< > ОСОБА_1 Публічне акціонерне
товариство "Імексбанк" < третя особа >
Дарницький районний суд міста Києва м.
ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва ЛЕОНТЮК Л.К.,
перевіривши дотримання вимог ст. ст.
118-121 ЦПК України у справі за позовом
ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного
Товариства "Імексбанк" про захист прав
споживача, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_3 звернувся
в інтересах свого довірителя ОСОБА_1 до
суду з позовом до Публічного
Акціонерного Товариства "Імексбанк"
про захист прав споживача.

Зазначена позовна заява підлягає
залишенню без руху, оскільки подана з
порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а
саме до позовної заяви не додано
документу, що підтверджує сплату
судового збору у встановлених чинним
законодавством розмірах.

Так, у позовній заяві позивач
посилається на положення ч. 3 ст. 22
Закону України «Про захист прав
споживачів», згідно якого споживачі
звільняються від сплати державного
мита за позовами, що пов'язані з
порушенням їх прав.

Разом з тим, посилання позивача на
те, що правовідносини між сторонами
виникли на підставі Закону України
«Про захист прав споживачів» є
безпідставними. Дані правовідносини,
які випливають з депозитного договору,
не є предметом регулювання Закону
України «Про захист прав споживачів», а
врегульовані § 3 «Банківський вклад»
глави 71 Цивільного кодексу України та
Законом України «Про банки та
банківську діяльність». Зокрема ст. 1058
ЦК України визначено, що за договором
банківського вкладу (депозиту) одна
сторона (банк), що прийняла від другої
сторони (вкладника) грошову суму
(вклад), що надійшла, зобов'язується
виплачувати вкладникові таку суму та
проценти на неї на умовах та в порядку,
встановлених договором.

Тобто, банківський вклад не є ані
роботою (діяльністю виконавця,
результатом якої є виготовлення товару
або зміна його властивостей за
індивідуальним замовленням споживача
для задоволення його особистих потреб),
ані продажем товару (продукції) у сенсі
положень, визначених Законом України
«Про захист прав споживачів».

Банк при позичанні коштів у
вкладника, для їх розміщення у якості
банківського вкладу, не отримує жодної
винагороди за користування такими
коштами, а навпаки, сплачує проценти
(дохід вкладника) за період їх
використання. Кошти вкладу(депозиту) аж
ніяк не можуть розглядатися як
«вартість робіт (послуг)» та/або
«загальна вартість замовлення», а
договір про банківський вклад (депозит)
не містить понять «вартість робіт
(послуг)» та/або «загальна вартість
замовлення» у сенсі положень ст. 10
Закону України «Про захист прав
споживачів».

Відтак, виходячи із змісту
позовної заяви вбачається, що спір між
сторонами виник саме на підставі
договірних відносин, які регулюються
Цивільним кодексом України, а не
Законом України «Про захист прав
споживачів».

Крім того відповідно до ст. 110 ЦПК
позови про захист прав споживачів
можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору.

Суд звертає увагу, що в разі
усунення недоліків посилання позивача
на Закону України «Про захист прав
споживачів» будуть безпідставними. А
тому підсудність вищевказаної справи
відповідно до вимог ч. 2 ст. 109 ЦПК
України позови до юридичних осіб
пред'являються в суд за їхнім
місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» розмір
ставки судового збору із позовних заяв,
які подаються до суду, майнового
характеру становить 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна
заява, подана без дотримання вимог,
викладених у статтях 119-121 ЦПК України,
підлягає залишенню без руху з наданням
строку для усунення недоліків, який не
може перевищувати п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 118,121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до
Публічного Акціонерного Товариства
"Імексбанк" про захист прав споживача -
залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність
виправити зазначені недоліки заяви у
строк, який не може перевищувати 5 днів
з дня отримання ухвали.

Після усунення недоліків підсудність
вищевказаної справи відповідно до
вимог ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їхнім місцезнаходженням.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
Л.К. ЛЕОНТЮК