Справа № 717/1331/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

24 вересня 2014 року Кельменецький
районний суд Чернівецької області в
складі:

головуючого - судді
Телешмана О.В.,

при секретарі
Попельницькій С.С.,

з участю:

позивача
ОСОБА_1,

представника позивача
ОСОБА_2,

представника служби в справах дітей
Крупко Л.В.,

прокурора Левчука
Д.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Кельменці
Чернівецької області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
визначення місця проживання дитини та
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернуся до суду з
позовом, в якому просить:

1. Ухвалити рішення, яким визначити
місце проживання малолітнього ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 біля батька ОСОБА_1 у
АДРЕСА_1.

2. Ухвалити рішення, яким стягнути з
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 на його користь
аліменти на утримання малолітньої
дитини: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій
грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча)
гривень щомісячно, починаючи з дня
подання позовної заяви до суду і до
досягнення дитиною повноліття;

3. Стягнути із ОСОБА_4 витрати за сплату
судового збору - у розмірі 243,60 грн.;

4. Допустити негайне виконання
судового рішення в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць.

Відповідач ОСОБА_4 викликалася до суду
в порядку встановленому ч.3 ст.76 ЦПК
України.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав
повністю та пояснив суду, що на даний
час дитина проживає з ним. Відповідач
не піклується про дитину, про її
матеріальне забезпечення а також коли
інколи з'являлася, то погрожувала
вивезти дитину за межі України. В
зв'язку з цим він бажає, щоб дитина
проживала з ним і місце проживання
дитини було визначено судом з ним.
Також він не може самостійно
утримувати дитину і вважає, що
відповідачка повинна сплачувати
аліменти на утримання дитини.
Відповідачка приїжджала із-за кордону
приблизно 2 рази на рік і при цьому
привозила дитині лише незначні
подарунки і дала дитині за цей час 52
гривні. З дитиною відповідачка не
спілкується, хоча він їй не забороняв
та не заборонятиме спілкуватись з
дитиною.

Представник позивача ОСОБА_2 позов
підтримала повністю та пояснила, що 11
березня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 розірвано в судовому порядку.
Подружжя має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На даний ОСОБА_5 проживає з позивачем у
АДРЕСА_1. З весни 2013 року по даний час
ОСОБА_4 не проживає із сином не
піклується та не утримує матеріально
ОСОБА_5, не приділяє уваги його
вихованню, лікуванню, духовному та
фізичному розвитку. ОСОБА_4 більшу
частину свого часу проводить на
заробітках у Російській Федерації, а
весь рік вихованням та утриманням сина
займається позивач. ОСОБА_4 після
приїзду із заробіток погрожує забрати
сина із собою до Російської Федерації
на постійне проживання. ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1, він дійсно навчається у
4-му класі середньої ЗОШ І-ІІІ ступенів
АДРЕСА_2. Позивач ОСОБА_1 являється
постійним жителем АДРЕСА_2,
характеризується позитивно, зауважень
зі сторони виконкому немає, до
адміністративної відповідальності не
притягувався, спиртними напоями не
зловживає, не палить. Позивач надає
послуги місцевим жителям, а саме
здійснює «євроремонт» у житлових
будинках. Його щомісячний дохід
становить біля 2000- 4000 грн., а також йому
матеріально до помагає його мати, яка
також перебуває на заробітках за
кордоном, хоча цих коштів не достатньо
для утримання дитини. Кельменецька
районна державна адміністрація надала
висновок згідно якого вважає за
можливе визначити місце проживання
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
біля батька ОСОБА_1 в АДРЕСА_2.

Представник служби в справах дітей
Кельменецької районної державної
адміністрації ОСОБА_3 пояснила, що
підтримує позов повністю та підтримує
висновок служби в справах дітей, так як
задоволення позову може запобігти
незаконному вивезенню дитини за межі
України, а також є необхідність в
матеріальному забезпеченні дитини з
боку матері.

Прокурор Левчук Д.С. позов підтримав
повністю з підстав зазначених в
позовній заяві.

Дитина ОСОБА_5 пояснив, що він проживає
з батьком, який піклується про нього.
Мама з ним не проживає. Його повністю
забезпечує батько і він бажає
проживати з батьком, а не за місцем
проживання матері.

Судом досліджені такі інші докази:
копія рішення Кельменецького
районного суду Чернівецької області
від 11.03.2014 року по справі № 717/170/14-ц,
копія свідоцтва про народження ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1, довідка
Подвір'ївської сільської ради
Кельменецького району Чернівецької
області від 18.03.2014 року № 248, акт
обстеження житлово - побутових умов від
20.03.2014 року, довідка середньої
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
села Подвір'ївка від 08.04.2014 року №27,
довідка Подвір'ївської сільської ради
Кельменецького району Чернівецької
області від 04.04.2014 року № 94, висновок
Кельменецької районної державної
адміністрації від 24.07.2014 року № 01-31/1576,
довідка відділу Державної виконавчої
служби Кельменецького РУЮ від 01.08.2014
року № 4237/3

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідачка ОСОБА_4 перебували
в зареєстрованому шлюбі з 12.01.2005 року по
24.03.2014 року. Позивач є батьком, а
відповідачка матір'ю малолітньої
дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, який в даний
час перебуває на утриманні позивача
ОСОБА_1 Відповідно до ст. 180 СК України
ОСОБА_4 зобов'язана утримувати свою
неповнолітню дитину. Отже, між
позивачем та відповідачем склалися
правовідносини з приводу утримання
дитини. Відповідач не надавала
матеріальну допомогу своїй дитині.
Згідно вимог ст. 181 СК України ОСОБА_5
має право на отримання аліментів від
відповідача ОСОБА_4 у частці від доходу
відповідача, або у твердій грошовій
сумі за рішенням суду. Дане право
ОСОБА_5 порушується відповідачем,
оскільки ОСОБА_4 не утримує матеріально
свою дитину. Відповідно до частин 1, 2
статті 27 Конвенції ООН про права дитини
від 20 листопада 1989 року, яка
ратифікована постановою Верховної
Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991
року та набула чинності для України 27
вересня 1991 року, держава визнає право
кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини. Батьки або інші особи,
які виховують дитину, несуть основну
відповідальність за забезпечення в
межах своїх здібностей і фінансових
можливостей умов життя, необхідних для
розвитку дитини. 11 березня 2014 року шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано в
судовому порядку. На даний ОСОБА_5
проживає з позивачем у АДРЕСА_1.
відповідачка ОСОБА_4 не проживає із
сином не піклується та не утримує
матеріально ОСОБА_5, не приділяє уваги
його вихованню, лікуванню, духовному та
фізичному розвитку. Вихованням та
утриманням сина займається позивач.
ОСОБА_5 навчається у 4-му класі
середньої ЗОШ І-ІІІ ступенів АДРЕСА_2.
Позивач ОСОБА_1 являється постійним
жителем АДРЕСА_2, характеризується
позитивно, зауважень зі сторони
виконкому немає, до адміністративної
відповідальності не притягувався,
спиртними напоями не зловживає, не
палить. Позивач має мінливий дохід,
проте дитині забезпечив належні умови
проживання АДРЕСА_1. Отже, між позивачем
та відповідачем склалися
правовідносини з приводу місця
проживання дитини.

Вказані вище обставини стверджується
взаємним зв'язком доказів, досліджених
судом у їх сукупності.

Декларація прав дитини, проголошена
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, як принципове положення
визначила, що дитина повинна зростати в
умовах турботи. Відповідно до ст. 3
Конвенції про права дитини (далі
-Конвенція) в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. Статтею
9 Конвенції визначено, що держави -
учасниці забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки не піклуються про дитину. Згідно
ст. 12 Конвенції держави-учасниці
забезпечують дитині, здатній
сформулювати власні погляди, право
вільно висловлювати ці погляди з усіх
питань, що торкаються дитини, причому
поглядам дитини приділяється належна
увага згідно з її віком і зрілістю. 3
цією метою дитині, зокрема, надається
можливість бути заслуханою в ході
будь-якого судового чи
адміністративного розгляду, що
торкається дитини, безпосередньо або
через представника чи відповідний
орган у порядку, передбаченому
процесуальними нормами національного
законодавства. Відповідно до ст. 18
Конвенції , батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини.
Найкращі інтереси дитини є предметом
їх основного піклування.

Статтею 161 Сімейного кодексу
України встановлено, що якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини береться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.

У справі наявний висновок органу
опіки та піклування - Кельменецької
районної державної адміністрації
Чернівецької області згідно якого
визнано за доцільне проживання дитини
з позивачем. Відповідно до принципу 6
Декларації прав дитини від 20 листопада
1959 року малолітня дитина не повинна,
крім тих випадків, коли є виключні
обставини, бути розлучена зі своєю
матір'ю. Ті обставини, що малолітня
дитини тривалий час постійно проживала
з батьком, прихильна до нього,
висловила бажання проживати і надалі з
ним, батько належним чином турбується
про дитину, є виключними обставинами,
які дають підстави визначити місце
проживання дитини саме з батьком. При
цьому, у даному випадку не йдеться про
розлучення дитини з її матір'ю,
оскільки мати з дитиною не проживала.

Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 1998
року № 16 «Про застосування судами
деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю
України» суди, вирішуючи спори між
батьками, які проживають окремо (в тому
числі в одній квартирі), про те, з ким із
них і хто саме з дітей залишається,
мають виходити із рівності прав та
обов'язків батька й матері щодо своїх
дітей, повинні постановити рішення, яке
відповідало б інтересам дітей. При
цьому суд враховує, хто з батьків
виявляє більшу увагу до дітей і турботу
про них, їхній вік і прихильність до
кожного з батьків, особисті якості
батьків, можливість створення належних
умов для виховання, маючи на увазі, що
перевага в матеріально-побутовому
стані одного з батьків сама по собі не є
вирішальною умовою для передачі йому
дітей.

Мати дитини у разі визначення місця
проживання останньої з батьком не
обмежена у своєму праві на спілкування
з дитиною, турботу відносно неї та
участі у її вихованні й може
реалізувати свої права шляхом
домовленості з батьком дитини щодо
встановлення часу спілкування або за
рішенням органу опіки і піклування, або
за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 3
Конвенції про права дитини від 20
листопада 1989 року, ратифікованої
Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях
щодо дітей, незалежно від того,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавчими органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення
аліментів слід задовольнити частково,
зі стягненням з відповідача на користь
держави судового збору.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, відсутність на його
утриманні інших дітей, непрацездатних
осіб, а також те, що відповідач є
працездатним .

Суд також вважає, що слід допустити
негайне виконання рішення в частині
стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць.

Враховуючи викладене вище, суд вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 про
визначення місця проживання дитини
слід задовольнити повністю та
визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком ОСОБА_1 у АДРЕСА_1, а також
стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати у вигляді судового
збору у сумі 243,60 грн.

На підставі ст. ст.161, 179 - 183, 186, 191 СК
України, керуючись ст. ст. 2, 3, 8, 10, 11, 15, 60,
79, 88, 213, 214, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 650
(шістсот п'ятдесят) гривень щомісячно,
починаючи з дня подання заяви - 6 серпня
2014 року і до досягнення ОСОБА_5
повноліття.

Визначити місце проживання
малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з
батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
судові витрати у вигляді судового
збору у сумі 243 (двісті сорок три) гривні
60 (шістдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 243
(двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят)
копійок судового збору.

Допустити негайне виконання
рішення в частині стягнення аліментів
у межах суми платежу за один місяць в
розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) гривень.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного
суду Чернівецької області через
Кельменецький районний суд. Особи які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Дане заочне рішення може бути
переглянуте Кельменецьким районним
судом за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд даного заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя