Справа № 161/8956/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Крупінська С.С Провадження
№ 22-ц/773/1541/14 Категорія: 20 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Мудренко Л. І.,

суддів - Осіпука В.В., Матвійчук Л.В.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача -
Фаловського С.П., Селітреннікова М.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЛО" про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди за апеляційною скаргою
позивача ОСОБА_1 та його представника
ОСОБА_2 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 02 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

5 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з даним позовом до відповідача.

Позов мотивовано тим, що 19.06.2013 року в
магазині "Алло" по вул. Л. Українки, 28 в м.
Луцьку він придбав мобільний телефон
Нокія 920 вартістю 4 899 грн. Через деякий
час телефон став самовільно
вимикатись, у зв'язку з чим звернувся до
продавця з вимогою обміну товару або
повернення коштів, однак в цьому йому
було відмовлено, а тому 30.09.2013 року
телефон ним було направлено в
сервісний центр на ремонт, який йому
повернуто 15.10.2013 року. Оскільки
телефон і в подальшому працював
некоректно, 07.11.2013 року він повторно
звернувся до продавця з приводу
несправності телефону та повернення
йому коштів за несправний телефон.
Після звернення з повторною заявою про
повернення коштів у зв'язку з
несправністю телефону 11.01.2014 року кошти
йому було повернуто. Позивач, уточнивши
позовні вимоги, вважає, що відповідач
зобов'язаний сплатити йому проценти за
незаконне користування чужими коштами
впродовж 57 днів в розмірі 2792 грн. 43 коп.
та завдану моральну шкоду в сумі 1500 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 02вересня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 подали апеляційну
скаргу, в якій просять вказане рішення
суду скасувати у зв'язку з порушенням
судом норм матеріального і
процесуального права, невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам
справи та ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 підтримали
апеляційну скаргу та просили її
задовольнити.

Представники відповідача Фаловський
С.П. та Селітренніков М.О. апеляційну
скаргу не визнали та просили її
відхилити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, перевіривши доводи апеляційної
скарги, законність і обґрунтованість
рішення суду, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційну скаргу
позивача слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1. ст. 6, ч. 1. ст. 7
Закону України "Про захист прав
споживачів" продавець (виробник,
виконавець) зобов'язаний передати
споживачеві продукцію належної якості,
а також надати інформацію про цю
продукцію. Виробник (виконавець)
забезпечує належну роботу
(застосування, використання) продукції,
в тому числі комплектуючих виробів,
протягом гарантійного строку,
встановленого нормативно-правовими
актами, нормативними документами чи
договором.

Стаття 8 Закону визначає, що у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку недоліків
споживач, в порядку та у строки, що
встановлені законодавством, має право
вимагати: 1) пропорційного зменшення
ціни; 2) безоплатного усунення
недоліків товару в розумний строк; 3)
відшкодування витрат на усунення
недоліків товару; а у разі виявлення
протягом встановленого гарантійного
строку істотних недоліків, які виникли
з вини виробника товару (продавця,
виконавця), або фальсифікації товару,
підтверджених за необхідності
висновком експертизи, споживач, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством і на підставі
обов'язкових для сторін правил чи
договору, має право за своїм вибором
вимагати від продавця або виробника: 1)
розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми; 2)
вимагати заміни товару на такий же
товар або на аналогічний, з числа
наявних у продавця (виробника), товар.

Відповідно до ст. 1 цього ж Закону
недоліком є будь-яка невідповідність
продукції вимогам нормативно-правових
актів і нормативних документів, умовам
договорів або вимогам, що
пред'являються до неї, а також
інформації про продукцію, наданій
виробником (виконавцем, продавцем), а
істотним недоліком є недолік, який
робить неможливим чи недопустимим
використання товару відповідно до його
цільового призначення, виник з вини
виробника (продавця, виконавця), після
його усунення проявляється знову з
незалежних від споживача причин і при
цьому наділений хоча б однією з
нижченаведених ознак: а) він взагалі не
може бути усунутий; б) його усунення
потребує понад чотирнадцять
календарних днів; в) він робить товар
суттєво іншим, ніж передбачено
договором.

Згідно ч. 5, 7 ст. 8 Закону України "Про
захист прав споживачів" продавець,
виробник (підприємство, що задовольняє
вимоги споживача, встановлені частиною
першою цієї статті) зобов'язані
прийняти товар неналежної якості у
споживача і задовольнити його вимоги.
При розірванні договору розрахунки із
споживачем у разі підвищення ціни на
товар провадяться виходячи з його
вартості на час пред'явлення
відповідної вимоги, а в разі зниження
ціни - виходячи з вартості товару на час
купівлі. Гроші, сплачені за товар,
повертаються споживачеві у день
розірвання договору, а в разі
неможливості повернути гроші у день
розірвання договору - в інший строк за
домовленістю сторін, але не пізніше ніж
протягом семи днів.

Судом першої інстанції встановлено і
це підтверджується матеріалами справи,
що 19 червня 2013 року в магазині "Алло" по
вул. Л. Українки, 58 в м. Луцьку позивач
ОСОБА_1 придбав телефон марки Нокіа 920
вартістю 4899 грн. (а.с. 7).

Після придбання під час користування
телефоном у період гарантійного
терміну позивач виявив, що телефон
самовільно виключається, у зв'язку з
чим 30.09.2013 року телефон був зданий ним у
сервісний центр для встановлення
причини поломки.

Відповідно до довідки від 06.11.2013 року
сервісного центру "Робим Гуд" 30 вересня
2013 року в сервісний центр на
гарантійний ремонт був зданий апарат
марки Нокіа 920 s/n НОМЕР_1, апарат
перенаправлено в сервісний центр
вищого рівня в м. Київ, апарат виданий
15.10.2013 року у технічно справному стані,
04.11.2013 року в сервісний центр було
повторно здано апарат марки Нокіа 920 s/n
НОМЕР_1 (а.с. 4).

Як зазначав позивач, оскільки
сервісним центром не було усунуто
недоліки товару, то 07.11.2013 року він
звернувся в магазин за поверненням
коштів, що підтверджується його заявою
(а.с. 5). Того ж 07.11.2013 року було складено
акт приймання товару (а.с. 6).

Суд першої інстанції підставно прийшов
до висновку, що заява ОСОБА_1 від 07.11.2013
року про повернення коштів була
передчасною, так як споживач
відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
"Про захист прав споживачів" у разі
виявлення протягом встановленого
гарантійного строку недоліків, в
порядку та у строки, що встановлені
законодавством, має право вимагати:
пропорційного зменшення ціни;
безоплатного усунення недоліків
товару в розумний строк; відшкодування
витрат на усунення недоліків товару.

Довідкою сервісного центру від 06.11.2013
року підтверджено відсутність у товарі
недоліку. Враховуючи визначення
істотного недоліку згідно із Законом
"Про захист прав споживачів" і який
станом на 07.11.2013 року не встановлений,
то правові підстави на дату подання
заяви про повернення коштів у вигляді
розірвання договору купівлі-продажу
були відсутні.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 його вимоги
задоволено та повернуто вартість
товару за його проханням 11.01.2014 року
(а.с. 10). Отже, договір купівлі-продажу
було розірвано 11.01.2014 року, в результаті
чого покупець повернув, а продавець
прийняв товар, повернувши при цьому
покупцеві сплачені ним кошти за товар
при його купівлі.

Вимоги позивача про стягнення
процентів за незаконне користування
чужими коштами мотивовані тим, що
відповідач тривалий час із 15 листопада
2013 року по 11 січня 2014 року не повертав
коштів після подання ним заяви 7
листопада 2013 року про повернення
коштів з посиланням на положення
Закону "Про захист прав споживачів"
щодо сплати неустойки за порушення
строків гарантійного ремонту та
порушення строків заміни товару в
розмірі одного відсотка вартості
товару за кожний день затримки,
застосувавши аналогію закону.

Суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, з яким
погоджується і суд апеляційної
інстанції, що у вимозі позивача про
стягнення процентів за незаконне
користування чужими коштами слід
відмовити за безпідставністю, оскільки
розірвання договору купівлі-продажу
має наслідки повернення продавцем
сплаченої за товар суми, а покупцем -
товару, то вимога про стягнення
неустойки за порушення строку
гарантійного ремонту задоволенню не
підлягає.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995
року № 4 обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Відповідно до ст. 711 ЦК України шкода,
завдана майну покупця, та шкода,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю у зв'язку з
придбанням товару, що має недолік,
відшкодовується відповідно до
положень глави 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої
внаслідок недоліків товарів,
передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК.

Діючою редакцією статті 4 Закону
України "Про захист прав споживачів"
передбачено право споживачів на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок недоліків
продукції (дефекту в продукції),
відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за шкоду, завдану
внаслідок дефекту в продукції"
визначено поняття шкоди як завдані
внаслідок дефекту в продукції
каліцтво, інше ушкодження здоров'я або
смерть особи, пошкодження або знищення
будь-якого об'єкта права власності, за
винятком самої продукції, що має
дефект.

Відповідно до ст. 6 цього ж Закону
потерпілий повинен довести: 1)
наявність шкоди; 2) наявність дефекту в
продукції; 3) наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
дефектом в продукції та шкодою.

Отже, виходячи із указаних норм, у
спорах про захист прав споживачів
діюче цивільне законодавство
передбачає відшкодування моральної
шкоди у тих випадках, якщо така завдана
майну споживача або шкода завдана
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Оскільки позивач не надав суду доказів
на підтвердження обставин, з якими
закон пов'язує його право на
відшкодування моральної шкоди, то суд
правильно відмовив в задоволенні
позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої
інстанції постановив оскаржуване
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його зміни чи скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та
його представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 02 вересня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: