АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2272/2014
І інстанції: Котьо І.В.
Доповідач: Капітан І.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 20 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Колісниченка А.Г.
Вадзінського П.О.При секретарі:Грицак
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 11 квітня
2011 року та додаткове рішення цього ж
суду від 14 квітня 2011 року в справі за
позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,
завданої руйнуванням житла,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2009 року ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулися до суду з позовними
вимогами до ОСОБА_8 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок руйнування
житла. В обґрунтування своїх вимог
позивачі посилалися на те, що ОСОБА_6,
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належить на праві
спільної часткової власності житловий
будинок, площею 58,1 кв.м., розташований
за адресою: АДРЕСА_1, по 7/16, 7/16 та 2/16
частин кожному у відповідності. У
вересні 2005 року ОСОБА_8, без будь-якої їх
згоди або попередження, зруйнував
власну частину будинку з метою
відбудувати на звільненій ділянці
більш надійне житло. Посилаючись на те,
що руйнування своєї частини будинку
відповідач здійснив з порушенням
архітектурних та будівельних норм і до
теперішнього часу нічого нового не
збудував, що призвело до значних
пошкоджень належних їм житлових
будинків, позивачі просили суд
стягнути з відповідача на їх користь
понесені ними матеріальні збитки у
зв'язку з пошкодженням їх житла, а саме:
стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6
збитки відповідно до реальної вартості
відновлення належної останньому
пошкодженої частини будинку у розмірі
40 000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_7 збитки відповідно до реальної
вартості відновлення належної
останній пошкодженої частини будинку у
розмірі 15 000,00 грн.; стягнути з
відповідача на користь кожного з
позивачів суму понесених останніми
судових витрат.

Ухвалою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 14 вересня 2010 року
залучено до участі у справі в якості
співвідповідачів ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які
прийняли спадщину після смерті ОСОБА_10
(а.с.86,100).

Під час розгляду справи позивачі
уточнили до доповнили свої позовні
вимоги і, з урахуванням висновку
проведеної по справі судової
будівельно-технічної експертизи,
остаточно просили суд: стягнути
солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на їх
користь :37 174,00 грн. в рахунок
відшкодування вартості
відновлювальних робіт від руйнування
житлового будинку літ. «А» по АДРЕСА_1;
стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 по 2 500,00 грн. з кожної в рахунок
відшкодування моральної шкоди;
стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_7 по 2 500,00 грн. з кожної в рахунок
відшкодування моральної шкоди;
стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на їх
користь судові витрати та витрати на
проведення судової експертизи.

Ухвалою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 11 квітня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до
ОСОБА_8 про відшкодування шкоди,
завданої руйнуванням житла, та
моральної шкоди, залишено без розгляду
(а.с.189).

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 11 квітня 2011 року
позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 задоволено. Вирішено: стягнути
солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду у
розмірі 37 174,00 грн.; стягнути солідарно
з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
судові витрати в розмірі 4 236,87 грн. та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
120,00 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_9 та
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові
витрати в розмірі 236,87 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 120,00 грн.

Додатковим рішенням цього ж суду від 14
квітня 2011 року доповнено рішення суду
від 11 квітня 2011 року наступним змістом:
стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11
моральну шкоду в розмірі по 2 500,00 грн.;
стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
моральну шкоду в розмірі по 2 500,00 грн.;
стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7
моральну шкоду в розмірі по 2 500,00 грн.;
стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7
моральну шкоду в розмірі по 2 500,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, вважаючи
рішення суду першої інстанції та
додаткове рішення незаконними,
необґрунтованими та такими, що
ухвалені з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення та додаткове рішення
суду скасувати і ухвалити нове, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В письмових запереченнях ОСОБА_6,
посилаючись на безпідставність
доводів апеляційної скарги та
законність рішень, просить скаргу
відхилити, а рішення суду від 11 квітня
2011 року та додаткове рішення суду від 14
квітня 2011 року залишити без змін.

Під час розгляду справи в суді
апеляційної інстанції до участі у
справі в якості правонаступників після
ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, було
залучено ОСОБА_5 та ОСОБА_8

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
внаслідок винних дій ОСОБА_10 по
незаконному розібранню належного йому
житлового приміщення без дотримання
ремонтно-будівельних норм, було
пошкоджено майно позивачів, яке
перебуває в їх спільній частковій
власності, а позивачам завдано
матеріальної та моральної шкоди, яка, у
відповідності до ч.1 ст.1231 ЦК України,
підлягає стягненню зі спадкоємців,
тобто з відповідачів по справі.

Проте такого висновку суд дійшов з
порушенням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення і ухвалення по
справі нового рішення.

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування від 09 лютого 1985
року ОСОБА_6 є власником 7/16 частин
жилого будинку та надвірних будівель,
який знаходиться в АДРЕСА_1, а ОСОБА_7 є
власником 7/16 частин цього ж будинку
на підставі договору дарування від 15
лютого 1997 року (а.с.14-15,16).

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за законом від 14 липня 1977 року ОСОБА_10
належало на праві власності 1/8 частина
вищезазначеного житлового будинку
(а.с.17).

Звертаючись до суду з позовними
вимогами позивачі посилалися на ту
обставину, що у вересні 2005 року ОСОБА_12
без їхньої згоди та з порушенням
ремонтно-будівельних норм було
зруйновано належну останньому частину
житлового будинку, що призвело до
значних пошкоджень належних їм частин
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 11 липня 2005 року (а.с.70).

Згідно повідомлення Другої
Херсонської державної нотаріальної
контори від 04 серпня 2010 року після
смерті ОСОБА_10 була заведена спадкова
справа та видано свідоцтво про право на
спадщину за законом ОСОБА_9 та ОСОБА_5
(а.с.86).

У висновку судової
будівельно-технічної експертизи від 12
січня 2011 року зазначено: житловий
будинок літ. «А» по АДРЕСА_1 був єдиним
майном до його зруйнування; частки
будинку, які належать сторонам по
справі були єдиним майном; на
теперішній час є руйнування житлового
будинку літ. «А» внаслідок того, що було
розібране житлове приміщення №1-9
площею 9,2 кв.м., яке знаходиться
усередині житлового будинку літ. «А»;
від руйнування житлового будинку літ.
«А» є негативні наслідки для інших
співвласників, які виникли в
результаті демонтажу основних несучих
конструкцій житлового будинку літ. «А»;
вартість відновлювальних робіт від
руйнування житлового будинку літ. «А»
становить 37 174,00 грн. (а.с.125-152).

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України
власник, права якого порушенні, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1231 ЦК України до
спадкоємця переходить обов'язок
відшкодувати майнову шкоду (збитки),
яка була завдана спадкодавцем.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова
шкода, заподіяна неправомірними
рішеннями, діями або бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
заподіяна майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Отже, як вбачається з аналізу
зазначеної вище норми за змістом ст.1166
ЦК України для застосування такої міри
відповідальності як стягнення збитків
необхідною є наявність усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками, вини.
За відсутністю хоча б одного з цих
елементів цивільно-правова
відповідальність не настає.

Заявляючи позовні вимоги про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок руйнування житла та
обґрунтовуючи їх тим, що у вересні 2005
року ОСОБА_12 без погодження
співвласників будинку та з порушенням
ремонтно-будівельних норм було
зруйновано належну йому частину
житлового будинку, що призвело до
значних пошкоджень частин будинку
інших співвласників, позивачі
жодного належного та допустимого
доказу у розмінні ст.ст. 57-61 ЦПК України
на підтвердження зазначених доводів та
підтвердження наявності причинного
зв'язку між діями заподіювача шкоди та
завданою їм шкодою суду не надали.
Наявні в матеріалах справи висновок
судової будівельно-технічної
експертизи та фотознімки пошкоджень
житлового будинку позивачів колегією
суддів не можуть прийматися до уваги в
силу їх невідповідності вимогам
належності та допустимості доказів,
оскільки вони не містять повної
інформації щодо заподіяння шкоди саме
діями або бездіяльністю ОСОБА_10.

На підставі наведеного та враховуючи,
що позивачами не надано доказів
причинного зв'язку між завданою шкодою
та протиправними діями спадкодавця, а
також не доведена вина останнього у її
заподіянні, колегія суддів приходить
до висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про
стягнення матеріальної шкоди, оскільки
відсутні підстави для покладання на
відповідачів цивільно-правової
відповідальності згідно зі ст.ст.1166, 1231
ЦК України.

Частина 1 ст.1167 ЦК України встановлює,
що моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Оскільки позивачами недоведена
протиправність діяння заподіювача
шкоди, наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діяннями
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для покладення на відповідачів
відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди.

Крім того, слід зазначити, що
відповідно до ч.2 ст.1231 ЦК України до
спадкоємця переходить обов'язок
відшкодування моральної шкоди,
завданої спадкодавцем, яке було
присуджено судом зі спадкодавця за
його життя.

Матеріали справи не містять відомостей
про присудження зі спадкодавця за його
життя будь-яких сум у відшкодування
моральної шкоди на користь позивачів.

Враховуючи встановлені обставини
справи та норми закону, що регулюють
спірні правовідносини, колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Зважаючи, що відшкодуванню підлягають
судові витрати у разі задоволення
позову, колегія суддів відмовляє у їх
стягненні з відповідачів на підставі
ч.1 ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.386,1166,1167,1231 ЦК України,
ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 11 квітня 2011 року та
додаткове рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 14 квітня
2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6,
ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9,
правонаступниками після смерті якої є
ОСОБА_5 та ОСОБА_13, про відшкодування
шкоди, завданої руйнуванням житла,
відмовити за необгрунтованістю.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього
часу може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді