Справа №
Провадження № 2/314/1327/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Галянчук Н.М.,

при секретарі
Майдановій
Н.І.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вільнянськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: П'ята запорізька
державна нотаріальна контора, про
усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач по справі ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовною заявою про усунення
від права на спадкування. В
обґрунтування своїх вимог зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його бабця
ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась
спадщина у вигляді земельної ділянки
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 2,6680 га, розташована на території
Дружелюбівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області. За життя ОСОБА_4 склала
заповіт, в якому заповіла вищевказану
земельну ділянку позивачу ОСОБА_2 У
встановлений законом 6-місячний
строк позивач звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. У жовтні 2013 року
від нотаріуса П'ятої запорізької
державної нотаріальної контори йому
стало відомо, що його мати - відповідач
по справі ОСОБА_3 також є спадкоємцем,
вона має право на обов'язкову частку у
спадщині, оскільки проживала зі
спадкодавцем на момент смерті та
досягла пенсійного віку, отже, була
непрацездатною.

Спадкодавець ОСОБА_4 померла у віці 89
років, через свій похилий вік вона
знаходилась в безпорадному стані та
потребувала постійного догляду. В той
же час відповідач по справі хоч і
проживала разом з матір'ю, не надавала
їй необхідної допомоги, не здійснювала
належного догляду за нею. За померлою
постійно доглядав позивач. Вважає, що
відповідач свідомо ухилялися від
надання будь-якої допомоги. На підставі
викладеного просить усунути ОСОБА_3 від
права на спадкування обов'язкової
частки у спадщині після смерті ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі, просять суд позов
задовольнити на тих підставах, що в
ньому зазначені.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання
не з'явилась, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлялась
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення про отримання особисто
нею судових повісток (а.с. 59, 94), причин
неявки суду не повідомила, будь-яких
клопотань на адресу суду не надала. У
зв'язку з чим причина неявки визнана
судом неповажною.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки відповідача,
повідомленого про дату судового
засідання, тобто незалежно від
поважності причин його неявки, навіть
якщо вони є поважними, суд на підставі
наявних у справі доказів вирішує
справу.

Представник третьої особи - П'ятої
запорізької державної нотаріальної
контори надав суду письмову заяву, у
якій просить розглянути справу за його
відсутності (а.с. 99).

На підставі викладеного, суд вважає
можливим розглядати справу у
відсутності відповідача та
представника третьої особи.

Крім того, у судовому засіданні
допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які
пояснили, що з квітня 2008 року
спадкодавець ОСОБА_4 у зв'язку з похилим
віком потребувала сторонньої допомоги.
Догляд за нею здійснював ОСОБА_2, тоді
як відповідач ОСОБА_3 жодної допомоги
не надавала.

Вислухавши пояснення позивача, його
представника та свідків, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
переконання, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_4, що підтверджується
актовим записом про смерть № 10697 від 03
грудня 2008 року (копія а.с. 78), повним
витягом з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про смерть (копія а.с. 78
оборот - 79) та свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Запорізьким
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Головного управління
юстиції у Запорізькій області 03 грудня
2008 року (копія а.с. 43, 77).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4
відкрилась спадщина у вигляді
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 2,6680 га, розташована
на території Дружелюбівської
сільської ради Вільнянського району
Запорізької області (а.с. 51).

Відповідно до заповіту, посвідченого 11
червня 2008 року приватним нотаріусом
Вільнянського районного нотаріального
округу ОСОБА_7, зареєстрованого в
реєстрі за № 1348, належну їй земельну
ділянку площею 2,6680 га ОСОБА_4 заповіла
позивачу ОСОБА_2 (копія а.с. 44, 80 оборот).

У передбачений законом 6-місячний строк
позивач ОСОБА_2 звернувся до П'ятої
запорізької державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини (копія заяви від 30.05.2009 а.с. 70).

Також судом встановлено, що на час
відкриття спадщини разом зі
спадкодавцем ОСОБА_4 проживала її дочка
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копії свідоцтв про
народження, одруження та розірвання
шлюбу а.с. 47-50), про що свідчить довідка
ВРЕЖО № 3 (копія а.с. 84).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України,
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Таким чином, зважаючи, що ОСОБА_3
досягла пенсійного віку, отже, була
непрацездатною, проживала зі
спадкодавцем на момент смерті та у
6-місячний строк не заявила про відмову
від спадщини, вона, на підставі ч. 3 ст.
1268 ЦК України, вважається такою, що
прийняла обов'язкову частку у спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за
рішенням суду особа може бути усунена
від права на спадкування за законом,
якщо буде встановлено, що вона
ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми,
суд при вирішенні такої справи, згідно
з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен
встановити як факт ухилення особи від
надання спадкодавцеві допомоги, так і
факт перебування спадкодавця в
безпорадному стані через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво та потребу
спадкодавця в допомозі цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 була похилого віку, на час
смерті досягла 89-річного віку, зі слів
свідків, потребувала постійної
сторонньої допомоги.

Однак, на думку суду, сам по собі
похилий вік спадкодавця ОСОБА_4 ще не
свідчить про факт її перебування у
безпорадному стані та потребу у
постійному догляді. А окрім показань
свідків інших доказів (медичної
документації, висновків спеціалістів і
т.і.) на підтвердження факту
перебування ОСОБА_4 в безпорадному
стані суду не надано.

Зважаючи на викладене, суд вважає
недоведеним факт перебування
спадкодавця ОСОБА_4 у
безпорадному стані.

Крім того, суд вважає недоведеним і
факт ухилення відповідача від
обов'язку щодо надання спадкодавцеві
допомоги.

Так, ухилення особи від надання
допомоги спадкодавцеві, який її
потребував, полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Таким чином, підлягає доведенню
наявність у спадкоємця матеріальної та
фізичної змоги надавати таку допомогу.

У порушення вказаних вимог закону, суду
не надано належних та допустимих
доказів, які б підтверджували факт
умисного ухилення ОСОБА_3 від обов'язку
щодо надання спадкодавцеві допомоги.

Таким чином, оскільки для задоволення
позовних вимог у справах про усунення
від права на спадкування відповідно ч. 5
ст. 1224 ЦК має значення сукупність
обставин: ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи,
а також їх доведеність належними та
допустимими доказами, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову слід
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст. 1224 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особа: П'ята запорізька державна
нотаріальна контора, про усунення від
права на спадкування - відмовити в
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Н.М. Галянчук

07.10.2014

07.10.2014