Провадження № 2/127/4084/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.09.2014 року Вінницький
міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді
Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника позивача
Фогель Т.В.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Регіон-Інформ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за
участю третьої особи без самостійних
вимог щодо предмету спору приватного
акціонерного товариства «Українська
пожежно-страхова компанія» про
стягнення матеріальної шкоди, завданої
внаслідок вчинення
дорожньо-транспортної пригоди
джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ «Телерадіокомпанія
«Регіон-Інформ» звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю третьої особи без
самостійних вимог щодо предмету спору
ПрАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» про стягнення матеріальної
шкоди, завданої внаслідок вчинення
дорожньо-транспортної пригоди
джерелом підвищеної небезпеки, який в
процесі судового розгляду зменшив,
мотивуючи свої вимоги тим, що 23.12.2013
року, близько 23 год., на перехресті
вулиць Воїнів-Інтернаціоналістів та
Хмельницького шосе в м. Вінниці сталась
дорожньо-транспортна пригода, а саме
відповідач ОСОБА_3, керуючи
транспортним засобом «Мерседес Бенц
312» д.н.з НОМЕР_1, який належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_2,
зіткнувся з рекламною конструкцією
типу «білборд», яка належить позивачу
на підставі дозволу на розміщення №94-13,
виданого 08.08.2013 року на підставі
рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради №1760.

Постановою Літинського районного суду
Вінницької області від 27.01.2014 року у
справі №137/102/14-п відповідача ОСОБА_3
визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, на накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 340 грн.

При вищезазначеному зіткненні
транспортного засобу з рекламною
конструкцією остання отримала значні
технічні ушкодження, а тому 27.12.2013 року
позивач звернувся до третьої особи -
ПрАТ «Українська пожежно-страхова
компанія» з заявою про страховий
випадок.

Згідно з розрахунком на відновлюваний
ремонт №24/019 від 27.03.2014 року, величина
матеріальних збитків, завданих
рекламній конструкції, становить 10 500
грн.

Відповідно до платіжного доручення №153
від 28.03.2014 року та платіжного доручення
№180 від 16.04.2014 року вищезазначену суму
було сплачено позивачем.

04.09.2014 року ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» було
перераховано позивачу суму страхового
відшкодування у розмірі 5 823,02 грн.,
розраховану з врахуванням положень
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та звіту про
незалежну оцінку суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_4

Таким чином, позивач вважає, що
протиправними діями відповідачів йому
була завдана матеріальна шкода, яка
повинна бути відшкодована останніми в
сумі, яка складає різницю між сплаченою
сумою на відновлюваний ремонт та сумою
сплаченого страхового відшкодування з
урахуванням вартості франшизи, що
становить 4 676,98 грн. та судові витрати в
розмірі 243,60 грн. судового збору.

В судовому засіданні представник
позивача за довіреністю Фогель Т.В.
зменшені позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити з підстав, зазначених у
позові.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
зменшені позовні вимоги не визнав та
просив у задоволенні останніх
відмовити, оскільки вважає, що саме
відповідач ОСОБА_3 повинен
відшкодувати завдану ним шкоду.

Відповідач ОСОБА_3 до судового
засідання не з'явився із невідомих суду
причин, хоча про день, час та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, однак від останнього в
матеріалах справи наявна заява про
розгляд справи у його відсутність, в
попередніх судових засіданнях
відповідач позов не визнав та просив у
задоволенні останнього відмовити.

Представник третьої особи ПрАТ
«Українська пожежно-страхова
компанія» до судового засідання не
з'явився, однак від останнього надійшла
письмова заява про розгляд справи у
його відсутність, покладається на
розсуд суду при вирішенні даного спору.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право
заявляти клопотання про розгляд справи
у її відсутність.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши
зібрані докази по справі в їх
сукупності, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що згідно листа УДАІ УМВС
України у Вінницькій області від 05.03.2014
року №2512 (а.с.6) та згідно довідки №9324671
про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7)
23.12.2013 року, близько 23 год., на
перехресті вулиць
Воїнів-Інтернаціоналістів та
Хмельницького шосе в м. Вінниці сталась
дорожньо-транспортна пригода, а саме
відповідач ОСОБА_3, керуючи
транспортним засобом «Мерседес Бенц
312» д.н.з НОМЕР_1, який належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_2,
зіткнувся з рекламною конструкцією
типу «білборд», яка належить позивачу
на підставі дозволу на розміщення №94-13,
виданого 08.08.2013 року на підставі
рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради №1760 (а.с.16-18).

Постановою Літинського районного суду
Вінницької області від 27.01.2014 року у
справі №137/102/14-п відповідача ОСОБА_3
визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, на накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 340 грн. (а.с.48).

При вищезазначеному зіткненні
транспортного засобу з рекламною
конструкцією остання отримала значні
технічні ушкодження.

Згідно з розрахунком на відновлюваний
ремонт №24/019 від 27.03.2014 року, величина
матеріальних збитків, завданих
рекламній конструкції становить 10 500
грн. (а.с.10).

Так, відповідно до платіжного
доручення №153 від 28.03.2014 року на суму 5
250,00 грн. (а.с.11) та платіжного доручення
№180 від 16.04.2014 року на суму 5 250,00 грн.
(а.с.13), позивачем понесені витрати щодо
додаткового оздоблення композитором
рекламоносія (вул. Хмельницьке шосе -
вул. Інтернаціонастів) у розмірі 10 500
грн., що також підтверджується актом
про виконання робіт від 16.04.2014 року,
складеного між замовником ТОВ
«Телерадіокомпанія «Регіон-Інформ» та
виконавцем ПП «ГРУ» (а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК
України).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» особою, яка
зобов'язана відшкодувати шкоду,
завдану джерелом підвищеної небезпеки,
є фізична або юридична особа, що на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, позички тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку. Якщо особа під час
керування транспортним засобом має
посвідчення водія на право керування
транспортним засобом відповідної
категорії і реєстраційний документ на
транспортний засіб, переданий їй
власником або іншою особою, яка на
законній підставі використовує такий
транспортний засіб, то саме ця особа
буде нести відповідальність за
завдання шкоди (пункт 2.2. Правил
дорожнього руху України).

Таким чином, матеріальна шкода, завдана
позивачу, підлягає стягненню саме з
відповідача ОСОБА_3, оскільки саме під
керуванням останнього, який на
законній підставі використовував
автомобіль марки «Мерседес Бенц 312»
д.н.з НОМЕР_1, була завдана матеріальна
шкода позивачу у зв'язку з пошкодженням
його майна.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України), повідомлення
про дорожньо-транспортну пригоду
встановленого зразка (абз.1 п.16
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки»).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме поліса №АС №1008986 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів ПрАТ Українська
пожежно-страхова компанія» від 10.04.2013
року на момент скоєння
дорожньо-транспортної пригоди
транспортний засіб марки «Мерседес
Бенц 312» д.н.з НОМЕР_1 був застрахований,
страхова сума на одного потерпілого за
шкоду, заподіяну майну, становить 50 000
грн., розмір франшизи становить - 500 грн.
(а.с.49).

А тому 27.12.2013 року позивач звернувся до
третьої особи - ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» з
заявою-повідомленням про страховий
випадок (а.с.9).

04.09.2014 року ПрАТ «Українська
пожежно-страхова компанія» було
перераховано позивачу суму страхового
відшкодування у розмірі 5 823,02 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ від 04.09.2014 року (а.с.76),
розраховану з врахуванням положень
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та звіту про
незалежну оцінку суб'єкта оціночної
діяльності ОСОБА_4 (а.с.78-93).

Як передбачено ч.1 ст.22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до змісту ст.9 Закону
України «Про страхування» страхова
виплата - грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. Розмір
страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Таким чином, матеріальна шкода в сумі 4
676,98 грн., яка становить різницю між
фактичним розміром в сумі 10 500 грн. та
страховою виплатою в сумі 5 823,02 грн., а
також з врахуванням вартості франшизи
в сумі 500 грн. підлягає стягненню з
відповідача ОСОБА_3 на користь
позивача, а відтак позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

Окрім того, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею та документально
підтверджені судові витрати, тому
витрати щодо сплати судового збору в
сумі 243,60 грн., згідно платіжного
доручення №234 від 23.05.2014 року (а.с.1),
також підлягають стягненню з
відповідача ОСОБА_3 на користь
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.1, 2, 9 Закону України «Про
страхування», ст.ст.3, 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст.ст. 1166-1167, 1187-1188, 1194 ЦК
України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 158, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер відсутній,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на
користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Регіон-Інформ», , місце
знаходження якого за адресою: м.
Вінниця, вул. Соборна, 24, 6-й поверх, 4 676
(чотири тисячі шістсот сімдесят шість)
грн. 98 коп. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю «Телерадіокомпанія
«Регіон-Інформ» витрати щодо сплати
судового збору в сумі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

В іншій частині задоволення позову -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: