У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача :Куцина М. М.,

суддів - Бондаренка Ю. О., Собослоя Г. Г.,

при секретарі: Маринець Д. М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідачки ОСОБА_2 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
30 жовтня 2013 року по справі за позовом
Публічно акціонерного товариства
„Банк Форум" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2012 року Публічне акціонерне
товариства „ Банк Форум"

звернулося із зазначеним позовом до
суду.

У позові зазначало , що 29 березня 2007
року між Ужгородською філією АКБ
„Форум"( після реорганізації назва
банку ПАТ „ Банк Форум", як кредитором,
і ОСОБА_3, як позичальником, укладено
кредитний договір №0036/07/26-СL, згідно з
яким позичальнику було відкрито на
умовах цільового характеру
використання відкличну поновлювальну
кредитну лінію на споживчі цілі із
загальним лімітом кредитування у сумі
81 800, 00 тис. доларів США зі сплатою 14%
відсотків за користування кредитом з
кінцевим терміном погашення
заборгованості по 28 березня 2014 року.

7 вересня 2007 року між сторонами по
справі укладено додаткову угоду №1 до
кредитного договору №0036/07/26-СL, згідно з
якою збільшений кредитний ліміт на 110
000, 00 тис. доларів США.

29 березня 2007 року та 7 вересня 2007
року між АКБ „ Форум" та фізичними
особами ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено
договори фінансової поруки за
кредитним договром №№0036/0726-СL від 29
березня 2007 року, у відповідності до
яких вони зобов'язалися відповідати
перед кредитором грошовими коштами .

31 березня 2008 року між сторонами
укладено додаткову угоду №2 до
кредитного договору №0036/07/26-СL, згідно з
якою збільшений кредитний ліміт на 137
597, 00 тис. доларів США.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань було передано в iпотеку
банку нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1,
що належить на правi власностi
вiдповiдачу ОСОБА_4, та квартиру
АДРЕСА_1, що належить на правi власностi
ОСОБА_3.

Позичальник за кредитним договором
№0036/07/26-СL вiд 29 березня 2007 року ОСОБА_3
взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору не виконує,
зокрема, не повертає тіло кредиту, не
сплачує проценти за його користування.

Станом на 02.10.2013 року заборгованість
ОСОБА_3 за кредитним договором
№0036/07/26-СL від 29 березня 2007 року
становить - 2508014,10 грн., з яких: 1583661,96
грн. - заборгованість по кредиту; 740424,60
грн. - відсотків; 178927,54 грн. - пені; 5000 грн.
- штрафу.

Позивач, посилаючись на зазначені у
позовній заяві обставини справи,
просив у суді першої інстанції
задовольнити уточнений позов,
стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2
на користь ПАТ «Банк Форум» - 2508014,10 грн.
заборгованості за кредитним договором
№0036/07/26-CL вiд 29 березня 2007 року, з яких:
1583661,96 грн. - заборгованість по кредиту;
740424,60 грн. - відсотків; 178927,54 грн. - пенi;
5000 грн. - штрафу.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 у розмiрi 2503014,10 грн. за кредитним
договором №0036/07/26-CL вiд 29 березня 2007
року звернути стягнення на предмет
іпотеки - житлову квартиру, загальною
площею 174,6 кв.м., житловою площею 86,5
кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1, що
належить на праві власності ОСОБА_4 .
Стягнути з відповідачі судові витрати.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 30 жовтня 2013
року позов ПАТ «Банк Форум» -
задоволено у повному обсязі.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» - 2.
508. 014,10 грн. заборгованості за кредитним
договором №0036/07/26-CL вiд 29 березня 2007
року, з яких: 1.583. 661,96 грн. -
заборгованість по кредиту; 740424,60 грн. -
відсотків; 178927,54 грн. - пені; 5000 грн. -
штрафу.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3 у розмiрi 2503014,10 грн. за кредитним
договором №0036/07/26-CL вiд 29 березня 2007
року звернути стягнення на предмет
iпотеки - житлову квартиру, загальною
площею 174,6 кв.м., житловою площею 86,5
кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1, що
належить на правi власностi ОСОБА_4,
шляхом її продажу з прилюдних торгiв за
початковою цiною встановленою на рівні,
не нижчому за звичайнi ціни на цей вид
майна, на пiдставi оцiнки, проведеноi
суб'єктом оцiночної дiяльностi
(незалежним експертом) на стадiї оцiнки
майна пiд час проведення виконавчих дiй.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з рішенням місцевого
суду, відповідач ОСОБА_2 оскаржила
дане рішення в апеляційному порядку,
вважаючи, що таке є не об'єктивним, не
обґрунтованим, винесеним із грубим
порушенням норм матеріального права та
не повним з'ясуванням обставин, що
мають істотне значення для справи, а
тому просила дане рішення змінити у
частині стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки,
обмеживши суму стягнення за кредитними
договором строками позовної
давності.

У іншій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржено.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4
рішення суду першої інстанції у
апеляційному порядку не оскаржили.

Представник позивача в суді
апеляційної інстанції вважає рішення
суді першої інстанції законним та
обґрунтованим, а апеляційну скаргу
безпідставною.

Відповідачі повторно не з'явилися в
судове засідання апеляційної
інстанції. Судова колегія вважає, що на
підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може
розглянути справу без їх участі, тому
що вони належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи та їх неявка не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає до задоволення з
таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд, керуючись
принципом диспозитивності, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та
роз'яснень Верховного Суду України,
викладених в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 12 "Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку", перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, не роблячи висновків
щодо неоскарженої частини судового
рішення.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Задовольняючи позов та стягуючи
солідарно з позичальника та
поручителів суму заборгованості за
кредитними договорами, суд першої
інстанції виходив з того, що у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

У рахунок заборгованості за зазначеним
кредитним договором звернуто
стягнення на предмет іпотеки, квартиру,
належну на праві власності
відповідачеві ОСОБА_3.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого суду, який,
розглядаючи заявлений по справі позов,
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Цивільно-правові зобов'язання, повинні
виконуватися належним чином, особа
відповідальна за порушення
зобов'язання, позичальник, який не
виконує кредитний договір, повинен
повернути кредит, відшкодувати
кредитору збитки в повному обсязі та
сплатити неустойку (ст.ст. 11-16, 509, 525, 526,
550, 552, 611, 614, 623-625, 1054 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлені
наступні факти.

29 березня 2007 року між Ужгородської
філію АКБ „ Форум"( після реорганізації
назва банку ПАТ „ Банк Форум"), як
кредитором, і ОСОБА_3, як позичальником,
укладено кредитний договір №0036/07/26-СL,
згідно з яким позичальнику було
відкрито на умовах цільового
характеру використання відкличну
поновлювальну кредитну лінію на
споживчі цілі із загальним лімітом
кредитування у сумі 81 800, 00 тис. доларів
США зі сплатою 14% відсотків за
користування кредитом з кінцевим
терміном погашення заборгованості по 28
березня 2014 року.

7 вересня 2007 року між сторонами по
справі укладено додаткову угоду №1 до
кредитного договору №0036/07/26-СL, згідно з
якою збільшений кредитний ліміт на 110
000, 00 тис. доларів США.

29 березня 2007 року та 7 вересня 2007 року
між АКБ „ Форум" та фізичними особами
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено
договори фінансової поруки за
кредитним договром №№0036/07/26-СL від 29
березня 2007 року, у відповідності до
яких вони зобов'язалися відповідати
перед кредитором грошовими коштами .

31 березня 2008 року між сторонами
укладено додаткову угоду №2 до
кредитного договору №0036/07/26-СL, згідно з
якою збільшений кредитний ліміт на 137
597, 00 тис. доларів США

З метою забезпечення виконання
зобов'язання позичальником ОСОБА_3 за
договором іпотеки, передано банку в
іпотеку нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1, яка належить їй на правi
власності.

Позичальник за кредитним договором
№0036/07/26-СL вiд 29 березня 2007 року ОСОБА_3
взяті на себе зобов'язання по
кредитному договору не виконує,
зокрема не повертає тіло кредиту, не
сплачує проценти за його користування.

Станом на 02.10.2013 року заборгованість
позичальника ОСОБА_3 за кредитним
договором №0036/07/26-СL вiд 29 березня 2007
року становить в розмірі 2 508 014,10 грн., з
яких: 1 583 661,96 грн. - заборгованість по
кредиту; 740424,60 грн. - відсотків; 178927,54
грн. - пенi; 5000 грн. - штрафу.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554
ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим
заходом майнового характеру,
спрямованим на забезпечення виконання
основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що
встановлює зобов'язальні
правовідносини між особою, яка
забезпечує виконання зобов'язання
боржника та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя
визначається як умовами договору
поруки, так і умовами основного
договору, яким визначено обсяг
зобов'язань боржника, забезпечення
виконання яких здійснює поручитель (ч.
ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Із кредитного договору №0036/07/26-СL від 29
березня 2007 року та графіку погашення
кредиту, який є складовою частиною
договору, видно, що Банк та
позичальник поряд з установленням
строку дії договору (до 28 березня 2014
року) встановили й строки виконання
боржником окремих зобов'язань
(внесення щомісячних платежів), що
входять до змісту зобов'язання, яке
виникло на основі договору.

Як вбачається з розрахунку, наданого
позивачем, позичальник ОСОБА_3
належним чином не виконувала щомісячні
зобов'язання з погашення боргу та
здійснила останній платіж у 2010 році.

Із заяви позивача про зменшення
позовних вимог від 2 жовтня 2013 року
вбачається, що кредитором штрафні
санкції нараховані у межах строків
позовної давності. ( а. с.91-92).

Отже, позивач звернувся із даним
позовом у межах строків позовної
давності передбачених ст. 257 та ч.2 п.1 ст.
258 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про не
незастосування судом першої інстанції
строків позовної давності не
ґрунтуються на законові і підлягають
відхиленню з наступних підстав.

Заява про застосування позовної
давності може бути розглянута, якщо
вона подана під час розгляду справи в
суді першої інстанції. Оскільки
рішення по суті спору ухвалюється
судом першої інстанції, а на стадії
апеляційного провадження здійснюється
лише перевірка законності та
обґрунтованості рішення суду ( ст. 303
ЦПК України).

Із матеріалів справи вбачається,
що у вересні 2012 року Публічно
акціонерне товариства „ Банк Форум"
звернулося із зазначеним позовом до
суду. Рішення по даній справі ухвалено
30 жовтня 2013 року.

Відповідачка ОСОБА_2 під час
розгляду справи в суді першої
інстанції заяви про застосування
строків позовної давності не подавала.
Дане питання нею було порушено у
апеляційній скарзі.

З огляду наведеного, заява про
застосування позовної давності може
бути розглянута, якщо вона подана під
час розгляду справи в суді першої
інстанції.

За таких обставин відсутні
правові підставі для розгляду заяви
відповідача ОСОБА_2 про застосування
строків позовної давності.

Із матеріалів справи вбачається,
що у вересні 2012 року Публічно
акціонерне товариства „ Банк Форум"
звернулося із зазначеним позовом до
суду. Рішення по даній справі ухвалено
30 жовтня 2013 року.

За таких обставин, судова колегія
приходить до висновку, що суд першої
інстанції , у відповідності до
положень 526, 527, 530, ч.1, 2 ст.553, ч. 1 ст. 554, 572,
591, 612, 625, 629, 625, 1050-1054, ЦК України, ст.
ст.33, 35, 38 Закону України «Про іпотеку»,
були правові підставі для покладення
на позичальника та поручителів
обов'язку по поверненню кредитних
коштів і звернення стягнення на
предмет іпотеки у рахунок погашення
заборгованості за зазначеним
кредитним договором.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються й не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2
- відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 30 жовтня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили із дня її
постановлення, і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді: