РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/11455/14-ц

пр. № 2/759/4319/14

30 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А.

при секретарях Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Відділ у справах громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб
Святошинського РУГУ МВС України в м.
Києві про визнання осіб таким, що
втратили право користування житловим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в
якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3
такими, що втратили право користування
квартирою за адресою: АДРЕСА_1. Свої
вимоги обґрунтовуючи тим, що у 1963 році
на підставі ордеру, виданого
Виконавчим комітетом Кївської міської
ради за № 96453 від 05.07.1963 року, вона та
члени її сім'ї - чоловік ОСОБА_4 та син
ОСОБА_5 заселилися в спірну квартиру та
були в ній зареєстровані. У 1987 році у
вказаній квартирі була зареєстрована
дружина сина - ОСОБА_2 (відповідач-1), а в
1991 році - онук ОСОБА_3 (відповідач-2).
Проте, згідно рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 10.12.2004 року
шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було
розірвано, після чого відповідачі
виселилися зі спірної квартири та
жодного разу там не з'являлися,
комунальні платежі не сплачують, коли
при їх реєстрації вона має сплачувати
за комунальні послуги в більшому
розмірі. На підставі вказаного
позивачка просить суд вирішити
позитивним чином її позов.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала, просила
його задовольнити у повному обсязі.
Додатково суду пояснила, що вона є
онукою позивачки, бо ОСОБА_5, її батько,
був одружений двічі, а вона є донькою
від першого шлюбу. Спірна квартира не
приватизована, відповідачі ніколи
взагалі не проживали в ній, оскільки
фактично жили в приватному будинку,
який належав чоловікові позивачки,
тобто дідусеві, проте були
зареєстровані в спірній квартирі у
м.Києві для зручності. У 2004 році
відповідачі виїхали з будинку дідуся,
але куди не повідомили. Особисті речі
відповідачів у спірній квартирі
відсутні, комунальні послуги
оплачувала лише позивачка, а тепер вже
вона.

Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи повідомлені, у розумінні статті
74 ЦПК України, належним чином, зокрема
через направлення судових повісток, за
зареєстрованим їх місцем проживання,
як це передбачено нормами цивільного
процесуального кодексу України, а тому
суд вважає за можливе слухати справу у
їх відсутність за наявними у справі
доказами, ухваливши по справі за згодою
представника позивача відповідно до
ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення.

Третя особа у судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлена належним чином,
письмово просила розглядати справу у
її відсутність, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе слухати справу без
участі третьої особи за наявними у
справі доказами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, свідків, вивчивши та
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Згідно Ордера на жиле приміщення № 96453
від 05.07.1963 року, спірну квартиру АДРЕСА_1
було надано ОСОБА_1 на сім'ю, яка
складається з трьох осіб: ОСОБА_1,
ОСОБА_4 (чоловік) та ОСОБА_5 (син).

Згідно Свідоцтва про смерть Серія
НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до Свідоцтва про смерть
Серія НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із довідки № 1329 від 05 липня 2014 року КП
"Дирекція з утримання та
обслуговування житлового фонду
Святошинського району м. Києва"
вбачається, що квартира АДРЕСА_1 не
приватизована, в ній зареєстровані:
ОСОБА_1 (власник особового рахунку) з
01.10.1963 року, ОСОБА_2 (дружина сина) з
16.05.1987 року, ОСОБА_3 (онук) з 13.03.1991 року.

Позивачка є інвалідом 1-ї групи,
потребує постійного догляду, що
підтверджується відповідним
посвідченням та довідкою, які
міститься в матеріалах справи,
заборгованості станом на 01.06.2014 року по
квартирній платі та комунальним
послугам немає, що також
підтверджується довідкою Філії № 813
від 05.07.2014 року за № 78.

Встановлено і те, що раніше між ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 було
укладено шлюб, від якого у них 1991 року
народився син ОСОБА_3. Вказаний шлюб в
подальшому було розірвано, згідно
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 10.12.2004 року.

Із
актів від 03.03.2014 року, 05.05.2014 року та
04.07.2014 року складених КП РЕО-9
вбачається, що відповідачі дійсно не
проживають у квартирі АДРЕСА_1 з кінця
2004 року, їх особистих речей не виявлено.

Допитані у судоввому засіданні свідки
під присягою засвідчили, зокрема
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які є
сусідами по квартирі позивачки, що в
спірній квартирі позивачки окрім неї
нехто не проживає, відповідачі там
ніколи і не проживали та майже ніколи і
не з"являлися, їх особисті речі в ній
відсутні, де вони живуть їм не відомо.
Пояснили і те, що позивачка ОСОБА_1 дуже
старенька та дуже погано себе почуває,
прикована до ліжка, сама не
пересувається, на вулицю не виходить,
потребує постійного догляду, а тому
вони як сусіди постійно їй допомагають
та навідують, жодного разу, а ні
колишньої невістки, а ні онука у неї не
бачили, лише онучку, яка в даному суді є
її представником та соціальних
працівників, які доглядали за ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які є
соціальними працівниками благодійного
фонду "Хесед", під присягою засвідчили,
що знають позивачку по своїй роботі,
оскільки здійснювали за нею
круглосуточний догляд, а тому знають,
що вона знаходиться в тяжкому стані, бо
прикута до ліжка, потребує постійного
догляду, проживає сама у вказаній
квартирі, ніхто до неї, окрім онуки
(представника позивача) не приходив,
сторонніх речей у квартирі не має, сама
ОСОБА_1 навіть ніколи і не згадувала та
не розповідала їм про те, що в неї є ще
онук та колишня невістка, хоча вони з 2006
року постійно за нею доглядають:
прибирають в квартирі, готують істи,
перуть, миють та годують ОСОБА_1,
ночують у неї, купують продукти
харчування, ліки, тощо, а саме ОСОБА_12 з
2006 року по серпень 2013 року, а ОСОБА_11 з
серпня 2013 року по вересень 2014 рік, зараз
опікою ОСОБА_1 займається її онука, яка
представляє її інтереси в даному суді.

Так, у судовому засідані встановлено,
що відповідачі у спірній квартирі
добровільно не проживають більше, а
ніж пів року, нею не цікавляться, за
житлово-комунальні послуги не
сплачують, їх особисті речі в ній
відсутні.

Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР
право користування житловою площею за
наймачем зберігається протягом шести
місяців. Якщо особа відсутня по місцю
реєстрації без поважних причин більше
вказаного терміну, вона може бути
визнана судом такою, що втратила
користування жилим приміщенням.

Отже, з огляду на вище викладене, вимога
позивачки щодо визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3
такими, що втратили право на
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 71, 72 ЖК Української РСР, ст.ст. 3, 11,
57-61, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 294 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Відділ у справах громадянства,
міграції та реєстрації фізичних осіб
Святошинського РУГУ МВС України в
м.Києві про визнання осіб таким, що
втратили право користування житловим
приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що
втратили право на користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили
відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Суддя