Справа № 457/505/14-ц
провадження №2/457/192/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2014 року
м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської
області

в складі: головуючого - судді
Марчука В.І.

при секретарі
Словіцькій О.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Трускавці справу за позовом ОСОБА_1 до
Трускавецької міської ради про
визнання права на земельну ділянку,
визнання недійсним рішення і
зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до Трускавецької міської ради
про визнання права на земельну ділянку,
визнання недійсним рішення і
зобов'язання вчинити дії, а саме:
просить визнати за нею право на
отримання в користування (оренду)
земельну ділянку площею 0,04409 га, що
знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 і на
якій розташовані належні їй
приміщення; визнати недійсними п.3,п.3.1
рішення сесії Трускавецької міської
ради від 24.03.2011 року №82 та зобов'язати
Трускавецьку міську раду повторно
розглянути питання щодо затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,4409 га по
АДРЕСА_1 .

Представник відповідача Григоришин
В.В. подав до суду клопотання про
закриття провадження у справі у
частині позовних вимог, що стосуються
визнання недійсним п.п. 3, 3.1 рішення
сесії Трускавецької міської ради від
24.03.2011 року №82 та зобов'язання
розглянути Трускавецькою міською
радою питання щодо затвердження
проекту землеустрою, посилаючись на те,
що дану вимогу не слід розглядати в
порядку цивільного судочинства.

Заслухавши учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Законом
може бути передбачено розгляд інших
справ за правилами цивільного
судочинства.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№8 від 20.05.2013 року «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів» З
аналізу норм статті 26 Закону № 280/97-ВР,
статті 6 Закону України від 9 квітня 1999
року № 586-XIV «Про місцеві державні
адміністрації», частини першої статті
116 Земельного кодексу України від 25
жовтня 2001 року № 2768-III випливає, що
управління та розпорядження державним
і комунальним майном є
організаційно-правовою діяльністю
суб'єктів владних повноважень - органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, які здійснюють її
шляхом прийняття актів з дотриманням
встановленої процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14
Конституції України, статей 177, 181, 324,
глави 30 Цивільного кодексу України від
16 січня 2003 року № 435-IV, статті 148
Господарського кодексу України від 16
січня 2003 року № 436-IV власниками землі є
держава, Автономна Республіка Крим та
територіальні громади. Конституційний
Суд України в Рішенні від 1 квітня 2010
року № 10-рп/2010 у справі за
конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України, пунктів «а», «б», «в», «г»
статті 12 Земельного кодексу України,
пункту 1 частини першої статті 17 КАС
України вирішив, що органи місцевого
самоврядування у земельних відносинах
з громадянами та юридичними особами, в
тому числі щодо вирішення питань
розпорядження, передачі у власність, у
користування земельних ділянок, а
також їх вилучення, виступають
виключно як суб'єкти владних
повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності,
належать до публічно-правових спорів,
на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

З вищенаведеного вбачається, що справу
за позовом ОСОБА_1 до Трускавецької
міської ради про визнання права на
земельну ділянку, визнання недійсним
рішення і зобов'язання вчинити дії слід
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо: справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Заслухавши думку учасників судового
процесу, перевіривши матеріали справи,
суд вбачає підстави для закриття
провадженням справи, у зв'язку з тим що
дану справу не належить розглядати в
порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Трускавецької міської ради про
визнання права на земельну ділянку,
визнання недійсним рішення і
зобов'язання вчинити дії провадженням
закрити.

Роз'яснити позивачу, що з даним позовом
він має право звернутись до суду в
порядку адміністративного
судочинства.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга в п'ятиденний строк з
дня її проголошення.

Суддя: В. І. Марчук