Справа № 154/1945/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Каліщук А.А. Провадження №
22-ц/773/1503/14 Категорія: 81 Доповідач:
Лівандовської-Кочура Т.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого судді -
Лівандовської-Кочури Т.В.

суддів - Веремчук Л.М., Антонюк К.І.

при секретарі -Кирилюку О.О.

з участю:

заявника ОСОБА_1

представника суб'єкта оскарження
ОСОБА_2

представника заінтересованої
особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на протиправні дії відділу
Державної виконавчої служби
Володимир-Волинського міськрайонного
управління юстиції (далі по тексту ВДВС
Володимир-Волинського МУЮ), визнання
незаконним акту опису й арешту майна,
за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1
на ухвалу Володимир-Волинського
міського суду Волинської області від 08
вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Володимир-Волинського
міського суду від 08 вересня 2014 року у
даній справі в задоволенні скарги
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу місцевого суду
скасувати та постановити нову ухвалу,
якою подану ним скаргу задовольнити.

Апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних мотивів.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що на виконанні ВДВС
Володимир-Волинського МУЮ перебуває
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-782/11
виданого Володимир-Волинським судом
про стягнення в солідарному порядку з
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«Надра» 54927 грн. 90 коп. заборгованості
за кредитним договором, 549 грн. 28 коп.
судового збору та 120 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

На підставі вищевказаного виконавчого
листа постановою державного виконавця
від 27.07.2012 року відкрито виконавче
провадження і надано боржнику строк до
04.08.2012 року для виконання рішення в
добровільному порядку.

Так, як рішення суду у вищевказаний
строк боржником виконане не було, 04.03.2014
року державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження.
Зазначеною постановою накладено арешт
на автомобіль ЗАЗ- DAEWOO T13110 (2006), що
належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено
здійснювати його відчуження (а.с. 3).

01.04.2014 року постановою державного
виконавця оголошено розшук
вищевказаного рухомого майна (а.с. 7).

Згідно акту опису й арешту майна від
07.07.2014 року державним виконавцем ВДВС
Володимир-Волинського МУЮ Хмелюком Т.М.
описано та накладено арешт на
автомобіль «ЗАЗ-DAEWOO», Т13110, (2006 року
випуску), чорного кольору, н.з. НОМЕР_1.
Описане майно передано на
відповідальне зберігання представнику
ПАТ КБ «Надра» (а.с. 4-5 зворот).

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу,
порушено їх права чи свободи.

Ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» (далі Закон) визначено, що
державний виконавець здійснює
необхідні заходи щодо своєчасного і в
повному обсязі виконання рішення,
зазначеного в документі на примусове
виконання рішення, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

Стаття 32 Закону визначає види заходів
примусового виконання рішень серед
яких є звернення стягнення на майно
боржника.

Звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилучені та
примусовій реалізації (ч.ч. 1, 2 ст. 52
Закону).

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону про
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин.

Пунктом 4.4.5 Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5
передбачено (далі Інструкція), що у разі
відсутності боржника виконання
рішення може бути проведено без його
участі за участю стягувача або його
представника та двох понятих.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Однак, належних та допустимих доказів
на підтвердження факту протиправності
дій державного виконавця та визнання
акту опису й арешту майна незаконним
суду першої інстанції заявником надано
не було. Факт наявності у боржника
ОСОБА_1 кредитної заборгованості, на
момент опису й арешту майна,
підтверджується судовими рішеннями
Володимир-Волинського міського суду
від 03.06.2014 року, яке 17.07.2014 року залишено
без змін ухвалою апеляційного суду
Волинської області та довідкою ПАТ КБ
«Надра» №02-01/1018 від 01.07.2014 року.

Та обставина, що опис майна був
проведений за відсутності боржника, не
є підставою для визнання таких дій
неправомірними та спростовується
вищенаведеними положеннями
Інструкції, якими не передбачено
вчинення такої процесуальної дії за
обов'язковою участю боржника.

Відтак, будь-яких неправомірних дій
державного виконавця при проведенні
виконавчих дій щодо опису та арешту
майна боржника, не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що державний виконавець діяв в
порядку, передбаченому Законом, а тому
суд першої інстанції, з'ясувавши всі
обставини справи та давши їм правильну
юридичну оцінку, прийшов до
правильного висновку про відмову
заявнику в задоволенні його скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
оскаржувана ухвала суду постановлена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, підстав для її
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського
суду Волинської області від 08 вересня
2014 року у даній справі залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді