Справа № 372/2451/14-ц Головуючий у І
інстанції Тиханський О.Б. Провадження
№ 22-ц/780/5106/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 58
У Х В А Л А

іменем України

9 жовтня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Даценко Л.М., Білоконь О.В.,

при секретарі Ромашині
І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Обслуговуючого кооперативу
садівницького товариства «Міжріччя»
на рішення Обухівського районного суду
Київської області від 18 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до
Обслуговуючого кооперативу
садівницького товариства «Міжріччя»
про визнання незаконним рішення
загальних зборів товариства, визнання
неправомірними дій товариства щодо
відключення садового товариства від
електропостачання, зобов'язання
вчинити дії та відшкодування моральної
шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із вказаним вище позовом, який
мотивував тим, що він є членом
садівницького товариства «Міжріччя»,
розташованого в селищі Козин
Обухівського району Київської області.
На території садівницького товариства
йому належать на праві власності
земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,1200 га
та садовий будинок. Вказував, що 22
вересня 2013 року загальні збори
садівницького товариства прийняли
рішення про винос особистих
лічильників членів товариства на
вулицю. Вважає, таке рішення зборів
незаконним, бо члени товариства не
повідомлялися про скликання зборів у
строки, передбачені п.9.5 Статуту, та про
питання, які будуть розглядатися на
зборах. Крім того, збори не були
правомочні приймати рішення, бо
більшості членів товариства на зборах
не було.

Поскільки він відмовився виносити
лічильник на вулицю, 26 квітня 2014 року
його будинок був відключений від
електропостачання. Дане відключення
вважає незаконним, бо він своєчасно
сплачував за спожиту електроенергію і
не мав заборгованості. Таке
відключення суперечить Закону України
«Про електроенергетику» та Правилам
користування електричною енергією для
населення, які чітко встановлюють
підстави та порядок відключення, який
відповідачем дотримано не було.
Посилався, що в результаті
неправомірних дій відповідача йому
завдано матеріальних збитків в розмірі
1361,76 грн., які включають вартість
зіпсованих прохуктів харчування у
непрацюючому холодильнику, вартість
ліків, вартість бензину на поїздки з
м.Києва в смт.Козин. Крім того, діями
відповідача йому завдано моральної
шкоди, яка полягала у нервуванні,
пригніченому стані та депресії, яку
оцінив у розмірі 10000 грн.

У зв'язку із наведеним просив визнати
незаконними та скасувати рішення
зборів садівницького товариства
«Міжріччя» від 22 вересня 2013 року про
винос електролічильників на вулицю,
визнати неправомірними дії
садівницького товариства щодо
відключення від електропостачання
його садового будинку НОМЕР_1,
зобов'язати відповідача поновити
електропостачання до будинку НОМЕР_1,
стягнути із відповідача на його
користь матеріальну шкоду в розмірі
1361,76 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000
грн.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 18 липня 2014 року
позов задоволено частково. Визнано
неправомірними дії садівницького
товариства щодо відключення від
електропостачання належного ОСОБА_1
садового будинку НОМЕР_1 та зобов'язано
садівницьке товариство поновити
електропостачання до будинку НОМЕР_1,
стягнуто із садівницького товариства
на користь позивача моральну шкоду в
розмірі 5000 грн. та судові витрати. В
решті позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції в
частині відмови йому визнанні
незаконними та скасування рішення
зборів садівницького товариства
«Міжріччя» від 22 вересня 2013 року і
ухвалити нове, яким вимоги в цій
частині задоволити, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права.

В іншій частині рішення не оскаржує.

Відповідач ОКСТ «Міжріччя» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове, яким
відмовити в позові у повному обсязі,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення та неправильне застосування
судом норм матеріального і
процесуального права. Скаргу мотивує
тим, що суд прийшов до неправильного
висновку про неправомірність
відключення позивача від
електропостачання.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
обидві апеляційні скарги не підлягають
до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції обгрунтовував свої
висновки тим, що дії садівницького
товариства по припиненню постачання
електричної енергії до будинку
позивача є такими, що порушують
визначений діючим законодавством
порядок припинення електропостачання
та обмежеють права та інтереси
позивача як споживача електричної
енергії. При цьому суд виходив з того,
що підстави відключення споживача від
електропостачання визначені Правилами
користування електричною енергією для
населення, які відповідачем не
дотримані. В результаті незаконних дій
відповідача позивачу завдано
моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню.

Відмовляючи у задоволенні вимог в
частині визнання незаконним і
скасування рішень загальних зборів
садівницького товариства, суд
керувався тим, що загальні збори були
проведені за наявності кворуму, а члени
товариства, в тому числі і позивач, який
приймав участь у зборах, були
повідомлені про їх проведення
завчасно.

Крмі того, суд вважав недоведеним факт
завдання позивачу матеріальної шкоди.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_1 із 15 березня 1988 року є членом СТ
«Міжріччя», що розташоване в селищі
Козин Обухівського району Київської
області. ОСОБА_1 на праві власності
належить приватизована ним земельна
ділянка НОМЕР_1 площею 0,1200 га для
ведення садівництва та розташований на
ній садовий будинок загальною площею
118,5 кв.м.

Відповідно до витягу з протоколу № 19
загальних зборів засновників ОК СТ
«Міжріччя» від 22 вересня 2013 року, були
присутні члени кооперативу в кількості
67 чоловік, в тому числі 1 член з
дорученням на 85 голосів, тобто всього
були наявні 152 голоси або 76% голосів
загального складу членів кооперативу.
Збори визначенні правомочними
вирішувати всі питання порядку
денного. ОСОБА_2 виступив відносно
порядку використання електроенергії,
її контролю, а також вніс пропозицію
щодо подальшого удосконалення якості
енергозабезпечення кооперативу. В
обговоренні даного питання прийняли
участь в тому числі і позивач ОСОБА_1 За
результатами обговорення було
прийнято рішення - винести
індивідуальні лічильники
електроенергії на опори електромережі
кооперативу з обов'язковою заміною
індукційних на електронні в термін до 3
листопада 2013 року. Ділянки членів
кооперативу, які не виконають це
рішення, відключати від електромережі.
Встановити плату за повторне
підключення ділянки до електромережі в
розмірі 500 грн. за кожен випадок.
Голосували: за - 98 осіб, проти - 2 особи,
утрималася - 1 особа (а.с.102).

Згідно рішення правління СТ «Міжріччя»
від 23 квітня 2014 року електрику садового
товариства за порушення п.п.5.3.2,5.3.4,5.3.8
Статуту доручено відключити від
електропостачання члена кооперативу
ОСОБА_1, ділянка НОМЕР_1 (а.с.95).

Згідно рішення правління СТ «Міжріччя»
від 12 травня 2014 року електрику садового
товариства за порушення п.п.5.3.2,5.3.4,5.3.8
Статуту доручено відключити від
електропостачання члена кооперативу
ОСОБА_1, ділянка НОМЕР_1 за самовільне
підключення до ЛЕП кооперативу (а.с.90).

Також судом встанолено, що 2 вересня 2009
року між ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго» та
ОКСТ «Міжріччя» був укладений договір
№ 288 на постачання електричної енергії,
відповідно до п.1.1. якого, постачальник
продає електричну енергію споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 510 кВА, а
споживач оплачує постачальнику
вартість використаної ним електричної
енергії. Відповідно до п.2.1 договору,
під час виконання його умов, а також
вирішення всіх питань, що не обумовлені
цим договором, сторони зобов'язуються
керуватися чинним законодавством
України та правилами користування
електричної енергією. Відповідно до
п.3.1.2 договору, постачальник має право
обмежувати або припиняти постачання
електричної енергії споживачу згідно з
умовами даного договору відповідно до
порядку передбаченого ПКЕЕ, Відповідно
до п.8.1.4 договору, відключення (крім
аварійних), виведення в ремонт та
ввімкнення після ремонту
електроустановок споживачів, які
беруть участь в передачі електричної
енергії субспоживачам, здійснюється
споживачем лише за погодженням з
Постачальником.

Вирішуючи питання про визнання рішення
загальних зборів садового товариства
від 22 вересня 2013 року, суд першої
інстанції обгрунтовано керувався
Статутом ОКСТ «Міжріччя», згідно якого
вищим органом управління кооперативу є
загальні збори членів кооперативу, до
компетенції яких належить, зокрема
інші питання діяльності кооперативу.
Про дату, місце, час проведення та
порядок денний загальних зборів члени
Кооперативу повинні бути повідомлені
не пізніше ніж за 10 календарних днів до
визначеного строку їх проведення
(а.с.9-21).

Відповідно до витягу з протоколу № 19
загальних зборів, були прийняті
рішення про виніс лічильників, про
відключення ділянок від електромережі
та встановлення плати за повторне
підключення. В позовній заяві та в
судовому засіданні, як на
обґрунтування позову щодо визнання
незаконним рішення про виніс
лічильників, позивач посилався на те,
що про проведення зборів члени
товариства не повідомлялися в строк
визначений статутом, на зборах був
відсутній кворум та дане питання не має
право вирішуватись на загальних
зборах.

З показів позивача, представників
відповідача та свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3
вбачається, що позивач приймав участь в
даних зборах, виступав на них та
голосував. Будь-яких зауважень щодо
кворуму та нелегітимності зборів він
не вказував.

Відповідно до витягу з протоколу № 19
загальних зборів в ньому приймало
участь члени товариства, які володіють
152 голосами або 76% від загального складу
товариства, загальна кількість яких за
показами сторін становить орієнтовно
200-206 членів. Як вбачається з показів
свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 об'яви про
проведення зборівбули розміщені на
всій території товариства за два тижні
до їх початку.

Отже, суд прийшов до правильного
висновку, що загальні збори були
проведенні за наявності кворуму, а
члени кооперативу були повідомленні
про їх проведення завчасно.

Відповідно до п.9.3. Статуту, рішенням
Загальних зборів членів Кооперативу до
компетенції Загальних зборів можуть
бути віднесені інші питання діяльності
Кооперативу.

Згідно п.10 «Правил користування
електричною енергією для населення»,
затверджених постановою КМ України №
1357 від 9 грудня 1999 року та п.1.5.6 «Правил
улаштування електроустановок»,
прилади обліку, що призначені для
розрахунків за спожиту електроенергію
споживачами електроенергії,
встановлюється на межі балансової
належності електромереж між
енергопостачальною організацією і
споживачами. Межа балансової
відповідальності між
енергопостачальником та побутовими
споживачами при індивідуальній
забудові встановлюється у точці
кріплення повітряних проводів лінії
електропередачі до перших ізоляторів
на будівлі чи трубо стояку при
повітряному вводі, або на вихідних
клемах розрахункових засобів обліку
встановлених у ввідно розподільчих
пристроях, що розміщені зовні будівель.

Як вбачається з показів сторін,
представників та свідків, рішення про
виніс індивідуальних
електролічильників на вулицю на опори
ЛЕП з заміною індукційних на
електронні, збори приймали з метою
належного доступу до них постачальника
та відповідних організацій щоб
унеможливити несанкціоноване
втручання в їх роботу та усунення
крадіжок електроенергії.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
загальні збори товариства
уповноважені були приймати рішення про
виніс лічильників, таке рішення
приймалося в межах чинного
законодавства та статуту товариства за
наявності кворуму, а від так позовні
вимоги про скасування рішення
загальних зборів не підлягають до
задоволення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
неповне з'ясування обставин справи,
зокрема невитребування судом у
товариства документів щодо
повідомлення членів товариства про
збори та реєстраційний список
присутніх на зборах необгрунтовані,
поскільки відповідач надав суду
пояснення, що таких документів на
зборах не складали, а відтак суд
обгрунтовано встановив спірні
обставини щодо проведення зборів з
допомогою інших письмових доказів та
показів свідків.

Решта доводів апеляційної скарги
ОСОБА_1 щодо незаконності рішення в
частині відмови йому у визнанні
незаконними зборів товариства не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо відмови у позові в цій
частині, обгрунтовано викладених у
мотивувальній частині оскаржуваного
судового рішення.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1
щодо незаконного відключення його від
електричної мережі, суд першої
інстанції підставно керувався Законом
України "Про об'єднання громадян", ст.714
Цивільного кодексу України, ст.ст.24-27
Закону України "Про електроенергетику",
Правилами користування електричною
енергією, затвердженими постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
від 31 липня 1996 року № 28 та
зареєстрованими в Міністерстві
юстиції України 02 серпня 1996 року за
№417/1444 та Порядком застосування
тарифів на електроенергію, що
відпускається населенню і населеним
пунктам, затвердженим постановою
Національної комісії з питань
регулювання електроенергетики України
від 10 березня 1999 року №309 та
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 10 березня 1999 року за №151/3444.

Цим законодавством встановлено, що
постачання фізичним особам
електричної енергії здійснюється на
підставі договору.

Відключення будинку позивача від
електропостачання відбулось 25 квітня
2014 року на підставі рішення правління
садівницького товариства від 13 квітня
2014 року у зв'язку із невиконанням
рішення зальних зборів від 22 вересня 2013
року про виніс індивідуальних
лічильників.

Згідно п. 12.3 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ № 28 від 31 липня 1996 року,
населений пункт на підставі договору
про постачання електричної енергії
здійснює закупівлю електричної
енергії у постачальника електричної
енергії з метою її подальшого
використання споживачами населеного
пункту для задоволення
комунально-побутових потреб
споживачів населеного пункту, для
технічних цілей та інших потреб
населеного пункту. Відповідно до
п.2.1 Порядку застосування тарифів на
електроенергію, що відпускається
населенню і населеним пунктам,
затвердженого постановою НКРЕ № 309 від
10 березня 1999 року, для цілей цього
порядку до населених пунктів
відносяться споживачі, які
розраховуються з енергопостачальною
організацією за загальним
розрахунковим лічильником за
електроенергію, яка споживається
населеним пунктом для різних побутових
потреб у житлових будинках, квартирах,
гуртожитках, для потреб особистих
підсобних господарств, присадибних і
садових ділянок, дач.

Згідно із Законом України "Про
об'єднання громадян", роз'ясненнями,
наданими Національною комісією з
питань регулювання електроенергетики
України на ім'я Ради садівничих
товариств масиву "Трудовик" у листі від
10 квітня 2003 року № 05-39-11/1195 з питань
взаємовідносин садового товариства та
енергопостачальної організації,
садівничі товариства є добровільними
громадськими об'єднаннями для
організації колективного саду та
городництва і створення умов для
культурного проведення вільного часу
на земельних ділянках. Товариство
зареєстроване в органах державної
влади як юридична особа, користується
правами і виконує відповідні обов'язки,
пов'язані з його діяльністю, а також має
самостійний баланс. Садівниче
товариство має повну господарську
самостійність у впровадженні своєї
діяльності і покриває свої витрати за
рахунок внесків членів товариства і
доходу від господарської діяльності.

Отже, садове товариство «Міжріччя» не є
споживачем електричної енергії, а лише
закуповує електричну енергію у
постачальника з метою її подальшого
використання членами товариства, які і
являються споживачами даного виду
послуг. Відповідно на спірні
правовідносини поширюється дія
вищевказаних Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ № 28 від 31 липня 1996 року,
які мають вищу силу у порівнянні зі
статутом товариства, та регулюють
взаємовідносини, які виникають в
процесі продажу і купівлі електричної
енергії між виробниками або
постачальниками електричної енергії
та споживачами.

Відповідно до п.1.2 Правил населений
пункт - це юридична особа - споживач
(власник електроустановок населеного
пункту або уповноважена власником
(співвласниками) експлуатаційна
організація, в господарському віданні
якої є електроустановки населеного
пункту), об»єднує населення на
визначеній території та утримує ці
електроустановки з метою забезпечення
електричною енергією споживачів
населеного пункту; населення - це
споживачі електричної енергії -
фізичні особи, які з метою задоволення
власних побутових або господарських
потреб споживають електричну енергію
для потреб електроустановок, що
належать їм за ознакою права власності
або користування, за винятком
електроустановок, які
використовуються для здійснення в
установленому законодавством порядку
підприємницької діяльності; споживачі
населеного пункту - це населення,
електроустановки якого приєднані до
технологічних електричних мереж
населеного пункту та яке
розраховується за використану
електричну енергію з населеним
пунктом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
електроенергетику» споживачі
електричної енергії мають право на
підключення до електричної мережі у
разі виконання правил користування
електричною енергією.

Враховуючи те, що позивач є споживачем
електричної енергії, яка закуповується
відповідачем у постачальника, порядок
припинення її енергопостачання
встановлено у Правилах користування
електричною енергією для населення,
затверджених постановою КМ України №
1357 від 26 липня 1999 року, відповідно до п.35
яких енергопостачальник має право
відключати споживача у разі:
самовільного підключення до
електричної мережі; розкрадання
електричної енергії, навмисного
пошкодження приладу обліку та зриву
пломби; порушення термінів сплати за
спожиту електричну енергію у порядку,
визначеному п.27 цих Правил, або
порушення умов договору про
реструктуризацію заборгованості;
неоплати за встановлення нового
приладу обліку відповідно до п.17 або
інших платежів згідно з цими Правилами;
невиконання припису Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної
енергії; зниження показників якості
електричної енергії з вини
споживача.

Згідно п. 53 вказаних правил, у разі
виявлення представником
енергопостачальника порушення
споживачем правил користування
електричною енергією, у тому числі
фактів розкрадання електричної
енергії, складається акт, який
підписується представником
енергопостачальника та споживачем.
Один примірник акта вручається
споживачу, другий залишається у
енергопостачальника. Споживач має
право внести до акта свої зауваження. У
разі відмови споживача від підпису в
акті робиться позначка

про відмову. Акт вважається дійсним,
якщо його підписали три представники
енергопостачальника.

Судом першої інстанції встановлено, що
енергопостачання до земельної ділянки
позивача було припинене у зв'язку із
відмовою позивача від виносу
індивідуального лічильника на вулицю
та його не заміною.

Як вбачається з матеріалів справи, акт
про порушення позивачем правил
користування електричної енергії
електропостачальною компанією не
складався. Отже, дії відповідача по
припиненню енергопостачання до
земельної ділянки позивача є
незаконними, тобто такими, що порушують
визначений діючим законодавством
порядок припинення енергопостачання
та обмежують права та інтереси
позивача як споживача електричної
енергії.

Таким чином, суд першої інтанції
прийшов до правильного висновку про
порушення прав споживача та
необхідність їх захисту шляхом
зобов'язання позивача поновити
електропостачання будинку позивача.

Доводи апеляційної скарги ОКСТ
«Міжріччя» про наявність права
товариства на відключення позивача від
електропостачання у зв'язку із
неперенесенням лічильника
необгрунтовані, поскільки підставою
для відключення є лише вказані у
Правилах випадки, яких не встановлено.

Безпідставні і доводи апелянта про
незаконність рішення в частині
відшкодування позивачу моральної
шкоди.

Згідно ст.ст.23, 1167 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав, що полягає, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправної
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї.

Вирішуючи питання про
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції обгрунтовано виходив
з того, що садовий будинок позивача був
незаконно відключений від
електропостачання, що потягло
неможливість проживання в ньому,
душевних стражданнях позивача,
пов'язаних із зміною звичайного
життєвого укладу, та визначив моральну
шкоду, з урахуванням засад розумності,
виваженості і справедливості в розмірі
5000 грн.

Решта доводів апеляційних скарг не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо відмови у позові,
обгрунтовано викладених у
мотивувальній частині оскаржуваного
судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_1,
Обслуговуючого кооперативу
садівницького товариства «Міжріччя»
відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 18 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :