АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ апеляційного
провадження:22-ц/796/11859/14Справа №
754/10727/14Головуючий у суді першої
інстанції: Бабко В.В. Доповідач у суді
апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

8 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Музичко С.Г.

При секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на
ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 18 серпня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа
ОСОБА_6 про визнання договору
недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 18.08.2014 року провадження у
справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4,
через свого представника подала
апеляційну скаргу у, в якій просила
ухвалу скасувати та постановити нову,
якою справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
вважаючи, що судом порушено норми
процесуального права.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився,
хоча був повідомлений про час та місце
розгляду справи належним чином, про
причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України,
колегія суддів вважає за можливе
слухати справу у відсутність особи, яка
не з'явилася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, доводи апеляційної
скарги, заперечення, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що у червні 2014 року
позивач звернулася до суду з позовом до
відповідача про визнання договору
недійсним, посилаючись в обґрунтування
своїх вимог на те, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. 13 березня 2009 року
ОСОБА_6, яка діяла на підставі
довіреності, від її імені уклала
договір купівлі-продажу квартири з
ОСОБА_5 Відповідно до умов зазначеного
договору позивач передала покупцю
квартиру та виконала взяті на себе
зобов'язання, проте відповідач, станом
на день подачі позову грошові кошти не
сплатив, свої зобов'язання за договором
не виконав. Зазначила, що між сторонами
не дотримано вимоги цивільного
законодавства та не видано покупцеві
розписку про одержання від нього, на
виконання зобов'язань за договором
купівлі-продажу квартири, коштів у
розмірі 400 000 грн., у зв'язку із чим
просила суд визнати вищезазначений
договір купівлі-продажу недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 27 червня 2014 року відкрито
провадження по даній справі.

В судовому засіданні відповідач та
його представник поставили питання про
закриття провадження у справі,
зазначаючи про наявність рішення суду
про той же предмет спору між тими ж
сторонами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України,
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі , якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у
зв'язку з відмовою позивача від позову
або укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що вже
існує рішення, яке ухвалене між тими ж
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Проте, з таким висновком суду
погодитись не можна.

Як вбачається з рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 21 червня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири та
відшкодування моральної шкоди,
позивачці у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Як на підставу позову про визнання
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 13 березня 2009 року, ОСОБА_4
посилалась на те, що на момент
укладання договору купівлі-продажу,
ОСОБА_6, яка діяла за довіреністю в її
інтересах, не усвідомлювала значення
своїх дій і не могла керувати ними.

Зі змісту позовної заяви від 25 червня
2014 року вбачається, що як на підставу
позовних вимог ОСОБА_4 посилається на
порушення ч. 5 ст. 203 ЦК України, не
отримання коштів, передбачених п. 4
договору купівлі-продажу.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про закриття провадження у
справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України є помилковим, оскільки,
підстави позовних вимог не є тотожними.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвала суду першої інстанції
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
подальшого розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 18.08.2014 року скасувати.

Справу повернути до суду першої
інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді