Провадження №2/485/750/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області в
складі: головуючого судді Квєтка І.А.,

за участі секретаря Шеремет Ю.Є.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Снігурівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2014 року позивачі звернулися
до суду з вказаним позовом. В позові
вказали, що за час проживання у будинку
ОСОБА_2 в селі Єлизаветівка
Снігурівського району, вони витратили
на благоустрій цього будинку 11005 грн. 55
коп. власних коштів, що складають
витрати на придбання будівельних
матеріалів - цементу в сумі 3136 грн.,
цегли в сумі 3150 грн., шпаклівки в сумі 700
грн., гіпсокартону в сумі 335 грн., шлангу
для поливу в сумі 850 грн., двох
пластикових вікон в сумі 2575 грн., іншого
майна 259,55 грн., що неможливо
відокремити від будинку. Посилаючись
на те, що відповідачка добровільно
відмовляється повернути їм вказану
суму коштів, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просять стягнути з неї
на свою користь 11 005 грн. 55 коп. у
відшкодування матеріальної шкоди.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не
з"явилася, повідомлялася судом про
дату, час та місце розгляду справи, про
причини неявки суду не повідомила. Суд
ухвалив про розгляд справи у її
відсутність.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позов
підтримала, суду пояснила, що у лютому
2014 року вона одружилася з ОСОБА_4
Створивши сім"ю, вони вирішили
проживати у будинку бабусі чоловіка
ОСОБА_2 у селі Єлизаветівка
Снігурівського району Миколаївської
області. До ОСОБА_2 переїхала проживати
також і її мама ОСОБА_3, яка напередодні
продала квартиру у місті Миколаєві. За
час проживання у будинку відповідачки,
з квітня 2014 року по 12 червня 2014 року,
маючи намір подальшого спільного
подружнього проживання, вони вклали
кошти у сумі 11005 грн. 55 коп., які їм
надала її мама, у ремонт бабусиного
будинку - построїли сарай, зробили
ремонт у літній кухні, вставили
металопластикові вікна. Однак,
подружнє життя не склалося, чоловік її
покинув, а відповідачка вигнала з
будинку. Витрачені на ремонт будинку
кошти їм з мамою ніхто не повернув, а
тому просить позов задовільнити.

Відповідачка позов не визнала,
послалася відсутність необхідності у
проведенні ремонту належного їй
будинку. Вказала, що позивачі витратили
вказані кошти на покращення власних
умов проживання, у попередній стан
будинок не привели, виселилися та
проживають окремо.

Дослідивши докази по справі, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1
18 лютого 2014 року зареєстрували шлюб,
від якого у них народився син - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 змінила прізвище
на "ОСОБА_1" (а.с.7,8).

У період шлюбу ОСОБА_1 була
зареєстрована у м.Миколаїв разом з
ОСОБА_3 (а.с.15), з травня 2014 року у
АДРЕСА_1, однак з квітня 2014 року
фактично проживала разом з чоловіком у
АДРЕСА_2, в будинку бабусі чоловіка
ОСОБА_1 відповідачки ОСОБА_2 за згоди
останньої. Після продажу квартири у
м.Миколаєві до них переїхала проживати
також і ОСОБА_3

За час спільного проживання позивачки
ОСОБА_1 з онуком відповідачки ОСОБА_5 у
вказаному домоволодінні вони
здійснили певні ремонтні роботи
літньої кухні, заміні двох вікон на
металопластикові, провели полив
городу. У підтвердження витрачених на
ремонт будинку коштів позивачі
представили суду квитанцію від 10
травня 2014 року по оплаті за будівельні
матеріали та шланг на загальну суму 8171
грн., а також квитанцію від 06 травня 2014
року по сплаті коштів на придбання
металпластикових вікон на суму 2575 грн.
та чек на придбання інших матеріалів на
суму 259,60 грн., а всього на суму 11005 грн. 60
коп. Як стверджувала в судовому
засіданні ОСОБА_1 та вбачається з
позовної заяви кошти на придбання
вказаного майна надавала ОСОБА_3

Відповідачка в судовому засіданні не
заперечувала, що позивачі проживали у
належному їй будинку за її згоди, на
покращення власних умов проживання
провели деякі ремонтні роботи у
будинку, щодо повернення коштів за які
між ними домовленості не було.

З 12 червня 2014 року позивачі в будинку
відповідачки не проживають.

Згідно із ст.176 ЖК Української РСР
наймодавець зобов'язаний своєчасно
провадити ремонт жилих будинків,
забезпечувати безперебійну роботу
інженерного обладнання будинків і
жилих приміщень, належне утримання
під'їздів, інших місць загального
користування будинків і придомової
території. Такі ж обов'язки
покладаються на житлово-будівельні
кооперативи. Капітальний ремонт жилих
будинків, технічне обслуговування їх
інженерного обладнання, а також
поточний ремонт жилих приміщень, що
його зобов'язаний провадити
наймодавець (житлово-будівельний
кооператив), здійснюються відповідно
до правил користування жилими
приміщеннями, утримання жилого будинку
і придомової території, правил і норм
технічної експлуатації житлового
фонду. Невиконання наймодавцем
(житлово-будівельним кооперативом)
обов'язків по ремонту жилого
приміщення у випадках, викликаних
невідкладною необхідністю, дає
наймачеві жилого приміщення (члену
житлово-будівельного кооперативу)
право провести ремонт і стягнути з
наймодавця (житлово-будівельного
кооперативу) вартість ремонту або
зарахувати її в рахунок квартирної
плати (внесків на експлуатацію і ремонт
будинку кооперативу).

Статтею 177 ЖК УРСР передбачено обов"зок
наймодавця проводити поточний ремонт
відповідно до правил користування
жилими приміщеннями, утримання жилого
будинку і прибудинкової території.

У невідкладних випадках наймач має
право провести ремонт і стягнути з
наймодавця його вартість.

За змістом ч.ч.1, 3 ст.776 ЦК України
поточний ремонт речі, переданої у найм,
провадиться наймачем за його рахунок,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Якщо наймодавець не провів
капітального ремонту речі, що
перешкоджає її використанню
відповідно до призначення та умов
договору, наймач має право: 1)
відремонтувати річ, зарахувавши
вартість ремонту в рахунок плати за
користування річчю, або вимагати
відшкодування вартості ремонту; 2)
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

Згідно ч.ч.1,3,4,5 ст. 778 ЦК України наймач
може поліпшити річ, яка є предметом
договору найму, лише за згодою
наймодавця.

Якщо поліпшення речі зроблено за
згодою наймодавця, наймач має право на
відшкодування вартості необхідних
витрат або на зарахування їх вартості в
рахунок плати за користування річчю.

Якщо наймач без згоди наймодавця
зробив поліпшення, які не можна
відокремити без шкоди для речі, він не
має права на відшкодування їх
вартості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивачі в судовому засіданні не
довели, що відповідачка надавала їм
згоду на проведення ремонту приміщень
власного будинку та необхідність
проведення такого ремонту. Крім того,
позивачами не надано переліку
проведених ремонтних робіт, витрачених
матеріалів та узгодженої з
відповідачем їх вартості. В судовому
засіданні позивачка заявила, що
повертати в натурі вікна та шланги вона
не має потреби.

Позивачі не є власниками будинку у селі
Єлизаветівка по вулиці Поперечній,3, та
у ньому не зареєстровані.

Жодних угод щодо відшкодування
вартості ремонтних робіт, проведених у
будинку сторони не укладали.

В матеріалах справи відсутні будь-які
докази у підтвердження заподіяння
протиправними діями відповідачки
матеріальної шкоди позивачам.

Враховуючи вище вказане, суд приходить,
до висновку, що в задоволенні позову
позивачам слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст.ст.10,57,58,60,61,88,208,209,212-215,218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди - залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Миколаївської
області, шляхом подання через
Снігурівський районний суд
Миколаївської області апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

СУДДЯ