Номер провадження: 22-ц/785/5286/14
Головуючий у першій інстанції Гранін
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді:
Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В.,
Сєвєрової Є.С.

при секретарі
Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 03 квітня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя і його розподіл,-

встановила:

Позивач звернувся з позовом до
відповідача в якому просив розірвати
шлюб, зареєстрований з відповідачкою.

В обґрунтування вимог посилався на те,
що 15.11.1986 року Відділом РАЦС у
Київського ВИК м. Одеси між ним та
відповідачкою було зареєстровано шлюб,
про що зроблено актовий запис № 1433.
Спільне проживання неможливе через
різні погляди на подружнє життя, він і
відповідачка проживають окремо,
спільне господарство не ведуть, не
пов'язані спільним побутом. (а. с. 1а)

31.10.2013 року ОСОБА_3 подала до суду
зустрічний позов про визнання права
спільно сумісної власності та розподіл
спільного майна подружжя, а саме 2/5
частини домоволодіння розташованого
за адресою: АДРЕСА_1. У підтвердження
своїх вимог ОСОБА_3 посилається на те,
що вони з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб
15.11.1986 року, до теперішнього часу
проживали разом, вели спільне
господарство, а також те, що за період
їх шлюбу вказане домоволодіння істотно
збільшилося у вартості, внаслідок
спільних трудових і грошових затрат її
та ОСОБА_2, так як вони за час шлюбу
фактично зробили капітальну
реконструкцію будинку. (а. с. 32-35)

Ухвалою суду від 06.11.2013 року вказані
позови об'єднані в одне провадження. (а.
с. 24)

Ухвалою суду від 12.11.2013 року заяву
ОСОБА_3 задоволено, накладено арешт на
2/5 частини домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_2 (а. с. 72)

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 03 квітня 2014 року позов
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено у повному
обсязі.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3- розірвано.

Визнано 2/5 частини домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кв. 3),
об'єктом права спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Визнано за
ОСОБА_2 та за ОСОБА_3, за кожним, право
власності на 1/5 частину домоволодіння,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
(кв.3). Стягнено з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 1 682 гривень судового збору та 3 500
гривень судових витрат, пов'язаних з
проведення експертизи.

Скасовано заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою Малиновського районного
суду м. Одеси від 12 листопада 2013 року,
знятий арешт з 2/5 частин домоволодіння,
що знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1
(кв.3) (а. с. 184-185).

В апеляційній скарзі апелянт просить
змінити рішення суду в частині
визначення частки у спільній сумісній
власності, збільшити його долю, визнати
за ним право власності на 9/25 частин
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 (кв. 3), а долю ОСОБА_3
зменшити та визнати за нею право
власності на 1/25 частину спірного
домоволодіння (а. с. 187-191).

Заслухавши суддю - доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2
перебували у зареєстрованому шлюбі з 15
листопада 1986 року, про що Відділом РАГС
Київського ВИК м. Одеси був зроблений
актовий запис № 1433. Від шлюбу у сторін
неповнолітніх дітей немає. Сторони не
ведуть спільного господарства,
подружні відносини припинені, а шлюб
носить формальний характер. Проти
розірвання шлюбу сторони не
заперечували.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 03 квітня 2014 року шлюб,
зареєстрований 15 листопада 1986 року у
Відділі державної реєстрації актів
цивільного стану у Київському районі
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції, укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, актовий запис №
1433 - розірвано.

В цій частині судове рішення не
оскаржується.

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 20.10.1986 року,
виданого старшим державним нотаріусом
Сьомої одеської державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в реєстрі за № 2-1239 належить 1/5 частина
домоволодіння розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, інша 1/5 цього ж
домоволодіння належить ОСОБА_2 на
підставі договору дарування від 02.09.1987
року, посвідченого державним
нотаріусом Першої одеської державної
нотаріальної контори за реєстровим №
4-2138 (а. с. 54-56).

ОСОБА_3 з 1986 року проживає разом з
ОСОБА_2 в спірному будинку.

Згідно даним копії технічного
паспорту, виконаного станом на 20.08.1986
року 2/5 частини, літ. В (квартира № 3),
домоволодіння АДРЕСА_1, складається з
наступних приміщень: - житлової кімнати
площею 13,2 кв.м, кухні площею 9,2 кв.м,
коридору - площею 5,1 кв.м, коридору -
площею 2,9 кв.м. (самовільного), загальною
площею - 30,3 кв.м, житловою - площею13,2
кв.м, підсобною - 17,1 кв.м. (а. с. 46,47).

На момент набуття позивачем права
власності на вказане домоволодіння,
нерухоме майно перебувало у аварійному
стані, у зв'язку з чим потребувало
ремонту. Ремонт в спірному
домоволодінні проводився після
реєстрації шлюбу між сторонами, за
спільні кошти та спільною працею
подружжя. Указані обставини
підтверджені показами свідків ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9

Після проведеного ремонту та
реконструкції квартира № 3 в
домоволодінні АДРЕСА_1, згідно даним
копії технічного паспорту, виконаного
станом на 24.06.1987 року стала складати з
наступних приміщень: - житлова кімната -
площею 13,2 кв.м., житлова кімната -
площею 9,2 кв.м., комора - площею 3,1 кв.м.,
коридор - площею - 3,0 кв.м., ванна - площею
4,3 кв.м., кухня - площею 7,5 кв.м., коридор -
площею 2,1 кв.м., загальною площею 42,4 кв.м,
житловою - площею 22,4 кв.м., підсобною
площею - 20,0 кв.м (а. с. 51-52).

Рішенням Малиновської районної ради
народних депутатів № 29 від 15.01.1998 року
зазначені добудови та перепланування
були введені в експлуатацію.

За приписами ч. 1 ст. 62 СК України, якщо
майно дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості
внаслідок спільних трудових чи
грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно, у разі спору, може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічні норми передбачені ст. 22 КпШС
України, який діяв на час виникнення
спірних правовідносин, зокрема, якщо
майно, яке було власністю одного з
подружжя, за час шлюбу істотно
збільшилося у своїй цінності внаслідок
трудових або грошових затрат другого з
подружжя або їх обох, воно може бути
визнане судом спільною сумісною
власністю подружжя.

Із роз'яснень викладених у п. 23
постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" N 11 від 21
грудня 2007 року вбачається, що майно, яке
належало одному з подружжя, може бути
віднесено до спільної сумісної
власності укладеною при реєстрації
шлюбу угодою (шлюбним договором) або
визнано такою власністю судом з тих
підстав, що за час шлюбу його цінність
істотно збільшилася внаслідок
трудових або грошових затрат другого з
подружжя чи їх обох.

Для застосування передбачених
зазначеною статтею правил, збільшення
вартості майна повинно відбуватися
внаслідок затрат подружжя і наявним
повинно бути істотне збільшення
вартості майна як об'єкту, його якісних
характеристик.

Збільшення вартості майна та
істотність такого збільшення підлягає
з'ясуванню шляхом порівняння станом на
час вирішення спору вартості об'єкту в
стані, що існував до поліпшення, та його
вартості після поліпшення; при цьому
сам по собі розмір грошових затрат
подружжя чи одного з них не є тим
фактором, який єдиний безумовно
свідчить про істотність збільшення
вартості майна, як об'єкту.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 023/13
від 27.01.2014 року ринкова вартість 2/5
частин домоволодіння АДРЕСА_1 на дату
оцінки складає 336 528 гривень. Вартість
земляних, будівельно-монтажних,
оздоблювальних та інших робіт, в тому
числі зведення нової капітальної
будівлі під кухню, санвузол та коридор,
підключення будинку до комунікацій,
проведення газифікації та інше, в
період з 1986 року по теперішній час
становить 128 052 гривень. Отже, вартість
2/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1
збільшилась на вартість земляних,
будівельно-монтажних, оздоблювальних
та інших робіт, виконаних в період з 1986
року по теперішній час у зв'язку з
реконструкцією цього об'єкта
нерухомості, а саме на 128 052 гривень, що
складає 38% від вартості будинку (128 052 :
336 528 х 100 = 38%).

Будь-яких доказів того, що будинок
збільшився у своїй вартості внаслідок
особистих трудових та грошових затрат
ОСОБА_2 матеріали справи не містять.

Отже, суд першої інстанції дійшов
висновку, про визнання 2/5 частини
(квартира № 3) домоволодіння, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
об'єктом права спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В цій частині судове рішення також не
оскаржується.

ОСОБА_2 просить змінити рішення суду в
частині визначення частки у спільній
сумісній власності подружжя, збільшити
його долю, визнати за ним право
власності на 9/25 частин домоволодіння,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кв.
3), а долю ОСОБА_3 зменшити та визнати за
нею право власності на 1/25 частину
спірного домоволодіння.

Таким чином, предметом апеляційного
оскарження є рішення суду в межах
перевірки законності визначення
часток в спільному майні подружжя.

Апелянт ставить питання про збільшення
своєї частки у спільному майні
подружжя, указуючи, що він особисто
виконував всі роботи по реконструкції
спірного будинку, а вклад ОСОБА_3 в
збільшення вартості будинку дуже
малий, тому він готовий передати їй у
власність 10% від 2/5 частин
домоволодіння АДРЕСА_1, що складає 1/25
його частини.

З таким доводом апеляційної скарги
колегія суддів погодитись не може
оскільки, якщо суд визнає роздільне
майно дружини або чоловіка спільним
майном подружжя, він не визначає часток
кожного з подружжя у праві на це майно,
у тому числі з врахуванням вартості
первинного майна. Майно вважається
спільним без визначення часток. Такі
частки можуть визначатися лише у разі
поділу майна подружжя. При цьому
застосовуються правила ст. 70 СК
України. Вказана норма не передбачає
можливості збільшення частки одного з
подружжя у майні на тій підставі, що у
спільне майно ввійшло первісне майно,
яке істотно поліпшилось за час шлюбу.
Тобто розподіл спільного майна
подружжя повинен здійснюватися за
загальними правилами, тобто порівну
(або в нерівних частках, якщо для цього
існують передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК
України підстави).

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про визнання
за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності по
1/5 частині домоволодіння АДРЕСА_1 за
кожним.

Інші доводи носять описовий характер і
знаходяться поза межами предмета
апеляційного оскарження.

З урахуванням наведеного, враховуючи
межи оскарження, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно й
всебічно дослідив та надав оцінку
обставинам по справі, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, що їх регулює.
Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 03 квітня 2014 року ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308,314,315,317,319
ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 03 квітня 2014 року - залишити
без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Погорєлова С.О.

Судді
Сєвєрова Є.

Цюра Т.В.