АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача
Стрижеуса А.М.,

суддів:
Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при
секретарі: Луцькій Л.С.

за участю: представника позивача
Владімірової О.В.

відповідачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши цивільну справу за
апеляційними скаргами представника
відповідача ОСОБА_6, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4, представника позивача
Владімірової Ольги Василівни, яка діє
на підставі довіреності в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 24 квітня 2014
року в справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_7, ОСОБА_4,
ОСОБА_3, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки, -

Справа №754/14337/2013 № апеляційного
провадження:22-ц-796/7584/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Бабко
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Стрижеус А.М. В С Т А Н О В И
Л А:

Позивач ТОВ «ОТП Факторинг України»
звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмет
іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог
позивача посилався на те, що 10 квітня 2008
року був укладений кредитний договір №
МL-009/249/2008 між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_7

В якості забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним
договором, між Банком та відповідачем
ОСОБА_4, було укладено договір поруки №
SR-009/249/2008/1 від 10 квітня 2008 року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним
договором, між Банком та відповідачем
ОСОБА_3, було укладено договір поруки №
SR-009/249/2008 від 10 квітня 2008 року.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним
договором, між Банком та відповідачем
ОСОБА_8, було укладено Іпотечний
договір № RМL- 009/249/2008 від 10 квітня 2008
року, предметом якого стала
однокімнатна квартира АДРЕСА_1, що
перебуває у праві власності ОСОБА_8.

Згідно з умовами договору
купівлі-продажу кредитного портфелю
від 25 листопада 2011 року та у
відповідності ст.ст. 512, 514, 1077-1086 ЦК
України, ПАТ «ОТП Банк» передало та
відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» прийняло право вимоги за
кредитним договором № МL-009/249/2008 від 10
квітня 2008 року та за договором іпотеки
№ RМL -009/249/2008 від 10 квітня 2008 року,
згідно Договору про відступлення права
вимоги.

Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП
Банк» щодо права вимоги до
відповідачів за кредитним договором №
МL -009/249/2008 від 10 квітня 2008 р та договором
іпотеки № RМL-009/249/2008 від 10 квітня 2008
року.

Відповідач ОСОБА_7 свої зобов'язання за
Кредитним договором не виконує, до
цього часу відповідач кошти не
повернув, крім того, у зв'язку з
невиконанням умов договору, боржник
зобов'язаний сплатити суму боргу у
розмірі 46503,41дол.США, що за курсом 7,993 за
дол.США складає 371701 гривню 76 копійок,
процент за користування кредитом у
розмірі 2538,71дол.США, що за курсом 7,993
за 1 долар США складає 20291 гривню
91копійку, пеню за прострочення
виконання зобов'язань в розмірі 1 430 776
гривень 89 копійок, тому просив позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 24 квітня 2014 року позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
України» до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_4
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
України» заборгованість за кредитним
договором у сумі 49042,12 дол. США, що
еквівалентно за курсом 7.993 за 1 дол.США
складає 391993,67грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_3
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
України» заборгованість за кредитним
договором у сумі 49042,12 дол. США, що
еквівалентно за курсом 7,993 за 1 дол. США
складає 391993,67 грн.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_7 перед Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
України» за Кредитним договором №
МL-009/249/2008 від 10.04.2008року в сумі 49042,12 дол.
США, що еквівалентно за курсом 7,993 за 1
дол. США складає 391993,67 грн. звернути
стягнення на належну ОСОБА_8 у праві
власності на однокімнатну квартиру,
загальною площею 34,70 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка є
предметом іпотеки за договором іпотеки
№ RМL - 009/249/2008 від 10.04.2008 року, визначивши
спосіб реалізації предмету іпотеки
шляхом продажу на публічних торгах із
встановленням початкової ціни продажу
предметів іпотеки для його подальшої
реалізації на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій, з
дотриманням процедури, визначеної ст. 38
Закону України «Про іпотеку».

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Не погоджуючись з рішенням суду
представником відповідача ОСОБА_6, який
діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_4, подано апеляційну
скаргу, в якій він просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду дійсним обставинам
справи, неповне з'ясування обставин
справи, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Також не погоджуючись з рішенням суду,
представником позивача Владіміровою
О.В., яка діє на підставі довіреності в
інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
подано апеляційну скаргу, в якій вона
просить скасувати рішення суду в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог щодо стягнення пені та ухвалити
нове, яким позовні вимоги ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» задовольнити в
повному обсязі, посилаючись на те, що
рішення суду є необґрунтованим та
ухваленим з порушенням норм
матеріального та, як наслідок,
процесуального права.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_5, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_4, відповідач
ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної
скарги представника відповідача
ОСОБА_6 та заперечували проти доводів
апеляційної скарги представника
позивача Владімірової О.В.

Представник позивача Владімірова О.В.,
яка діє на підставі довіреності в
інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
підтримала доводи своєї апеляційної
скарги та заперечувала проти доводів
апеляційної скарги представника
відповідача ОСОБА_6

Відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове
засідання не з'явилися, про день та час
розгляду справи неодноразово
повідомлялися належним чином
відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України (т.2
а.с.168, 169, 177,178), а тому колегія суддів з
метою дотримання судом розумних
строків розгляду справи, що є вимогою
ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод 1950 року вважає можливим
розглянути справу за їх відсутності у
відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
обґрунтованість та законність
оскаржуваного рішення в межах доводів
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
представника відповідача ОСОБА_6, який
діє на підставі довіреності в
інтересах ОСОБА_4, задоволенню не
підлягає, апеляційна скарга
представника позивача Владімірової
О.В., яка діє на підставі довіреності в
інтересах ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно із ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення, суд зобов'язаний
прийняти рішення, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, згідно з умовами
договору купівлі-продажу кредитного
портфелю від 25 листопада 2011 року, ПАТ
«ОТП Банк» передало та відступило, а
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло
право вимоги за кредитним договором №
МL-009/249/2008 від 10 квітня 2008 року та за
договором іпотеки № RML-009/249/2008 від 10
квітня 2008 року, згідно Договору про
відступлення права вимоги.

Отже, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо
права вимоги до відповідачів за
кредитним договором № МL - 009/249/2008 від 10
квітня 2008 року та договором іпотеки №
RML - 009/249/2008 від 10 квітня 2008 року.

У відповідності до Кредитного Договору
№ МL - 009/249/2008 від 10 квітня 2008 року,
укладеного між ЗАТ «ОТП Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_7, предметом даного
договору є надання кредитних коштів в
сумі 50750,00 дол. США, з терміном погашення
кредиту до 10 квітня 2023 року, з графіком
погашення кредиту та оплатою по
процентній ставці 5,99% річних.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним
договором, між Банком та відповідачем
ОСОБА_4, було укладено договір поруки
№SR - 009/249/2008/1 від 10 квітня 2008
року.

За умовами договору поруки п. 1.1. та п.1.2,
поручитель зобов'язаний відповідати в
повному обсязі по борговим
зобов'язанням ОСОБА_7, що виникають з
умов кредитного договору. Поручитель
та боржник відповідають як солідарні
боржники, що означає, що кредитор може
звернутися з вимогою про виконання
боргових зобов'язань як до боржника,
так і до поручителя, чи до обох
одночасно.

Крім того, в якості забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_7 за
кредитним договором, між Банком та
відповідачем ОСОБА_3, було укладено
договір поруки № SR-009/249/2008 від
10 квітня 2008 року.

За умовами договору поруки п.1.1. та п.1.2,
поручитель зобов'язаний відповідати в
повному обсязі по борговим
зобов'язаннями ОСОБА_7, що виникають з
умов кредитного договору. Поручитель
та боржник відповідають як солідарні
боржники, що означає, що кредитор може
звернутися з вимогою про виконання
боргових зобов'язань як до боржника,
так і до поручителя, чи до обох
одночасно.

