відшкодування моральної
шкоди, спричиненої йому у зв'язку із
порушенням його прав на отримання
необхідної та достовірної інформації
про послуги що надаються - скасувати.

В задоволенні позовних вимог в цій
частині - відмовити.

В іншій частині рішення Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від
10 червня 2014 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий:
Куценко Т.Р.

Судді:
Волошин М.П.

Демченко Е.Л.