АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

23 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Гаращенко Д.Р., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглядаючи у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Святошинського
районного суду міста Києва від 27 серпня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом та стверджуючи про порушення
відповідачем прав позивача як власника
вищевказаних об'єктів нерухомості, та
посилаючись на положення ст.ст. 15, 16, 316,
317, 320, 321, 328, 375, 386, 392, 876 ЦК України,
позивач просив визнати за ним право
власності на нежитлову будівлю площею
500 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та жилий
будинок площею 117.6 кв.м. за адресою:
АДРЕСА_2.(ас. 1-24)

Заочним рішенням Святошинського
районного суду міста Києва від 27 серпня
2013 року позовні вимоги задоволено
частково, визнано за ОСОБА_2 право
власності на будинковолодіння, яке
складається із житлового будинку літ.
«А» загальною площею 117,6 кв.м. (житловою
площею 37,6 кв.м.) по АДРЕСА_2, в іншій
частині позовних вимог відмовлено.
(а.с.31-34)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила
скасувати рішення і ухвалити нове про
відмову у задоволенні позову. На
обґрунтування скарги зазначила, що
вона є власником земельної ділянки
площею 0.10 га. по АДРЕСА_3, а суд визнав
право власності за ОСОБА_2 на жилий
будинок літера «А» загальною площею 117.6
кв.м. який фактично перебуває на
належній позиваці земельній ділянці,
при цьому районний суд безпідставно
зазначив неіснуючу адресу по АДРЕСА_2.
Таким рішенням районний суд вирішив
питання про права та обов'язки
апелянта, порушив право власності
ОСОБА_1 на належну їй земельну ділянку
по АДРЕСА_3, безпідставно визнав право
власності на самочинне
будівництво.(а.с. 46-72)

22 вересня 2014 року до канцелярії суду
апеляційної інстанції надійшла заява
позивача ОСОБА_2 про зупинення
провадження у справі.

В судовому засіданні
представник апелянта ОСОБА_4
заперечувала проти задоволення заяви і
просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули,
причини неявки не повідомили, про час
та місце розгляду справи були
сповіщені належним чином про що у
справі є докази. Повідомлення
відповідача ОСОБА_3 повернулось із
відміткою працівників пошти, що за
зазначеною адресою адресат не
проживає, заява про зміну адреси місця
проживання від ОСОБА_3 до суду не
надходила.(а.с. 88-92)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ст. 77,
ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів
визнала повідомлення належним, а
неявку такою, що не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Колегія суддів перевірила доводи
заявника, матеріали справи, заслухала
суддю-доповідача, доводи апелянта і
дійшла висновку, що заява підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Обґрунтовуючи скаргу апелянт
посилалась на порушення її права
власності на земельну ділянку площею
0.10 га. по АДРЕСА_3, оскільки
оскаржуваним рішенням суд визнав право
власності за ОСОБА_2 на жилий будинок
літера «А» загальною площею 117.6 кв.м.
який фактично перебуває на належній
позиваці земельній ділянці.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 липня 2014 року
було відкрито провадження по справі за
позовом ОСОБА_5 до Київської міської
ради, Департаменту земельних ресурсів
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
третя особа на стороні відповідача
ОСОБА_1 про визнання незаконним та
скасування рішення Київської міської
ради № 701/4139 від 29.04.2010 року «Про
передачу громадянці ОСОБА_1 у приватну
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд на АДРЕСА_3».

Таким чином висновок суду в
адміністративній справі щодо
законності рішення Київської міської
ради № 701/4139 від 29.04.2010 року про передачу
громадянці ОСОБА_1 у приватну власність
вищевказаної земельної ділянки може
вплинути на висновок суду у цивільній
справі щодо наявності (відсутності)
порушеного права апелянта ОСОБА_1, яка
не брала участі у розгляді справи
районним судом.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК
України, суд зобов'язаний зупинити
провадження у справі у разі
неможливості розгляду цієї справи до
вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 201, ст.ст. 304, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Зупинити апеляційне провадження за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Святошинського районного суду
міста Києва від 27 серпня 2013 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності до розгляду
Окружним адміністративним судом міста
Києва справи за позовом ОСОБА_5 до
Київської міської ради, Департаменту
земельних ресурсів Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), третя особа на стороні
відповідача ОСОБА_1 про визнання
незаконним та скасування рішення
Київської міської ради № 701/4139 від
29.04.2010 року і набрання судовим рішенням
законної сили.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Д.Р.Гаращенко

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/11756/2014

Головуючий у першій інстанції Чала А.П.

Доповідач Левенець Б.Б.