АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/9080/2014
Головуючий у І інстанції - П'ятничук І.В.
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення
факту проживання однією сім'єю та поділ
спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернулась до суду в березні 2014
року з позовом про поділ майна
подружжя, в якому просить поділити
майно, яке є її з відповідачем спільною
сумісною власністю, виділивши позивачу
та визнати за позивачем ОСОБА_2 Ѕ
частину земельної ділянки АДРЕСА_1;

Ѕ садового будинку в СТ «Олімп», що
знаходиться на території
Глевахівської селищної ради
Васильківського району Київської
області;

Гараж АДРЕСА_2.

Виділити відповідачу ОСОБА_1 та визнати
за ним право власності на:

Ѕ частину земельної ділянки АДРЕСА_1;

Ѕ садового будинку в СТ «Олімп», що
знаходиться на території
Глевахівської селищної ради
Васильківського району Київської
області;

Автомобіль «Ауді 100», 1986 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1.

В судовому засіданні на судовому
розгляді 06 червня 2014 року позивач
збільшила позовні вимоги, які були
прийняті судом до розгляду, позовною
вимогою якою просила встановити факт
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією
сім'єю без реєстрації шлюбу з 1992 року по
12 лютого 2005 року.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона та
ОСОБА_1 познайомилися в 1991 році і з 1992
року почали проживати разом однією
сім'єю як чоловік та жінка без
реєстрації шлюбу та вести спільне
господарство. Реєструвати шлюб не
поспішали, оскільки в цьому не було
потреби.

За час проживання однією сім'єю вони з
відповідачем придбали гараж № 460 в ГБК
«Кооперативний 1», земельну ділянку
АДРЕСА_1, автомобіль «Ауді 100», 1986 року
випуску, д.н.з.НОМЕР_1.

12 лютого 2005 року позивач зареєструвала
з відповідачем шлюб, який розірвано 12
листопада 2012 року. Посилається, що за
цей період вони разом з ОСОБА_1 в СТ
«Олімп» побудували садовий будинок,
який розташований в Садовому
товаристві «Олімп» на земельній
ділянці АДРЕСА_1 від 06 червня 2014
рокупозов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та поділ спільного майна
подружжя- задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 з 1992 року по 12 лютого 2005 року.

Визнано земельну ділянку АДРЕСА_1, що
розташована на території
Глевахівської селищної ради
Васильківського району Київської
області, кадастровий номер
:01:010:0427, та садовий будинок
побудований за земельній ділянці
АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:010:0427
спільним сумісним майном подружжя
ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

В порядку поділу майна визнано за
ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину
земельної ділянки АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:010:0427, та Ѕ частину
садового будинку побудованого на
земельній ділянці АДРЕСА_1», що
розташована на території
Глевахівської селищної ради
Васильківського району Київської
області, кадастровий номер
:01:010:0427.

В порядку поділу майна визнано за
ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину
земельної ділянки АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:010:0427, та Ѕ частину
садового будинку побудованого на
земельній ділянці АДРЕСА_1», що
розташована на території
Глевахівської селищної ради
Васильківського району Київської
області, кадастровий номер
:01:010:0427.

В задоволенні інших позовних вимог -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 06 червня 2014 року, ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримала апеляційну
скаргу.

Позивач та представник позивача проти
апеляційної скарги заперечили.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 12 лютого 2005 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб,
перебували в шлюбі до 20 листопада 2012
року (копія свідоцтва про укладення
шлюбу та копія свідоцтва про
розірвання шлюбу а.с.4,5).

Після розірвання шлюбу, згідно
свідоцтва про зміну імені позивачкою
було змінено прізвище з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» відповідно до актового запису
№12 від 25.01.2013 року.(а.с.6).

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення до
вирішення справи та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити чи в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
прозову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2, суд дійшов висновку про
встановлення факту проживання однією
сім'єю сторін без реєстрації шлюбу у
період з 1992 року по 12 лютого 2005 року.
Проте, погодитися з таким висновком
суду не можна, оскільки суд дійшов його
з неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що з 1992 року по 12 лютого 2005 року позивач
та відповідач проживали разом однією
сім'єю як чоловік та жінка без
реєстрації шлюбу в квартирі АДРЕСА_3 що
належить позивачці, вели спільне
господарство, мали спільний бюджет.

Однак, нормами діючого за період до 2004
року КпШС України не передбачалося
виникнення права спільної сумісної
власності чоловіка та жінки, які
проживають однією сім'єю без
реєстрації шлюбу.

Відповідно до чинного на час
виникнення спірних правовідносин
законодавства спільною сумісною
власністю є: майно, нажите подружжям за
час шлюбу (ст. 16 Закону України «Про
власність», ст. 22 КпШС України); майно
придбане внаслідок спільної праці
членів сім'ї чи майно, що є у власності
осіб, які ведуть селянське
господарство (фермерське), якщо
письмовою угодою відповідно між
членами сім'ї чи членами селянського
фермерського господарства не
передбачено інше або майно, придбане
внаслідок спільної праці громадян, що
об'єдналися для спільної діяльності,
коли укладеною між ними письмовою
угодою визначено, що воно є спільною
сумісною власністю (п.1, п.2 ст.17, ст.18
Закону України «Про власність»);
квартира (будинок), кімнати в квартирах
та одноквартирних будинках, передані
при приватизації з державного
житлового фонду за письмовою згодою
членів сім'ї наймача у їх спільну
сумісну власність (ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду»).

У інших випадках спільна власність
громадян є частковою.

Якщо розмір часток у такій власності не
було визначено і учасники спільної
власності при надбанні майна не
виходили з рівності їх часток, розмір
частки кожного з них визначається
ступенем його участі працею і коштами у
створенні спільної власності
(Постанова Пленуму Верховного Суду
України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності»).

Суд першої інстанції вищевикладеного
не врахував та дійшов помилкового
висновку про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1992
року по 12 лютого 2005 року, тобто, по день
реєстрації шлюбу, посилаючись на норми
Сімейного кодексу України. В той час, як
Сімейний кодекс України набрав
чинності одночасно з набранням
чинності Цивільним кодексом України, а
саме з 01 січня 2004 року.

Стосовно встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу в період з січня 2004
року по 12 лютого 2005 року колегія суддів
зазначає наступне.

Оцінивши наявні у справі докази
колегія суддів вважає, що доказами,
наданими у справі позивачем, не
доведено факт проживання позивача
однією сім'єю з ОСОБА_1 у період з січня
2004 року по 12 лютого 2005 року.

Колегія суддів не приймає до уваги
покази свідків зі сторони позивача
щодо сумісного проживання сторін, а
саме ОСОБА_4 який є братом позивача,
ОСОБА_5 який є сином позивачки, оскільки
це зацікавлені особи у справі і тому
колегія суддів оцінює їх покази
критично.

А також покази свідків ОСОБА_6 та
ОСОБА_7- знайомих позивача, покази яких
ґрунтуються на припущеннях.

Крім цього, твердження позивача щодо
проживання позивача в одній квартирі з
відповідачем по 2005 рік без реєстрації
шлюбу спростовуються доказом, який
надає особисто позивач у справі, а саме
копією трудової книжки ОСОБА_2 в якій
зазначено, що 21 травня 1998 року ОСОБА_2
була прийнята на роботу в Комунальне
підприємство «Петрівське», яке
відповідно до печатки в трудовій
книжці знаходиться в Кіровоградській
області, Петрівському районі, смт.
Петрове, де позивач працювала до 05.03.2009
року на посаді касира. (а.с.75-79).

Вказаний доказ, наданий позивачем,
спростовує її твердження про
проживання однією сім'єю з
відповідачем до реєстрації шлюбу.

Тобто, колегія суддів вважає, що надані
позивачкою докази не підтверджують той
факт, що вона з відповідачем у період з
січня 2004 року по 12 лютого 2005 року
проживали однією сім'єю, були пов'язані
спільним побутом, мали взаємні права та
обов'язки.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що
відповідно до ст. 31 ЦПК України, крім
прав та обов'язків, визначених у статті
27 цього Кодексу позивач має право
протягом усього часу розгляду справи
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитися від позову…До
початку розгляду судом справи по суті
позивач має право шляхом подання
письмової заяви змінити предмет або
підставу позову.

Всупереч приписам статті 31 ЦПК України
судом першої інстанції на судовому
розгляді справи по суті прийнята заява
позивача ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 1992 року по 12 лютого
2005 року, що являється порушенням
вказаної норми, оскільки встановлення
факту проживання однією сім'єю не
являється збільшенням розміру
позовних вимог, а має окремий предмет
та підставу позову.

З підстав вищенаведеного, рішення суду
в частині задоволення позовної вимоги
про встановлення факту проживання
сторін однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з 1992 року по 12 лютого 2005 року
підлягає скасуванню.

Стосовно вимог про визнання за ОСОБА_2
права власності на Ѕ частину земельної
ділянки та Ѕ частину садового будинку,
побудованого на земельній ділянці в СТ
«Олімп», що розташована на території
Глевахівської селищної ради
Васильківського району Київської
області, колегія суддів встановила, що
ОСОБА_1 являється членом СТ «Олімп» з
10.04.2004 року, земельна ділянка АДРЕСА_1
передана ОСОБА_1 в приватну власність
для ведення садівництва площею 0,0600 га
рішенням Глевахівської селищної ради
Васильківського району Київської
області від 12 січня 2005 року, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку.
(а.с.10,57).

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 57 СК України
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка є земельна ділянка набута нею,
ним за час шлюбу внаслідок
приватизації земельної ділянки, що
перебувала у її, його користуванні, або
одержана внаслідок приватизації
земельних ділянок державних і
комунальних сільськогосподарських
підприємств, установ та організацій,
або одержана із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
Земельним кодексом України.

Таким чином, спірна земельна ділянка є
особистою приватною власністю
відповідача, та крім того, отримана ним
у власність до реєстрації шлюбу з
позивачем.

Доводи позивача про те, що земельна
ділянка була придбана сторонами в 2004
році, тобто до реєстрації шлюбу за 1500
дол. США, що підтверджує позивач
розпискою на ім'я ОСОБА_1, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
колегія суддів дійшла висновку про
відмову у встановленні факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 1992 року по 12 лютого
2005 року та крім того, особиста приватна
власність відповідача на зазначену
земельну ділянку підтверджується
державним актом на земельну ділянку,
який відповідач отримав до реєстрації
шлюбу.

Як встановлено в суді апеляційної
інстанції на садовій ділянці АДРЕСА_1,
який не завершено будівництвом.

Оскільки на не завершений будівництвом
будинок, який побудований на земельній
ділянці, відсутнє свідоцтво про право
власності, а отже власність не
зареєстрована у встановлений законом
порядок, то такий будинок не може бути
об'єктом поділу. Земельна ділянка не є
об'єктом поділу, а є особистою
власністю відповідача, тому що набута
останнім до шлюбу з позивачем в порядку
реалізації його права на приватизацію
землі.

Пунктом 18.2 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16.04.2004 року
№ 7 «Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» роз'яснено, що
відповідно до положень статей 81, 116 ЗК
України окрема земельна ділянка,
одержана громадянином у період шлюбу в
приватну власність шляхом
приватизації, є його особистою
приватною власністю, а не спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці
знаходиться будинок, будівля, споруда,
що є спільною сумісною власністю
подружжя, то у разі поділу будинку,
будівлі, споруди між подружжям та
виділу конкретної частини будинку,
будівлі, споруди до особи, яка не мала
права власності чи користування
земельною ділянкою переходить це право
у розмірі частки права власності у
спільному майні будинку, будівлі,
споруди у відповідності до статей 120 ЗК
України, 377 ЦК України.

Позивач посилається на те, що спірний
будинок побудовано за період з 2004 року
по 12 лютого 2012 року за спільні кошти з
ОСОБА_1, як доказ цьому надає квитанції
на будівельні матеріали за 2009 рік, 2006
рік, та товарні чеки за 2005 рік, 2006 рік та
2009 рік.

Колегія суддів зазначає, що вказані
квитанції та чеки надані без
зазначення прізвища чи позивача, чи
відповідача. В квитанції на а.с.27 та на
а.с.39 взагалі платником зазначено
ОСОБА_8

Як доказ сумісно з відповідачем
збудованого будинку позивач надала
фотокартки долучені судом першої
інстанції до матеріалів справи
(а.с.58,68,70,71,72) без числа, місяця та року, з
яких не вбачається завершеного
будівництвом будинку на спірній
земельній ділянці.

Суду першої інстанції позивачем та
представником позивача не надано
експертного висновку ступеню
готовності будинку до експлуатації.

Крім того, в суді апеляційної інстанції
позивач та представник позивача
пояснили, що не можуть підтвердити
доказами ступінь готовності будинку до
експлуатації.

Представник відповідача в
апеляційному суді пояснила, що будинок
складається лише із зведених стін та
легкого даху, який повністю також не
завершено, внутрішні роботи в будинку
не зроблені та крім того, зводити
будинок відповідач розпочав після
розірвання шлюбу з позивачем.

Позивач пояснила, що не може
підтвердити доказами, які внутрішні
роботи виконані в будинку, але думає, що
частина робіт виконана.

Згідно довідки голови СТ «Олімп» на
ділянці АДРЕСА_1 знаходиться
незавершена будівля, не зареєстрована
в БТІ.

Таким чином, колегія суддів виходить з
того, що не завершений будівництвом
будинок може підлягати поділу при
доведеності спільного будівництва
будинку сторонами, якщо враховуючи
ступінь його готовності можна
визначити окремі частини що підлягають
виділу, і технічно можливо довести до
кінця будівництво особами між якими
ділиться будинок.

У разі неможливості поділу не
закінченого будівництвом будинку суд
може визнати право на будівельні
матеріали та конструктивні елементи
будинку, однак позивач таких вимог не
заявляла.

Тобто, судом встановлено та не
оспорюється сторонами, що спірний
садовий будинок будівництвом не
завершено, в експлуатацію будинок не
прийнято. Позивач підтвердила
відсутність у неї доказів ступеню
готовності будинку до експлуатації,
відповідних клопотань ні суду першої
інстанції, ні суду апеляційної
інстанції не заявляла.

З цих підстав, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позову в частині
визнання права власності за позивачем
на Ѕ частину незавершеного
будівництвом садового будинку на
земельній ділянці в СТ «Олімп».

Незавершений будівництвом садовий
будинок розташований на земельній
ділянці отриманій відповідачем в
порядку приватизації, оскільки колегія
суддів дійшла висновку, що садовий
будинок не підлягає поділу, а земельна
ділянка отримана відповідачем в
порядку реалізації його права на
приватизацію землі, отже не може бути
визнано за позивачем право власності
на Ѕ частину земельної ділянки АДРЕСА_1
площею 0,0600 га в СТ «Олімп».

На підставі вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що рішення суду в
частині задоволених позовних вимог
підлягає скасуванню з ухваленням в цій
частині нового рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнанні
права власності на Ѕ частину земельної
ділянки та Ѕ частину садового будинку
належить відмовити.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,309,313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 06 червня 2014
року- скасувати в частині задоволених
позовних вимог та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, визнанні
права власності на Ѕ частину земельної
ділянки та Ѕ частину садового будинку -
відмовити.

В іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: