Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З а о ч н е

"13" жовтня 2014 р.
місто
Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси
у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Омельченко М.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду № 22 в
м.Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей, -

В С Т А
Н О В И В :

06.08.2014 року позивачка звернулась до
суду з позовом до відповідача про
стягнення з нього аліментів на
утримання їх малолітніх дітей: дочку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у твердій
грошовій сумі по 1500 гривень на кожну
дитину з моменту звернення до суду і до
повноліття дітей. Свої вимоги
позивачка обґрунтовувала тим, що з
відповідачем по справі спільно не
проживають, діти постійно проживають
разом з нею і знаходяться на її
утриманні, відповідач ухиляється від
надання допомоги в утриманні дітей у
добровільному порядку, тому вона
вимушена звернутися з позовом до суду.

У судове засідання позивачка
подала заяву, згідно якої просила суд
позов задовольнити, не заперечувала
проти ухвалення рішення в заочному
порядку, повідомивши додатково про
місце роботи відповідача.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа,
яка бере участь у справі, може заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідач до судового засідання
не з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був своєчасно та
належним чином сповіщений за місцем
свого проживання, про причини неявки
суд не повідомив, клопотання щодо
відкладення розгляду справи від
відповідача до суду не поступало, із
запереченнями до суду не звертався.

Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо
суд не має відомостей про причини
неявки відповідача, повідомленого
належним чином, або причину неявки буде
визнано неповажною, суд вирішує справу
на підставі наявних у ній даних чи
доказів (ухвалює заочне рішення)

Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК
України та ст.6 Конвенції "Про захист
прав людини та основних свобод",
ратифікованої Законом України 17.07.1997
року, з метою недопущення подальшого
затягування розгляду справи та захисту
прав малолітньої дитини, суд вважає за
необхідне розгляд справи провести за
відсутності відповідача, що відповідає
ч.4 ст.169 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Так, у судовому засіданні
встановлено, що сторони у справі
перебувають у зареєстрованому
28.07.2001 року шлюбі, на даний час сумісно
не проживають, у судовому порядку
вирішується спір щодо розірвання
шлюбу.

Від шлюбу сторони мають двоє
малолітніх дітей: дочку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час діти сторін проживають
разом з позивачкою та знаходяться на її
утриманні.

Відповідач у справі на даний час працює
у товаристві з обмеженою
відповідальністю "Союзенергомонтаж",
що знаходиться за адресою: м.Одеса,
вул.Розкидайлівська, 13, та отримує
заробітну плату.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного
Кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Згідно ст.181 Сімейного
Кодексу України, кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі. Частка
заробітку (доходу), яка буде
стягуватися як аліменти на дитину, у
відповідності з ч.1 ст.183 СК України,
визначається судом.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, якщо
стягуються аліменти на двох і більше
дітей, суд визначає єдину частку від
заробітку (доходу) матері, батька на їх
утримання, яка буде стягуватися до
досягнення найстаршою дитиною
повноліття. При цьому, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Частина 3 зазначеної статті передбачає,
що, якщо після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Частка заробітку (доходу), яка буде
стягуватися як аліменти на дитину, у
відповідності з ч.1 ст.183 СК України,
визначається судом.

Згідно статті 27 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 року, діючої на
Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники
визнають право кожної дитини на рівень
життя необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батько
(-ки) несуть основну відповідальність
за забезпечення умов життя, необхідних
для розвитку дитини, в межах своїх
здібностей і фінансових можливостей».

Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин, суд вважає вимоги
позивачки про стягнення аліментів з
відповідача на утримання дітей
законними й обґрунтованими.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги
позивачки щодо стягнення з відповідача
аліментів у твердій грошовій сумі у
розмірі по 1500 гривень на кожну дитину
задоволенню не підлягають, оскільки
відсутні будь-які обставини, зазначені
в ч.1 ст.184 СК України щодо визначення
розміру аліментів у твердій грошовій
сумі, а саме: "якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі".

Беручи до уваги необхідність
врегулювання виниклих між сторонами
аліментних правовідносин на принципах
справедливості, сумлінності і
розумності, рівності батьків щодо
обов'язку по утриманню дітей,
враховуючи вимоги ст.ст.182, 184 СК
України, суд вважає, що заявлений позов,
з урахуванням матеріального положення
обох сторін, наявності постійного
місця роботи відповідача, підлягає
частковому задоволенню та стягненню з
відповідача аліментів у розмірі 1/3
частки від усіх видів заробітку
відповідача, проте не менше 30% від
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей цього віку, з моменту
звернення позивачки з позовом до суду і
до досягненням старшою дитиною
повноліття, що відповідатиме інтересам
дитини.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з
відповідача підлягають стягненню
судовий збір на користь держави у
розмірі 243 гривні 60 копійок.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення
суду в частині стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню - у межах
суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 64, 79, 88, 158, 169, 197, 209,
212 - 215, 218, 222, 224-228, ч.1 ст.367 ЦПК України,
суд, -

В И Р
І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей - задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, працюючого у товаристві з
обмеженою відповідальністю
"Союзенергомонтаж", що знаходиться за
адресою: м.Одеса, вул.Розкидайлівська,
13, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_3, кошти
на утримання малолітніх дітей: дочку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно по 1/3 частки з
усіх видів заробітку, але не менш ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
06.08.2014 року і до досягнення старшою
дитиною повноліття, а саме по
ІНФОРМАЦІЯ_7.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243 гривень 60 копійок,
зарахувавши його до спеціального фонду
Державного бюджету України.

В частині стягнення аліментів -
допустити негайне виконання рішення
суду в межах суми платежу за один
місяць.

Копію рішення направити сторонам
у справі.

Рішення, як заочне, може бути
переглянуте за заявою відповідача, що
подається до Суворовського районного
суду м.Одеси протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Одеської області
на протязі 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Суддя: