Справа № 353/745/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2157/2014
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У.Ю.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Соколовського
В.М.,

суддів: Горблянського Я.Д.,
Беркій О.Ю.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3, представника
Органу опіки та піклування Рибарук Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа
Орган опіки та піклування Тлумацької
районної державної адміністрації, про
позбавлення батьківських
(материнських) прав,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Тлумацького районного суду від
10 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських
(материнських) прав відносно їх
малолітніх дітей - доньок: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. В
обґрунтування позовних вимог
посилалась на те, що її донька ОСОБА_5
перебуває в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 З часу реєстрації шлюбу вони
проживали в с. Остриня Тлумацького
району Івано-Франківської області в
належному позивачці житловому будинку.
З вересня 2013 року сімейні відносини у
них припинились, відповідач ОСОБА_3
переїхав проживати до своїх батьків в
м. Тисмениця Івано-Франківської
області, а відповідачка ОСОБА_5 пішла з
дому, залишивши дітей на матір
позивачки ОСОБА_8 Позивачка була
змушена залишити роботу за кордоном та
повернутись додому, оскільки діти
фактично залишились без догляду та
опіки. Зазначає, що на даний час
позивачка разом з чоловіком виховують
та утримують дітей відповідачів - своїх
онуків, а відповідачі ухиляються від
виконання своїх батьківських
(материнських) обов'язків, не
цікавляться дітьми, матеріально не
допомагають їх утримувати та не
проявляють батьківського
(материнського) піклування до своїх
дітей.

Рішенням Тлумацького районного суду
від 10 вересня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_5
батьківських (материнських) прав щодо
двох дітей - доньок: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

На вказане рішення ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій не
погоджується із рішенням в частині
відмови у задоволенні позову щодо
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно своїх малолітніх дітей. В цій
частині вважає рішення таким, що не
відповідає дійсним обставинам справи,
вимогам закону, яке постановлено з
порушенням норм процесуального права
та при неправильному застосуванні норм
матеріального права. Зокрема, апелянт
зазначає, що судом не було повно,
всебічно та об'єктивно з'ясовано
обставини справи, зокрема, ставлення
відповідача ОСОБА_3 до своїх дітей. Суд
не дав належної оцінки наступним
обставинам. Відповідач систематично
вчиняв скандали та бійки у присутності
дітей, що вкрай негативно впливає на
психологічний, духовний і фізичний
розвиток дитини. Відповідачі діяли
виключно у своїх інтересах, в не в
інтересах дітей, після чергових сварок
у вересні-жовтні 2013 року батьки
покинули своїх дітей, залишивши їх без
уваги та засобів до існування. З того
часу ні мати, ні батько до дітей не
навідувалися, їхньою долею не
цікавились, жодної допомоги не
надавали. Апелянт зазначає, що
дізнавшись про таку ситуацію вона
залишила роботу за кордоном і у квітні
2014 року повернулась додому з метою
надання належного догляду своїм
онукам, за якими на той час доглядала її
мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Суд не дав
оцінки тому факту, що відповідач не
надавав і не надає жодної матеріальної
допомоги своїм дітям. Суд не звернув
уваги на те, що відповідач, з того часу
як покинув дітей у вересні-жовтні 2013
року, до квітня-травня 2014 року не
навідувався до них, не спілкувався з
ними. Апелянт зазначає, що вона сама
займалась питанням оформлення онуки
ОСОБА_6 у садочок. Суд не взяв до уваги
відповідь Тлумацького РВ УМВС за №4465
від 25.07.2014 року, з якої вбачається, що
протягом 2013 року відповідач тричі
притягався до адміністративної
відповідальності за вчинення
насильства в сім'ї та за розпивання
пива у громадському місці. Суд не дав
жодної оцінки тому факту, що питання
щодо доцільності позбавлення
відповідача батьківських прав на
комісії з питань захисту прав дитини
Тлумацької РДА розглядалося двічі і
жодного разу відповідач на засідання
не приходив. Достатньою ж підставою для
прийняття комісією рішення про
недоцільність позбавлення відповідача
батьківських прав стала розмова з
останнім у телефонному режимі. З огляду
на це, та враховуючи, що саме вона
піклується про дітей у повній мірі і у
разі позбавлення відповідача
батьківських прав готова оформити
опікунство над своїми онуками, вважає
висновок комісії формальним. Також суд,
на думку апелянта, не звернув уваги на
те, що відповідач мав змогу забрати
дітей у той час, коли діти залишилися
самі із прабабусею, а вона була за
кордоном, однак ОСОБА_3 цього не зробив.
Стверджує, що твердження відповідача
про те, що з лютого по травень 2014 року
він не знав де знаходились його діти, є
надуманими та неправдивими. Крім того
зазначає, що відповідачем не створено
належних умов для розвитку та
виховання дітей, а у належному їй
помешканні, де до цього часу проживають
діти, створені нормальні умови для
їхнього розвитку. З цих підстав просила
рішення суду скасувати в частині
відмови в задоволенні позову та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
підтримала та просила задовольнити
скаргу.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення
апеляційної скарги заперечив, просив
її відхилити, оскільки вважає, що
рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Представник Органу опіки та піклування
Рибарук Г.В. заперечила проти
задоволення апеляційної скарги та
просила її відхилити.

Вислухавши доповідача, пояснення осіб,
що беруть участь у справі, обговоривши
доводи апеляційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду зазначеним вимогам
відповідає.

Судом встановлено, шо відповідач
ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_5 є
батьками малолітніх дітей: доньки
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
копіями свідоцтв про їх народження
(а.с.4-5). Малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7
проживають разом з позивачкою ОСОБА_2,
яка є їхньою бабусею, в с. Остриня
Тлумацького району Івано-Франківської
області, про що свідчить довідка,
видана Остринською сільською радою
Тлумацького району Івано-Франківської
області за № 325 від 18.06.2014 року (а.с.7). Як
вбачається з довідки про склад сім'ї,
виданої Остринською сільською радою №
326 від 18.06.2014 року та виписки з
будинкової книги № 5 Остринської
сільської ради № 332 від 19.06.2014 року,
ОСОБА_5 зареєстрована АДРЕСА_1, однак за
вказаною адресою не проживає,
вихованням дітей не займається (а.с.8, 9).
Згідно акту обстеження
матеріально-побутових умов №327 від 18.06
2014 юку ОСОБА_2 проживає у задовільних
умовах та у неї на утриманні
перебувають онуки: ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 (а.с.10).

Підстави позбавлення батьківських
прав передбачені ст.164 Сімейного
кодексу України. Зокрема, даною нормою
визначено шість таких підстав, однією з
яких є можливість позбавлення судом
батьківських прав матері, батька, якщо
вона, він ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини
(п.2 ч.1 ст.164 СК України). Саме
посилаючись на дану підставу,
позивачка просила позбавити
відповідачів батьківських прав
стосовно їхніх малолітніх дітей.

Із аналізу норм сімейного
законодавства слід зробити висновок,
що позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом, який тягне за собою
серйозні правові наслідки як для
батька (матері), так і для дитини (ст.166
СК). Це означає, що позбавлення
батьківських прав допускається лише,
коли змінити поведінку батьків в кращу
сторону неможливо, і лише при наявності
вини в діях батьків.

В залежності від конкретної ситуації в
сім'ї позбавленню батьківських прав
можуть передувати превентивні заходи
впливу на батьків (бесіди, попередження
з боку органів опіки і піклування,
органів внутрішніх справ, надання сім'ї
необхідної допомоги, накладення
адміністративної відповідальності),
відібрання дитини від батьків без
позбавлення їх батьківських прав (ст.170
СК).

У пункті ж 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України №3 від 13.03.2007
року "Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав"
роз'яснено, що ухилення батьків від
виконання своїх обов'язків має місце,
коли вони не піклуються про фізичний і
духовний розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 Сімейного
кодексу України при розгляді судом
спорів, зокрема, про позбавлення
батьківських прав, обов'язковою є
участь органу опіки та піклування.
Орган опіки та піклування подає суду
письмовий висновок щодо розв'язання
спору на підставі відомостей,
одержаних у результаті обстеження умов
проживання дитини, батьків, інших осіб,
які бажають проживати з дитиною, брати
участь у її вихованні, а також на
підставі інших документів, які
стосуються справи. Суд може не
погодитися з висновком органу опіки та
піклування, якщо він є недостатньо
обґрунтованим, суперечить інтересам
дитини.

Тлумацькою РДА
Івано-Франківської області, як органом
опіки та піклування, дано висновок від
24.07.2014 року №473/01-18/03 про недоцільність
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
стосовно малолітніх дітей. При цьому
органом опіки та піклування враховано
те, що відповідач хоче відвідувати,
спілкуватись та займатись вихованням
дітей, зі слів останнього він кілька
разів протягом 2014 року бачився із
дітьми (а.с.56).

Тлумацькою РДА Івано-Франківської
області, як органом опіки та
піклування, дано також висновок від
24.07.2014 року №472/01-18/03 про доцільність
позбавлення
батьківських(материнських) прав
відповідачку ОСОБА_5, оскільки остання
не відвідує дітей, не цікавиться їхнім
здоров'ям, матеріально не підтримує їх,
тобто ухиляється від виконання своїх
батьківських(материнських) обов'язків
(а.с.57).

01.08.2014 р. Комісією з питань захисту прав
дитини Тлумацької РДА питання щодо
доцільності позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав щодо його малолітніх
дітей було розглянуто повторно та
повторно комісією зроблений висновок
про недоцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_3.( а.с.82).

Вказані висновки органу опіки та
піклування є обґрунтованими та не
суперечать інтересам дітей.

Правильно встановивши обставини
справи, суд дійшов вірного висновку, що
відповідач ОСОБА_3 став на шлях
виправлення та має бажання і
можливість утримувати та займатись
вихованням своїх дітей, а тому
прийняття в даному випадку рішення про
позбавлення його батьківських прав є
передчасним та не відповідає інтересам
дітей, тоді як відповідачка ОСОБА_5
умисно ухиляється від виконання своїх
батьківських (материнських) обов'язків
по вихованню своїх малолітніх дітей, а
тому позбавлення її батьківських
(материнських) прав буде відповідати
інтересам дітей.

З огляду на викладене суду дійшов
обгрунтованого висновку про часткове
задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують правильних висновків
суду, оскільки були предметом розгляду
в суді і їм судом дана належна оцінка.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення судом
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст.307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду від
10 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
В.М. Соколовський

Судді:
Я.Д. Горблянський

О.Ю. Беркій