З матеріалів справи вбачається, що
позичальник ОСОБА_7 за кредитним
договором свої зобов'язання належним
чином не виконував, у зв'язку з чим його
заборгованість станом на 03 грудня 2013
року, становила 49042,12 дол.США, що за
курсом 7.993 за 1 дол. США складає 391993
гривні 67 копійок, з яких:

- прострочена заборгованість за тілом
кредиту в розмірі 46503,41дол.США, що за
курсом 7.993 за 1 дол. США складає 371701
гривня 76 копійок;

- прострочена заборгованість зі сплати
відсотків за користування кредитом в
розмірі 2538,71дол. США, що за курсом 7, 993 за
1 дол. США складає 20291 гривня 91 копійка.

Також, нарахована пеня за прострочення
сплати кредиту в розмірі 1 430 776 гривень
89 копійок.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_7 за Кредитним
договором, між ЗАТ «ОТП Банк»
правонаступником якого є ПАТ «ОТП
Банк» та відповідачем ОСОБА_8, був
укладений Іпотечний договір № RML -
009/249/2008 від 10 квітня 2008 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_10 та зареєстровано в
реєстрі за № 1448, предметом якого стала
однокімнатна квартира АДРЕСА_1, що
перебуває у праві власності ОСОБА_8.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі ст. 572 ЦК України, в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Статтею 575 ЦК України, передбачені
окремі види застав: іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

За змістом частини 1 ст. 583 ЦК України та
частини 2 ст. 11 Закону України «Про
іпотеку», заставодавцем може бути
боржник або третя особа (майновий
поручитель). При цьому застава (іпотека)
завжди є забезпеченням певного
узгодженого із заставодавцем
(іпотекодавцем) зобов'язання.
Законодавством розрізняється застава
(іпотека), надана боржником та застава
(іпотека), надана третьою особою
(майновим поручителем).

Відповідно до ст. 590 ЦК України, ст. 33
Закону України «Про іпотеку»,
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором. У разі часткового виконання
боржником зобов'язання, забезпеченого
заставою, право звернення на предмет
застави зберігається в первісному
обсязі.

Частиною 6 ст. 3 Закону «Про іпотеку»,
встановлено, що у разі порушення
боржником основного зобов'язання
відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
іпотеку», майновий поручитель несе
відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання
боржником основного зобов'язання
виключно в межах вартості предмета
іпотеки.

Зі змісту договору іпотеки вбачається,
що відповідач ОСОБА_8 має статус
майнового поручителя за зобов'язаннями
відповідача ОСОБА_7 за кредитним
договором. Таким чином, вимоги позивача
до відповідача ОСОБА_8 про звернення
стягнення на предмет іпотеки
ґрунтуються на умовах договору та
законі.

Отже, посилання представників
відповідачів про те, що на відповідачів
здійснюється покладення подвійної
цивільно-правової відповідальності
одного і того ж виду за одне і те саме
порушення договірного зобов'язання не
знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з положень п.42 Постанови
Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року N 5
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
право вибору способу судового захисту,
передбаченого законом або договором
(дострокове стягнення кредиту,
стягнення заборгованості, у тому числі
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки/застави, одночасне заявлення
відповідних вимог у разі, якщо
позичальник є відмінною від особи
іпотекодавця (майновий поручитель),
одночасне заявлення вимог про
стягнення заборгованості з
позичальника з вимогами про
стягнення заборгованості шляхом
звернення стягнення на предмет
застави/іпотеки, належні іпотекодавцю,
який не є позичальником, розірвання
кредитного договору, набуття права
власності на предмет іпотеки тощо)
належить виключно позивачеві (частина
перша статті 20 ЦК України, статті 3 і 4
ЦПК).

Згідно з вимогами ст. 524 ЦК України,
зобов'язання має бути виражене у
грошовій одиниці України - гривні.
Сторони можуть визначити грошовий
еквівалент зобов'язання в іноземній
валюті.

Відповідно до положень ст. 533 ЦК
України, грошове зобов'язання має бути
виконане у гривнях. Одночасно з цим,
якщо у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до листа №661 від 26 червня 2012
року ТОВ «ОТП Факторинг Україна»,
ОСОБА_7 був роз'яснений порядок
погашення заборгованості за кредитним
договором (згідно п.3.2 Договору Комісії
Комісіонер приймає платежі за
Кредитним договором від боржників у
іноземній валюті та конвертує їх в
українську валюту та перераховує їх на
користь Комітента.).

За встановлених обставин суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відмови в задоволенні
позовних вимог позивача в стягнення
пені, який застосував положення щодо
строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Частина 2 ст.258 ЦК України установлює, що
до вимог про стягнення пені
установлюється спеціальна позовна
давність - 1 рік.

Як убачається із змісту ст.549 ЦК
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобовўязання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобовўязання за
кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка
нараховується з першого дня
прострочення й доти, доки зобовўязання
не буде виконано. Її розмір
збільшується залежно від продовження
правопорушення.

Правова природа пені така, що строк
позовної давності щодо її стягнення
обчислюється по кожному дню, за яким
нараховується пеня, окремо. Право на
позов про стягнення пені за кожен день
виникає щодня на відповідну суму, а
позовна давність обчислюється з того
дня, коли кредитор дізнався або повинен
дізнатися про порушені права.

Таким чином, строк позовної давності в
один рік згідно із ст.258 ЦК України щодо
стягнення неустойки обмежується
останніми 12 місяцями перед зверненням
до суду, а починається окремо за кожен
день, за який вона нараховується, у
межах строку позовної давності за
основною вимогою.

Строк позовної давності за основним
зобовўязанням не пропущений, у звўязку
з чим позивач має право на стягнення
пені ( неустойки) за рік, що передує
зверненню до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що вимоги позивача про
стягнення пені за несвоєчасне
погашення кредиту за користування
кредитом підлягають частковому
задоволенню - за річний період до
подачі уточнених позовних вимог до
суду, а саме за період часу з 03 грудня 2012
року по 03 грудня 2012 року (т.1 а.с.175-180), що
складає 179003 гривні 74 копійки.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», звертаючись
до суду з позовом до відповідачів, було
сплачено судовий збір в розмірі 3441
гривня (т.1 а.с.2), який підлягає
стягненню з відповідачів в рівних
частках.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317,
324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_6, який діє на
підставі довіреності в інтересах
ОСОБА_4 - відхилити.

Апеляційну скаргу представника
позивача Владімірової Ольги Василівни,
яка діє на підставі довіреності в
інтересах Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 24 квітня 2014 року скасувати та
ухвалити нове наступного змісту.

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
України» до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за
кредитним договором та звернення
стягнення на предмет іпотеки -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_4
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
України» заборгованість за кредитним
договором у сумі 49042,12 дол. США, що
еквівалентно за курсом 7.993 за 1 дол. США
складає 391993 гривні 67 копійок та 391993
гривні пені а всього 783986 гривень 67
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, як солідарно
боржника за договором поруки на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
України» заборгованість за кредитним
договором у сумі 49042,12 дол. США, що
еквівалентно за курсом 7,993 за 1 дол.США
складає 391993 гривні 67 копійок та 391993
гривні пені а всього 783986 гривень 67
копійок.

В рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_7 перед Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
України» за Кредитним договором №
МL-009/249/2008 від 10 квітня 2008 року в сумі
49042,12 дол. США, що еквівалентно за курсом
7,993 за 1 дол. США складає 391993 гривні 67
копійок та 391993 гривні пені а всього 783986
гривень 67 копійок звернути стягнення
на належну на праві власності ОСОБА_8
однокімнатну квартиру, загальною
площею 34,70 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яка є предметом
іпотеки за договором іпотеки № RМL
-009/249/2008 від 10 квітня 2008 року, визначивши
спосіб реалізації предмету іпотеки
шляхом продажу на публічних торгах із
встановленням початкової ціни продажу
предметів іпотеки для його подальшої
реалізації на рівні не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій, з
дотриманням процедури, визначеної ст. 38
Закону України «Про іпотеку».

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_7,
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_8 судовий збір в
розмірі 3441 гривню, а саме по 8060 гривень
25 копійок з кожного.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Суддя-доповідач:

Судді: