№ апеляційного
суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Лапчевська О.Ф.АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі
:

Головуючого - судді Лапчевської О.Ф.

Суддів Корчевного Г.В.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Мішкіній А.В.

за участю: представника позивача
ОСОБА_3,

представника відповідача ЛевченкоО.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Публічного акціонерного
товариства «Укргазпромбанк» Семенюти
Оксани Володимирівни на рішення
Дніпровського районного суду м. Києва
від 18 липня 2014 року

У справі за позовом ОСОБА_6 до
Публічного акціонерного товариства
«Укргазпромбанк», третя особа Приватне
акціонерне товариство «Олеський завод
мінеральних вод» про визнання договору
поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного
суду м. Києва від 18 липня 2014 року позов
задоволено./а.с. 171-174/

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
представник ПАТ «Укргазпромбанк»
подав апеляційну скаргу на рішення
суду посилаючись на його незаконність
та необґрунтованість. Вважає, що судом
першої інстанції не повно з'ясовані
обставини справи, зокрема оскільки
рішенням Третейського суду при
Асоціації українських банків від 25.02.2014
року з ПАТ «Олеський завод мінеральних
вод», ОСОБА_7, ОСОБА_6 стягнуто солідарно
на користь ПАТ «Укргазпромбанк»
заборгованість за договором кредиту,
вирішуючи спір щодо визнання
припиненим договору поруки з ОСОБА_6,
фактично переглянув рішення
третейського суду, чим порушив ст. 51 ЗУ
«Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК
України в якій перелічені підстави для
скасування рішення третейського суду.
Крім того, зазначив також, що справа про
визнання договору поруки не підлягає
розгляду Дніпровським районним судом
м. Києва, оскільки відповідно до п. 12
спірного договору спори, які з нього
випливають вирішуються Постійно
діючим третейським судом при Асоціації
українських банків. Також зазначив, що
п. 1 договору поруки зазначено, що
поручитель відповідає у повному обсязі
за всіма зобов'язаннями боржника за
договором банківського кредиту та
будь-якими додатковими угодами до
нього, включаючи і ті, що збільшують
основне зобов'язання, тому отримання
окремої згоди поручителя для укладення
додаткових угод не потрібно, а
неотримання такої згоди не може бути
підставою для припинення договору
поруки. З урахуванням викладеного в
апеляційній скарзі просив рішення суду
скасувати та постановити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, які з'явились у
судове засідання, дослідивши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи в межах апеляційного
оскарження, вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення
залишенню без змін на підставі
наступного.

Судом встановлено, що 09.04.2010 року між
ПАТ «Укргазпромбанк» та ПрАТ «Олеський
завод мінеральних вод» укладено
кредитний договір / а.с.5-10/, після чого
до нього укладено 14 додаткових угод.

За вказаними кредитним договором між
ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_6
укладено договір поруки №10-П/10-Л / а.с.30/,
до якого укладено 5 додаткових угод.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України про те, що
порука припиняється у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності. Укладаючи додаткову
угоду до кредитного договору №6 від
28.10.2011 р. ПАТ «Укргазпромбанк» та ПрАТ
«Олеський завод мінеральних вод»
змінили умови кредитного договору, які
були узгоджені з поручителем внаслідок
укладання додаткової угоди до договору
поруки №5 від 06.07.2012 року щодо розміру
процентної ставки за користування
кредитними коштами на рівні 20%, а
укладаючи додаткову угоду №13 від 10.09.2012
р. ПАТ «Укргазпромбанк» змінено
процентну ставку до рівня 22, 5%, що не
було узгоджено з поручителем ОСОБА_6,
внаслідок чого збільшився обсяг його
відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, щодо
фактичного скасування рішення
Третейського суду при Асоціації
українських банків від 25.02.2014 року яким
з ОСОБА_6 в тому числі як з поручителя
стягнуто на користь ПАТ
«Укргазпромбанк» заборгованість за
договором кредиту, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки предметом
судового розгляду є визнання договору
поруки припиненим а не скасування
рішення третейського суду, крім того,
суд визнав припиненим договір поруки з
10.09.2012 року, виключивши розгляд даної
справи третейським судом.

Доводи апеляційної скарги щодо
достатності отримання згоди
поручителя на зміну умов договору, що
передбачає п. 1 договору поруки, колегія
суддів не приймає до уваги, оскільки
вказане містить лише зазначення обсягу
відповідальності поручителя, а не
положення про те, що зміни та
доповнення до умов основного договору,
що збільшують зобов'язання поручителя,
здійснюються без його згоди.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та
містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
«Укргазпромбанк» Семенюти
ОксаниВолодимирівни - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 18 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді: