Справа № 1313/3700/12
Головуючий у 1 інстанції: Березюк Г.М.
Провадження № 22-ц/783/5615/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря -
Ясиновської Я.М.,

з участю: представника позивача -
Партики Р.М.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» на ухвалу
Миколаївського районного суду
Львівської області від 25 червня 2014 року
у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_4 про
виселення з житлового приміщення,
зняття з реєстраційного обліку,-

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою Миколаївського районного суду
Львівської області від 25.06.2014 року
зупинено провадження у даній справі до
набрання законної сили рішенням суду у
цивільній справі №447/772/14-ц за позовом
ОСОБА_4 до ПАТ «Державний ощадний банк
України», ОСОБА_5 про визнання
правочину недійсним.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі ТВБВ
№10013/081 філії Львівського обласного
управління, просить її скасувати з
підстав порушення норм процесуального
права та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що
договір іпотеки №4778 від 12.09.2008 року,
який оспорює ОСОБА_4 у справі №447/772/14-ц ,
не є підставою позову у даній справі,
тому рішення суду, ухвалене у справі за
позовом ОСОБА_4 про визнання договору
іпотеки недійсним, не матиме жодного
значення для правильного вирішення
даної справи, оскільки банк звернувся з
вимогою про виселення ОСОБА_4 на
підставі вже ухваленого рішення суду,
яке набрало законної сили, про
звернення стягнення на предмет
іпотеки. Окрім того, вказує, що набуття
ОСОБА_4 за рішенням суду права
власності на 1/2 частину предмета
іпотеки, не є перешкодою для звернення
стягнення на нього, оскільки
відповідно до ст. 23 Закону України «Про
іпотеку», у разі переходу права
власності на предмет іпотеки від
іпотекодавця до іншої особи, в тому
числі в порядку спадкування чи
правонаступництва, іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторони позивача в підтримання
апеляційної скарги, заперечення
сторони відповідача, перевіривши
матеріали справи, законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Зупиняючи провадження у даній справі,
суд першої інстанції виходив із того,
що її розгляд неможливий до вирішення
цивільної справи за позовом ОСОБА_4 про
визнання договору іпотеки недійсним.

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна, оскільки він
суперечить нормам процесуального
права.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК
України, суд зобов»язаний зупинити
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду
України у своїй постанові №2 від 12.06.2009
року «Про застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» (п.33), така підстава для
зупинення провадження у справі
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи те, що предметом даної
справи є виселення відповідача ОСОБА_4
з будинку, який є предметом іпотеки, з
тих підстав, що за рішенням суду було
звернуто стягнення на цей будинок в
рахунок погашення заборгованості
позичальника та іпотекодавця - ОСОБА_5
за кредитним договором, тому
встановлення рішенням суду в іншій
справі обставин щодо недійсності
договору іпотеки не матиме правового
значення для вирішення даної справи
без перегляду рішення суду, яким було
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
у зв»язку з нововиявленими
обставинами.

Таким чином, суд першої інстанції
допустив порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення даного
питання, а тому оскаржувану ухвалу слід
скасувати на підставі п.4 ч.1 ст.311 ЦПК
України з передачею справи до суду
першої інстанції для продовження її
розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.4, 313, 315, 317, 319,
324 ЦПК України, колегія суддів

у х в
а л и л а:

апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду
Львівської області від 25 червня 2014 року
скасувати, справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
_____________ Бойко С.М.

Судді:
_____________ Береза В.І.

_____________ Штефаніца Ю.Г.