Справа № 296/3777/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"13" жовтня 2014 р.

м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді - Шалоти
К.В.,

за участю: секретаря судового
засідання Давиденко В.В.,

представника позивача -
ОСОБА_1,

розглянувши y відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування квартирою, -

В С Т А Н
О В И В :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 як опікун
неповнолітньої ОСОБА_2 звернулася до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, в
якому просила встановити порядок
користування квартирою АДРЕСА_1,
виділивши в ОСОБА_2 кімнату, площею 17,5
кв.м. з балконом, площею 0,86 кв.м., а
ОСОБА_3 кімнату, площею 13,9 кв.м. Коридор,
кухню, ванну кімнату та вбиральню
залишити у спільному користуванні
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Позовні вимоги мотивувалися тим, що
сторони є співвласниками квартири
АДРЕСА_1 в рівних долях, однак позивач
ОСОБА_2 з 2005 року у вказаній квартирі не
проживає, оскільки відповідач чинить
перешкоди в користуванні спірним
житлом, у зв'язку з чим просила в
судовому порядку встановити порядок
спільного користування квартирою.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні позов підтримали у
повному обсязі, пояснили, що на даний
час позивач проживає разом з бабою
ОСОБА_1, однак як співвласник спірної
квартири має намір проживати в ній у
зв'язку з чим просили встановити
порядок користування квартирою, проти
заочного розгляду справи не
заперечували.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, судові повістки, направлені
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення за адресою
реєстрації відповідача повернені до
суду відділенням поштового зв'язку з
відміткою «за закінченням терміну
зберігання».

Враховуючи вищевикладене, у
відповідності до ч. 4 ст.169, ст. 224 ЦПК
України, беручи до уваги наявні у
справі дані про права та
взаємовідносини сторін, суд ухвалив
провести заочний розгляд справи за
наявними в матеріалах справи
документами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з огляду на наступне.

З наявного в матеріалах справи
свідоцтва про право власності №49876 від
05.10.2005 року, вбачається, що власниками
квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
рівних долях (а.с. 3).

Відповідно до інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області №27909658
від 10.10.2014 квартира АДРЕСА_1, що
складається з 2-х житлових кімнат та
службових приміщень, належить на праві
приватної спільної часткової
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 частки
власності в кожного (а.с. 30).

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно).

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено,
що власність двох або більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього,
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спірним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

З роз'яснень, викладених у п. 14
постанови Пленуму Верховного суду
України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову
практику у справах за позовами про
захист приватної власності"
вбачається, що квартира, яка є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника
(учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщенням квартири,
якщо про це заявлено позов.

За положенням ст.ст. 317, 319 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Цими правами власник
розпоряджається на власний розсуд.
Усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Виходячи з цих положень, порядок
користування жилими приміщеннями у
квартирі, яка належить на праві
власності кільком особам, може бути
встановлений у випадку, коли такі
приміщення за розміром відповідають
часткам цих осіб у квартирі.

Відповідно до технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_1, остання складається
із двох кімнат загальною житловою
площею 31,4 кв.м., а саме: кімнати №5 -
площею 17,5 кв.м. з прилеглим балконом -
площею 0,86 кв.м., кімнати №6 - площею 13,9
кв.м., коридору - площею 4,4 кв.м., кухні -
площею 5,5 кв.м., ванної кімнати - площею
2,3 кв.м. та вбиральні - площею 1,2 кв.м. (а.с.
7-8).

У даному випадку, на кожного
співвласника квартири відповідно до
його частки в ідеалі припадає по 13,5
кв.м. житлової площі (31,4 : 2 = 15,7 кв.м.).

В судовому засіданні представник
позивача вказувала на те, що відповідач
ОСОБА_3 на даний час фактично
користується ізольованою кімнатою №6 -
площею 13,9 кв.м.

З огляду на те, що на час розгляду
справи спір між сторонами не
врегульовано, суд вважає, що
запропонований позивачем варіант
встановлення порядку користування
квартири щодо виділення у користування
ОСОБА_2 житлової кімнати № 5 - площею 17,5
кв.м. з прилеглим балконом - площею 0,86
кв.м., а відповідачу ОСОБА_3 кімнату №6 -
площею 13,9 кв.м. відповідає порядку
користування квартирою, що фактично
склався з боку відповідача та не буде
порушувати права власності жодної зі
сторін, оскільки відхід від належних
сторонам ідеальних часток на житлову
площу є незначним.

При цьому, службові приміщення у
спірній квартирі: коридор - площею 4,4
кв.м., кухню - площею 5,5 кв.м., ванну
кімнату - площею 2,3 кв.м. та вбиральню -
площею 1,2 кв.м. підлягають залишенню у
спільному користуванні співвласників.

Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, а тому з відповідача на
користь позивача підлягають стягненню
судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 -
215, 224 - 226 Цивільного процесуального
кодексу України, суд -

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
квартирою - задольнити.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши в
користування ОСОБА_2 житлову кімнату №5
- площею 17,5 кв.м. з прилеглим балконом -
площею 0,86 кв.м., а ОСОБА_3 житлову
кімнату №6 - площею 13,9 кв.м.

Коридор - площею 4,4 кв.м., кухню - площею
5,5 кв.м., ванну кімнату - площею 2,3 кв.м. та
вбиральню - площею 1,2 кв.м. залишити у
спільному користуванні ОСОБА_2 та
ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Житомирської області через
Корольовський районний суд м.Житомира
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
К. В. Шалота