Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2014 р. Дніпровський
районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Бірса О.В.

при секретарі
Гаєвському О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві заяву
Публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» про видачу дубліката
виконавчого листа, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла заява Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про видачу дубліката виконавчого листа
№ 6-1015/09 виданого Дніпровським районним
судом м. Києва на підставі рішення
постійно діючого третейського суду при
Асоціації українських банків від 03.07.2009
р. у справі за позовом заявника до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
договором кредиту в сумі 320932,00 грн. та
третейський збір в сумі 3609,32 грн.

Заява мотивована тим, що виконавчий
лист був пред»явлений до виконання до
відділу державної виконавчої служби
першого відлілу ДВС Тернопільського
МУЮ, однак при пересилці оригінал
виконавчого листа було втрачено.

В судове засідання сторони за
заінтересовані особи не з'явилися,
однак суд виходячи з положень ч. 2 ст. 370
ЦПК України, вважає за можливе
розглянути заяву заявника у їх
відсутність.

Як убачається з матеріалів справи,
ухвалою Дніпровського районного суду
м. Києва від 26.11.2009 року постановлено
видати виконавчий лист на підставі
рішення Постійно діючого третейського
суду при Асоціації українських банків
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
за кредитним договором.

26.11.2009 року судом видано виконавчий
лист, який було пред'явлено до
виконання стягувачем до першого
відлілу ДВС Тернопільського МУЮ.

11.02.2010 року державним виконавцем
першого відлілу ДВС Тернопільського
МУЮ відкрито виконавче провадження.

Звертаючись до суду з заявою про видачу
дубліката виконавчого листа стягувач
вказував, що останній було втрачено ДВС
Тернопільського МУЮ.

Частиною 1 ст. 370 ЦПК України
передбачено, що замість втраченого
оригіналу виконавчого листа або
судового наказу суд, який видав
виконавчий лист або судовий наказ, має
право за заявою стягувача або
поданням державного виконавця видати
його дублікат.

З положень ст. 60 ЦПК України слідує, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Однак, заявником, у супереч положень ст.
ст. 58-59 ЦПК України, жодних доказів, які
б давали підстави для висновку про
втрату виконавчого листа, а з наданих
до заяви копії постанови державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження, не можливо дійти висновку
про втрату виконавчого листа, у зв'язку
з чим послання заявника на той факт, що
виконавчий документ, був втрачений при
пересилці свого підтвердження не
знаходить, у зв'язку з чим у задоволенні
заяви слід відмовити.

При цьому, слід зазначити, що стягувач,
за наявності у нього належних та
достовірних даних про втрату
виконавчого листа не позбавлений
можливості повторно звернутись до суду
з заявою про видачу дублікату
виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст.
370 ЦПК України, Законом України "Про
виконавче провадження" суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
про видачу дубліката виконавчого листа
- відмовити.

До суду може бути подана апеляційна
скарга на ухвалу суду протягом п'яти
днів з дня її проголошення, а особами,
які не були присутні при її оголошенні
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
О.В. Бірса