Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді
Кожух О.А.

суддів - Леска
В.В., Чужі Ю.Г.

при секретарі - Марчишак
Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Перечинського районного суду від 24
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Перечинської міської ради
про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а :

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом, в якому просила
визначити їй додатковий
чотирьохмісячний строк для прийняття
спадщини, яка залишилась після смерті
її батька - ОСОБА_3 - що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Позов мотивувала тим,
що проживає та працює за межами
м.Перечин, на час смерті батька
перебувала у скрутному матеріальному
становищі та не мала змоги нести
витрати по оформленню спадщини,
оскільки на утриманні має неповнолітню
дитину. 02.06.2014 вона зверталася до
Перечинської держнотконтори із заявою
про прийняття спадщини, однак у
прийнятті такої їй було відмовлено у
зв'язку з пропуском встановленого
законом строку.

Рішенням Перечинського районного суду
від 24 червня 2014 року визначено ОСОБА_2,
за покійним ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий
чотирьохмісячний строк для прийняття
спадщини з дня набрання рішенням
законної сили.

Таке рішення оскаржив ОСОБА_1 як
особа, яка не брала участі у справі,
зазначивши, що являється сином
покійного ОСОБА_3 і внаслідок
визначення ОСОБА_2 додаткового строку
для прийняття спадщини було вирішено
питання про його право на спадкове
майно. Вважаючи, що суд першої
інстанції безпідставно задовольнив
позов, оскільки не було надано належних
доказів поважності пропуску строку
для прийняття спадщини, апелянт
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивачка просить рішення суду
залишити без змін. В судове засідання
апеляційного суду не з'явилась, про час
і місце розгляду справи була
повідомлена належним чином, про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.46). Від
Перечинської міської ради надійшло
клопотання про розгляд справи без
участі представника ради.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію
представника апелянта, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленого у справі рішення та
обговоривши доводи апеляційної скарги
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції вважав вимоги позивача
підставними, зазначивши, зокрема, що
ОСОБА_2 не прийняла спадщину, оскільки
проживала та працювала за межами
м.Перечин, а також перебувала у
скрутному матеріальному становищі та
не мала змоги нести витрати по
оформленню спадщини, оскільки має на
утриманні одну неповнолітню дитину.

Проте з такими висновками суду
першої інстанції судова колегія не
погоджується, оскільки вони не
відповідають фактичним обставинам
справи та вимогам закону.

За змістом ст.ст. 1269, 1270 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживає постійно з спадкодавцем,
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини має особисто подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України
якщо спадкоємець протягом
шестимісячного строку не подав заяву
про прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її. За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважних причин,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Таким чином, при вирішенні справ про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
суд досліджує поважність причини
пропуску такого строку. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій, а
для суду є обов'язковим обґрунтування в
мотивувальній частині судового
рішення поважності причин пропуску
строку для подання заяви про прийняття
спадщини.

Як причину пропуску строку подання
заяви про прийняття спадщини позивач
зазначала перебування та проживання за
межами м.Перечин. Однак, у позовній
заяві також зазначила, що до будинку
часто їздить, доглядає за ним, обробляє
належну до нього земельну ділянку.

Позивач звернулася до суду з даним
позовом у червні 2014 року - майже через
п'ять років після смерті батька.

Ні позивачкою, ні судом не зазначено
об'єктивних, непереборних і істотних
труднощів для позивача на вчинення дій,
спрямованих на прийняття спадщини, з
таким тривалим пропуском визначеного
законом строку. Судом жодним чином не
мотивовано підстави визначення
позивачу додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
через п'ять років після смерті
спадкодавця. Інструкцією про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України передбачено можливість
надіслання заяви про прийняття
спадщини поштою, що не потребує значних
фінансових витрат, і місце проживання
та працевлаштування в іншій місцевості
не є перешкодою для цього.

Також відповідачем у справі ОСОБА_2
визначила Перечинську міську раду,
хоча спадкоємцем за її померлим
батьком є її брат - апелянт ОСОБА_1

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивачка зазначила, що відповідач
прийняв спадщину за покійним батьком,
оскільки проживав разом з ним у
спадковому будинку та був там
зареєстрований, та вважала, що не було
необхідності залучати його у дану
справу.

Проте, як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України у Постанові
від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у
справах про спадкування" відповідачами
у справі про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини є
спадкоємці, які прийняли спадщину.
Територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини є відповідачами лише при
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття.

Таким чином, Перечинська міська рада є
неналежним відповідачем.

Зважаючи на викладене, рішення суду
першої інстанції, через
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
слід скасувати (п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України)
та ухвалити у справі нове рішення, яким
у задоволенні позову ОСОБА_4 слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 304, п. 2 ч.1 ст. 307, п.п.3,
4 ч. 1 ст. 309, 313, ст. ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Перечинського районного суду
від 24 червня 2014 року - скасувати та
ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Перечинської міської ради про визнання
додаткового строку для прийняття
спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
карги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуюча : Судді