Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2014 Справа №607/8846/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Дзюбича В.Л.

з участю секретаря судового засідання
Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
надання дозволу на виготовлення
проїзного документа для
неповнолітньої дитини та виїзд за
кордон без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із
позовом до ОСОБА_2 про надання разового
дозволу на виготовлення проїзного
документа для неповнолітньої дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та виїзд
останнього за кордон без згоди батька -
відповідача ОСОБА_2 на період з 15 липня
2014 року по 30 серпня 2014 року в країни
Шенгентської зони (Польщу, Німеччину,
Чехію, Австрію, Італію) з метою
оздоровлення, розширення світогляду та
інтелектуального розвитку, у супроводі
матері або інших повнолітніх осіб
(родичів, вчителів, викладачів, тощо).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що від шлюбу із відповідачем, який
на даний час розірвано, у них народився
син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває
на її утриманні та вихованні. Із часу
розірвання шлюбу, відповідач участі у
вихованні сина не бере, розвитком
дитини не цікавиться, матеріальної
допомоги на його утримання не надає. З
метою оздоровлення, розширення
світогляду та інтелектуального
розвитку дитини вона має намір
забезпечити сину поїздку за кордон,
проте відповідач безпідставно
відмовляється надати дозвіл на виїзд
дитини за кордон та виготовити
нотаріально засвідчене клопотання для
оформлення закордонного паспорта чи
проїзного документа дитини.

У судове засідання позивач не
з»явилася, проте подала заяву про
підтримання позовних вимог з
клопотанням про розгляд справи у її
відсутності, заперечивши з приводу
заочного розгляду справи.

Про час і місце розгляду справи та
виклик до суду відповідача
повідомлено, в порядку ч.9 ст.74 ЦПК
України, шляхом публікування
оголошення в газеті «Свобода» №48 від
18.06.2014 року, однак відповідач в судове
засідання не з"явився з невідомої суду
причини.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази,
суд встановив наступні обставини
справи.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який 17.04.1998 р.
розірвано та присвоєно ОСОБА_1 прізвище
«ОСОБА_1», що стверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1
виданим 17.04.1998р. Відділом РАГСу
Тернопільської міської ради
Тернопільської області, актовий запис
№245.

Згідно Свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2 виданим 14.11.1997 року відділом
РАГСу Тернопільської міської ради,
актовий запис № 2219, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
народився ОСОБА_3 і його батьками є
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

19.04.2003 р. ОСОБА_1 зареєструвала шлюбі із
ОСОБА_7 та змінила прізвище з «ОСОБА_1»
на «ОСОБА_1», що стверджується
свідоцтвом про одруження виданим 19.04.2003
року Відділом реєстрації актів
громадянського стану Тернопільського
міського управління юстиції, актовий
запис №372.

Судом встановлено, що позивач
зверталася до відповідача ОСОБА_2 з
метою отримання від нього нотаріально
посвідчений дозвіл (згоду) на
оформлення проїзного документа на
право виїзду їх сина за кордон, однак
відповідач безпідставно не відповідає
на її звернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України,
фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
та в їхньому супроводі або в супроводі
осіб, які уповноважені ними.

Згідно із ст. 2 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
документами, що дають право на виїзд з
України та посвідчують особу
громадянина України під час
перебування за її межами, є паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон, проїзний документ дитини.

У відповідності до вимог ст. 4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України»,
оформлення проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).
За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина за
кордон може бути дозволено на підставі
рішення суду.

Проїзний документ на дитину
оформляється на термін три роки або до
досягнення нею 18 -річного віку.

Пунктом 18 Правил оформлення та видачі
паспортів громадянину України для
виїзду за кордон та проїздних
документів дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 231 від 31.03.1995 року передбачено, що
оформлення паспорта/проїзного
документа здійснюється на підставі
заяви батьків (законних представників
батьків чи дітей), а у разі, коли батьки
не перебувають у шлюбі між собою, - того
з них, з ким проживає дитина,
справжність підпису яких засвідчено
нотаріально. За наявності заперечень
одного з батьків документ може бути
оформлено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України,
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Судом встановлено, що неповнолітній
ОСОБА_3 знаходиться на повному
утриманні матері. Батько ОСОБА_2 сином
не цікавиться, самоусунувся від
виконання батьківського обов'язку щодо
утримання та виховання сина та своїми
діями перешкоджає можливості його
належного розвитку та відпочинку.

У відповідності до ст.9 Конвенції про
права дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1989 року,
держави-учасниці поважають право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Також в ст.3 вказаної Конвенції
передбачено, що в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що ненадання відповідачем
ОСОБА_2 згоди на оформлення проїзного
документа дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
шкодить інтересам дитини і не сприяє її
всебічному, гармонійному духовному,
моральному розвитку.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215, 224, 226 ЦПК
України,ст.ст.3, 9 Конвенції про права
дитини, прийнятої Генеральною
асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону
України „Про охорону дитинства", ст.313
ЦК України, ст. 154 СК України, ст. 4 Закону
України "Про порядок виїзду з України
та в"їзду в Україну громадян України", п.
16 "Правил оформлення і видачі паспортів
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзних документів дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення",
суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на оформлення проїзного
документу дитини для виїзду за кордон
на ім»я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди
батька.

Надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у Федеративну Республіку
Німеччини на період з 15.07.2014р. по
30.08.2014р. без згоди батька - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1) в користь
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2; АДРЕСА_2) судовий
збір в сумі 243.60 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий суддя
Дзюбич В.Л.