Ухвала

іменем україни

17 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.,

суддів: Касьяна О.П., Попович О.В.,
Савченко В.О., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» до
санітарно-епідеміологічної станції
Тернівського району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, державного
підприємства «Український
науково-дослідницький інститут
промислової медицини», треті особи:
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області, публічне
акціонерне товариство «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат»,
публічне акціонерне товариство «Євраз
Суха Балка», ОСОБА_2, про скасування
акту №7 форми П-4, за касаційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Криворізький залізорудний комбінат»
на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Криворізький залізорудний
комбінат» (далі - ПАТ
«Кривбасзалізрудком») звернулося до
суду з уточненим згодом позовом до
санітарно-епідеміологічної станції
Тернівського району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, державного
підприємства «Український
науково-дослідницький інститут
промислової медицини» про скасування
акту №7 форми П-4.

Позовні вимоги мотивувало тим, що акт
розслідування хронічного професійного
захворювання №7 форми П-4 від 10 липня 2007
року відносно ОСОБА_2 складено з
порушенням встановленого порядку
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України №1112 від 25 серпня 2004
року.

Рішенням Тернівського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 16 вересня 2013 року позов
задоволено. Скасовано акт
розслідування хронічного професійного
захворювання №7 форми П-4 від 10 липня 2007
року відносно ОСОБА_2

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 червня
2014 року, зазначене рішення районного
суду скасовано й в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ
«Кривбасзалізрудком» просить рішення
апеляційного суду скасувати,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, і залишити в силі
рішення суду першої інстанції, що було
помилково скасовано.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи
позов, суд першої інстанції виходив з
доведеності та обґрунтованості вимог
ПАТ «Кривбасзалізрудком».

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, апеляційний суд зазначив про
те, що суд вирішив питання про права і
обов'язки особи, яку не було залучено до
участі у справі, зокрема ОСОБА_2

Однак, з такими висновками судів
повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення судів у
повній мірі не відповідають.

Статтею 22 Закону України «Про охорону
праці» передбачено, що роботодавець
повинен організовувати розслідування
та вести облік нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій
відповідно до положення, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України за погодженням з
всеукраїнськими об'єднаннями
профспілок.

Процедура розслідування та обліку
випадків хронічних професійних
захворювань передбачена ст. ст. 68 - 92
Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004
року №1112 та чинного на час виникнення
спірних правовідносин (далі - Порядок).

Так відповідно до Порядку повідомлення
за формою П-3 є підставою для проведення
розслідування випадку професійного
захворювання.

Згідно п.75 Порядку спеціалізованими
лікувально-профілактичними закладами
стосовно кожного хворого складається
повідомлення за формою П-3 згідно з
додатком 14. Протягом трьох діб після
встановлення діагнозу це повідомлення
надсилається роботодавцю та керівнику
підприємства, шкідливі виробничі
фактори на якому призвели до
виникнення професійного захворювання,
установі державної
санітарно-епідеміологічної служби, яка
обслуговує це підприємство, робочому
органу виконавчої дирекції Фонду за
місцезнаходженням підприємства.

Пунктом 76 Порядку передбачено, що
роботодавець організовує
розслідування причин виникнення
професійного захворювання та наказом
призначає комісію з розслідування
причин виникнення професійного
захворювання (далі комісія з
розслідування), до складу якої входять
представник установи державної
санітарно-епідеміологічної служби, яка
обслуговує підприємство (голова
комісії), представники
лікувально-профілактичного закладу, що
обслуговує підприємство, підприємства,
працівником якого є потерпілий,
первинної організації профспілки,
членом якої є потерпілий, або
уповноважена найманими працівниками
особа з питань охорони праці, якщо
потерпілий не є членом профспілки,
робочого органу виконавчої дирекції
Фонду за місцезнаходженням
підприємства. До розслідування в разі
потреби можуть залучатися
представники інших органів.
Розслідування випадку професійного
захворювання проводиться протягом
десяти робочих днів після надходження
повідомлення за формою П-3.

За п. 78 Порядку комісія з розслідування
зобов'язана: розробити програму
розслідування причин виникнення
професійного захворювання;
розподілити функції між членами
комісії; розглянути питання про
необхідність залучення до її роботи
експертів; провести розслідування
обставин та причин виникнення
професійного захворювання; скласти акт
розслідування хронічного професійного
захворювання за формою П-4 (далі акт
форми П-4) згідно з додатком 15, у якому
відобразити заходи щодо запобігання
розвиткові професійного захворювання
та забезпечення нормалізації умов
праці, а також установити осіб, які не
виконали відповідні вимоги
законодавства про охорону праці і про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення. У
разі коли роботодавець або інші члени
комісії відмовляються підписати акт
форми П-4, складається відповідний акт,
який є невід'ємною частиною акта форми
П-4. Акт форми П-4 затверджує головний
державний санітарний лікар області
(міста, району), на водному, повітряному,
залізничному транспорті, Міноборони,
МВС, СБУ, Адміністрації
Держприкордонслужби, Державного
департаменту з питань виконання
покарань, Державного
лікувально-оздоровчого управління,
якому підпорядкована установа
державної санітарно-епідеміологічної
служби, яка обслуговує підприємство.

Судами встановлено, що 10 липня 2007 року
комісією у складі уповноважених
представників відділення гігієни
праці Тернівської районної
санітарно-епідеміологічної станції,
відкритого акціонерного товариства
«ЦГЗК», міської лікарні №16 м. Кривого
Рогу, професійного комітету відкритого
акціонерного товариства «ЦГЗК»,
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області складено
акт №7 розслідування хронічного
професійного захворювання, яким
встановлено, що ОСОБА_2, працюючи
начальником шахти ім. Орджонікідзе,
отримав хронічне професійне
захворювання - хронічне обструктивне
захворювання легень першого ступеня
(пиловий бронхіт першого ступеня,
емфізема легень першого ступеня), ЛН
першого-другого ступеня, яке виникло в
умовах шкідливих факторів
багаторічної праці в умовах
запиленості повітря робочої зони
протягом 17 років 11 місяців.

Згідно п. 74 цього Порядку у спірних
випадках для остаточного вирішення
питання про наявність професійного
захворювання, особа направляється до
Інституту медицини праці Академії
медичних наук України.

У разі незгоди роботодавця з рішенням
Інституту щодо встановлення діагнозу,
його зв'язку із впливом шкідливих
виробничих факторів і трудового
процесу, таке рішення може бути
оскаржене в судовому порядку.

Проте, у порушення вимог ст.ст. 212-214 ЦПК
України, суди попередніх інстанцій
зазначених положень закону про те, що
зобов'язання щодо розслідування
професійного захворювання та
складання акту за формою П-4
покладається на роботодавця та
належить до компетенції комісії з
розслідування причин виникнення
професійного захворювання не
врахували; не встановили чи мали місце
обставини, якими позивач обґрунтовував
свої вимоги та у чому саме полягає
порушення його прав, не дали належної
правової оцінки зібраним у справі
доказам; не дослідили законодавчо
визначеного порядку розслідування та
обліку випадків хронічних професійних
захворювань й відповідно не
визначилися з тим, чи було дотриманого
такого порядку при розслідуванні
професійного захворювання ОСОБА_2, та
кому належить право оскарження
результатів розслідування; унаслідок
чого в достатньому обсязі не
визначилися з характером спірних
правовідносин й не перевірили
правомірність підстав звернення
позивача за захистом порушеного права
в обраний ним спосіб.

Зазначене вище свідчить про неповне
встановлення судами, як першої, так і
апеляційної інстанцій, фактичних
обставин, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи, що в
свою чергу призвело до поверхового
вирішення спору.

За таких обставин, судові рішення не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, зазначені вище
порушення призвели до неправильного
вирішення спору, що в силу ст. 338
ЦПК України є підставою для їх
скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат» задовольнити
частково.

Рішення Тернівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 16 вересня 2013 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 червня
2014 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.О.
Дьоміна

Судді:
О.П. Касьян

О.В.
Попович

В.О.
Савченко

С.П. Штелик