Номер провадження: 22-ц/785/4921/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Сватаненка В.І.,
Суворова В.О.

за участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Одесі справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Ренійського
районного суду Одеської області від 06
березня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2012 року ОСОБА_5, ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до
Ренійського районного суду Одеської
області з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 про відшкодування шкоди
посилаючись на те, що позивачі згідно
свідоцтва про право власності на житло
№ 41 від 28.01.1998 року є власниками
квартири АДРЕСА_1, однак декілька років
в ній не проживають з різних причин.

Поверхом вище в цьому ж будинку
розташована квартира № 4, яка належить
відповідачам.

Через недбале ставлення ОСОБА_6 до
санітарно-технічного обладнання
водопровідної системи у вбиральні її
квартири, а саме через пошкодження
з'єднувального водопровідного шлангу
змивного бачка унітазу, у вересні 2011
року сталося залиття квартири
позивачів.

Як зазначили позивачі до залиття
квартира знаходилася у належному
технічному стані та була придатна для
проживання, деякий час там мешкали
квартиранти.

Внаслідок залиття у квартирі позивачів
відбулося замокання стелі, стін та
шпалер у коридорі, кухні, ванній та
житлових кімнатах, пошкодження
електропроводки.

Позивачі також зазначили, що будинок
АДРЕСА_1 не обслуговується будь якою
житлово-експлуатаційною організацією,
не створено також ОСББ, тому акт про
залиття квартири було складено за
участі мешканців сусідніх квартир.

В акті було зазначено, що залиття
квартири АДРЕСА_1 Рсталося у вересні 2011
року в результаті надходження
водопровідної води скрізь
міжповерхові перекриття, які
розділяють квартири № 4 та № 2.

Оскільки позивачі вважають, що
затоплення їх квартири сталося з вини
відповідачів вони звернулися до суду
із вищевказаним позовом в якому
просили стягнути на їх користь
матеріальну шкоду у розмірі 24529 грн.

Ухвалою Ренійського районного суду
Одеської області від 24 січня 2014 року
залучено по справі в якості
співвідповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Рішенням Ренійського районного суду
Одеської області від 06 березня 2014 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
звернулися до апеляційного суду з
апеляційною скаргою в якій просять
скасувати рішення Ренійського
районного суду Одеської області від 06
березня 2014 року та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі вивчивши матеріали справи та
обговоривши підстави апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
обґрунтовано дійшов зазначеного
висновку.

Судом встановлено, що позивачам
належить квартира АДРЕСА_1.
Відповідачам належить квартира № 4 за
зазначеною адресою, яка розташована
поверхом вище над квартирою позивачів.

Досліджуючи обставини обґрунтованості
позовних вимог суд в повному обсязі дав
правову оцінку доказам, наданим
позивачем. Акт залиття квартири без
дати його складення, підписаний ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, яким позивач
підтверджує факт залиття квартири
сусідом обґрунтовано визнано як
недостатній доказ, оскільки він не
відповідає нормативним актам, п. 2.3.6
Правил утримання житлових будинків та
прибудинкових територій від 17 травня
2005 року № 76. Зазначений акт складено
неналежними суб'єктами, які відповідно
до вимог правил уповноважені складати
зазначений акт. Крім того, зазначений
акт складено без участі зацікавлених
осіб, відповідачів, присутність яких
відповідно до закону є обов'язковою.
Акт повинен містити причини заподіяння
шкоди, вину особи, діями якої заподіяно
шкоду, обсяг необхідного
відновлюваного ремонту, орієнтована
його вартість та висновок комісії. За
викладених обставин колегія вважає
висновок суду, що позивачами не надано
суду належних доказів конкретної дати
залиття їх квартири, часу скільки
тривало таке залиття, відсутність
причинно-наслідкового зв'язку між
залиттям квартири позивачів та
завданою шкодою є обґрунтованим.

Неспростовними та неналежними
доказами суд обґрунтовано визнав
показання свідка ОСОБА_13 щодо надання
допомоги відповідачу ОСОБА_6 в усуненні
витікання води через пошкоджений шлаг
зливного бачка унітазу у липні 2011 року,
внаслідок якого не могло нетривале
залиття ванної кімнати відповідачів
потягнути залиття зазначених у позові
приміщень у квартирі позивачів.

Неспростовним є факт залиття квартири
позивачів внаслідок стихійного лиха,
яке відбулося 12 липня 2005 року, коли у
квартирі находилася вода більше
півтора метри, що могло бути причиною
підвищення вологості у квартирі та
причиною заподіяної шкоди.

В процесі розгляду апелянтами
заявленого клопотання про призначення
будівельно-технічної експертизи для
з'ясування обсягу заподіяної шкоди,
причин залиття квартири та визначення
вартості відновлюваного ремонту.

З метою повного з'ясування зазначених
обставин колегією суддів призначено
експертизу.

Оскільки позивачами не надано
необхідних матеріалів для проведення
експертизи, експертною установою
Одеським НДІ судових експертиз
повернуто матеріали справи без дачі
експертного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у
разі уникнення особи, яка бере участь у
справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто з цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може
визначити факт, для з'ясування якого
експертиза була призначена, або
відмовити у його визнанні.

За таких підстав колегія вважає, що
позивачам надано всі можливості для
здобуття необхідних доказів для
підтвердження своїх позовних вимог,
проте ними не використано цієї
можливості, а наявні докази по
дослідженим обставинам не достатні.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи не інакше як
звернення фізичних чи юридичних осіб в
межах заявлених вимог і на підставі
наданих сторонами доказах.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим майновим правам фізичної чи
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної чи юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

За викладених обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачами не доведені ті
обставини, на які вони посилаються як
на докази своїх позовних вимог,
оскільки вони є недостатніми та
задоволенню не підлягають.

Районний суд повно і всебічно дослідив
і оцінив обставини у справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
характер спірних правовідносин і
закон, який їх регулює.

Посилання апелянта на неналежну оцінку
судом доказів, невідповідність
висновків суду обставинам справи, як на
підстави для скасування оскаржуваного
рішення суду є необґрунтованим.

Інші доводи апеляційної скарги не є
істотними і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права, які б призвели до
неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Ренійського районного суду
Одеської області від 06 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили.

Головуючий
П.М. Черевко

Судді:
В.І. Сватаненко

В.О. Суворов