Справа № 372/2934/14-ц
№2-1019/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
Обухівський
районний суд Київської області в
складі :

головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

за участю представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Обухівського
районного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа відділ ДВС
Обухівського МУЮ Київської області про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам,

в с т а
н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до
Обухівського районного суду Київської
області з позовом до відповідача
ОСОБА_3 в якому просив звільнити його
від сплати заборгованості по аліментам
в розмірі 40277 грн. 45 коп. в зв»язку із
наявністю обставин, що мають істотне
значення, припинити стягувати з нього
аліменти на користь відповідачки на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5,
який постійно проживає разом з ним, та
знаходиться на його утриманні, та
стягнути з ОСОБА_3 на його користь
аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій
грошовій сумі в розмірі 1200 грн..
Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що з 27.07.2004 року він перебував
у шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 у
них народився син - ОСОБА_5. 01.07.2008 року,
сторони розірвали шлюб, після
розірвання якого неповнолітня дитина
проживала разом з позивачем, та
знаходилась на його повному утриманні.
На протязі 2,5 років ОСОБА_5 проживав з
батьком без матері, ОСОБА_3, яка коштів
на утримання дитини не надавала, а 14
червня 2014 року відповідачка забрала
сина до себе і з цього часу він проживає
разом з матір'ю. Рішенням апеляційного
суду Київської області від 03.06.2013 року,
рішення Обухівського райсуду
Київської області від 05.03.2013 року
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
зобов'язано ОСОБА_2 сплачувати
щомісячно аліменти на утримання
неповнолітнього ОСОБА_5 в розмірі 1/4
частини від всіх заробітків починаючи
з 17 грудня 2012 року, та визначено місце
проживання дитини разом з матір'ю -
ОСОБА_3. В зв»язку з тим, що неповнолітня
дитина на протязі 2,5 років знаходилась
на утриманні позивача, та проживала
разом з ним він просить суд на підставі
ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України,
звільнити його від сплати
заборгованості за аліментами, оскільки
вона виникла у зв'язку з обставиною, що
має істотне значення.

В судовому засіданні позивач та його
представник уточнили позовні вимоги та
просили суд, звільнити позивача від
сплати заборгованості по аліментам на
користь ОСОБА_3 в розмірі 40277 грн. 45 коп.
за період з грудня 2012 року по 14.06.2014 року
в зв»язку із наявністю обставин, що
мають істотне значення, уточнені
позовні вимоги підтримали та просили
їх задовольнити повністю, послались на
обставини викладені в позові.

Відповідачка заперечила щодо
задоволення позовних вимог, та просила
відмовити в їх задоволенні в зв»язку з
безпідставністю та необґрунтованістю,
а також зазначила, що при ухваленні
рішення апеляційним судом Київської
області від 03.06.2013 року були враховані
всі обставини справи в тому числі і та
обставина, що на момент винесення
рішення дитина проживала разом з
батьком. Крім того після вступу рішення
в законну силу позивач умисно не віддав
їй сина і вона змушена була звертатись
до державної виконавчої служби та
органів міліції, та налаштовував
дитину проти неї і не дозволяв їй
спілкуватись з дитиною.

Третя особа відділ ДВС Обухівського
МУЮ Київської області, при вирішенні
даного спору покладається на розсуд
суду.

Суд, вислухавши сторони, третю особу,
перевіривши матеріали справи вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у шлюбі з 2004 року по 2008 рік.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Обухівського районного суду
від 01 липня 2008 року шлюб між сторонами
було розірвано. Зі змісту рішення суду
встановлено, що підставою для
розірвання шлюбу позивачка зазначала
постійні сварки з чоловіком,
непорозуміння, застосування фізичного
насильства, зловживання відповідачем
спиртними напоями.

Судом встановлено, що сім»я ОСОБА_5
проживала в кімнаті АДРЕСА_1.

Рішенням Обухівського районного
суду Київської області від 09.09.2013 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, позов ОСОБА_2, задоволений,
а ОСОБА_3 визнано такою, що втратила
право користування кімнатою АДРЕСА_1.

22.02.2013 року Обухівською районною
адміністрацією було прийнято
розпорядження «Про участь у вихованні
малолітнього ОСОБА_5», яким за заявою
ОСОБА_2 визначено спосіб участі у
вихованні та праві спілкування ОСОБА_3
із своїм малолітнім сином, а саме з 09.00
до 18.00 годин щотижня в неділю за
попередньою домовленістю з батьком
дитини , за умови, якщо дитина не буде
хворіти, зобов»язано ОСОБА_2 - батька
дитини не перешкоджати у здійсненні
матір»ю ОСОБА_3 своїх прав щодо
виховання дитини, а також у її праві
постійного спілкування з дитиною через
засоби зв»язку. Рекомендовано
проживати неповнолітньому ОСОБА_5 з
його батьком.

Рішенням апеляційного суду
Київської області від 03.06.2013 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, третя особа орган опіки та
піклування Обухівської районної
державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини,
стягнення аліментів та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа
орган опіки та піклування Обухівської
районної державної адміністрації про
визначення місця проживання дитини,
рішення Обухівського районного суду
від 05 березня 2013 року скасовано, та
ухвалено нове рішення, яким позов
ОСОБА_3 задоволено частково, та
визначено місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
матір»ю ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліменти на утримання
дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у
розмірі 1/4 частини всіх видів його
доходу до досягнення дитиною
повноліття, але не менше 30% від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 17 грудня
2012 року.

Судом також встановлено що
неповнолітня дитина після винесення
вищевказаного судового рішення,
залишилась проживати з батьком, що
визнається відповідачем, та
підтверджується актами обстеження
житлово-побутових умов сім»ї за період
з 02.03.2012 року по 03.04.2014 року.

08.07.2013 року відповідачка ОСОБА_3
звернулась до відділу ДВС
Обухівського МУЮ Київської області, з
заявою про примусове виконання
виконавчого листа.

09.07.2013 року відділом ДВС Обухівського
МУЮ Київської області, було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження на підставі виконавчого
листа №1018/8127/12 виданого 03.06.2013 року
апеляційним судом Київської області
про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання
неповнолітньої дитини.

Станом на 31.08.2014 року згідно довідки
- розрахунку відділу ДВС Обухівського
МУЮ Київської області, заборгованість
по аліментам ОСОБА_2 становила 30682 грн. 14
коп. В вересні 2014 року, з заробітної
плати ОСОБА_2 було утримано 2558 грн. 80
коп. в рахунок погашення
заборгованості по аліментам.

У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно частини другої статті 51
Конституції України та статті 180 СК
України батьки зобов'язані утримувати
дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27
Конвенції ООН про права дитини від 20
листопада 1989 року, яка ратифікована
Постановою Верховної Ради України №
789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула
чинності для України 27 вересня 1991 року,
держава визнає право кожної дитини на
рівень життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Статтями 180, 181 СК України
встановлено, що батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, за домовленістю між
батьками дитини той із них, хто
проживає окремо від дитини, може брати
участь у її утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 СК України, за
позовом платника аліментів суд може
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості за
аліментами, якщо вона виникла у зв'язку
з його тяжкою хворобою або іншою
обставиною, що має істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що
неповнолітній ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
грудня 2012 року по травень 2014 року
проживав разом з батьком ОСОБА_2, який є
позивачем, а з червня 2014 р. по даний час
проживає з матір'ю ОСОБА_3, тобто
відповідачкою по справі. Також, в
судовому засіданні знайшов
підтвердження той факт, що після
набранням чинності рішенням
апеляційного суду Київської області
від 03.06.2013 року, яким було визначено
місце проживання неповнолітньої
дитини з матір»ю ОСОБА_3, позивач дитину
матері не віддав і рішення суду таким
чином умисно не виконав, аж поки
відповідачка не забрала дитину 14.06.2014
року, а тому нарахування та стягнення з
нього заборгованості по аліментах на
утримання дитини за цей період є
обґрунтованими, а тому суд вважає, що
заявлені позивачем вимоги щодо
звільнення його від сплати
заборгованості по аліментах
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10,11,15,60,61,212-214,292,294 ЦПК
України, ст.197 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа відділ ДВС
Обухівського МУЮ Київської області про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Київської області через
Обухівський районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня проголошення рішення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення рішення - з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя