Номер провадження 6/643/338/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.10.2014 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді
Задорожної А.М.,

за участю секретаря судового засідання
Тугайбей В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові заяву
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області Мороз Олени Іванівни,
заінтересовані особи: Головне
управління Пенсійного фонду України у
Харківській області, ОСОБА_2, про зміну
порядку виконання рішення суду,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець відділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області Мороз О.І. звернулася до суду з
заявою, в якій просила змінити порядок
виконання рішення по справі №2-а-2992/2009
року Московським районним судом м.
Харкова, шляхом його зміни на стягнення
з Головного Управління Пенсійного
фонду України в Харківській області на
користь ОСОБА_2 суми недоплаченої
пенсії у розмірі 1087,71 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що на
виконанні у відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області знаходиться виконавче
провадження №44400191 з виконання
виконавчого листа №2-а-2992/2009, виданого
21.07.2014 Московським районним судом м.
Харкова, про зобов'язання Головне
управління пенсійного фонду України в
Харківській області після отримання
довідки про розмір грошового
забезпечення ОСОБА_2 для перерахунку
розміру його пенсії, провести з 01
вересня 2008 року перерахунок пенсії
ОСОБА_2 і здійснити виплату ОСОБА_2 суму
недоплаченої пенсії з 01 вересня 2008 року
по день проведення перерахунку.

Державним виконавцем 15.08.2014 року у
відповідності до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, яка
направлена боржнику для виконання, а
стягувача до відома.

Відповідно до повідомлення Головного
управлінням пенсійного фонду України в
Харківській області №010979-14/20 від 21.08.2014
року, ОСОБА_2 в травні 2014 року здійснено
перерахунок пенсії, згідно довідки про
розмір грошового забезпечення, з 01.09.2008
року з розміру грошового забезпечення
в сумі 1087,71 грн., та відповідні виплати
будуть проведені за наявності
бюджетного фінансування.

Зазначені обставини роблять
неможливим виконання ГУ ПФУ в
Харківській області даного рішення
суду щодо здійснення доплати до пенсії
ОСОБА_2

В поданій до суду заяві Державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області Мороз О.І. просила справу
розглядати за її відсутності.

Представник заінтересованої особи -
Головного управління Пенсійного фонду
України у Харківській області Косарєва
Г.М., яка діє на підставі довіреності
від 20.12.2013 року №17076-07/20, в судове
засідання не з'явилася, подала до суду
заперечення проти заяви ВДВС та заяву,
в якій просила справу розглядати за її
відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином та своєчасно.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Постановою Московського районного
суду м. Харкова від 17.11.2009 р. позовні
вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково
та було вирішено:

Зобов'язано Головне Управління
Пенсійного фонду України в Харківської
області надати список до Харківського
обласного військового комісаріату, що
містить ім'я ОСОБА_2, для складання
Харківським обласним військовим
комісаріатом довідки про розмір його
грошового забезпечення для
перерахунку пенсії.

Зобов'язано Харківський обласний
військовий комісаріат після отримання
списку скласти довідку про розмір
грошового забезпечення ОСОБА_2 для
перерахунку розміру його пенсії з
урахуванням підвищення посадового
окладу у розмірі, відповідно до наказу
Міністра оборони України від 28.07.2008
року №377 «Про затвердження схем і
розмірі посадових окладів
військовослужбовців військових
навчальних закладів (військових
навчальних підрозділів вищих
навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил
України».

Зобов'язано Харківський обласний
військовий комісаріат надати довідку
про розмір грошового забезпечення
ОСОБА_2 для перерахунку розміру його
пенсії до Головного Управління
Пенсійного фонду України в Харківської
області.

Зобов'язано Головне Управління
Пенсійного фонду України в Харківської
області після отримання довідки про
розмір грошового забезпечення ОСОБА_2
для перерахунку розміру його пенсії,
провести з 01.08.2008 року перерахунок
пенсії ОСОБА_2 і здійснити виплату
ОСОБА_2 суму недоплаченої пенсії з
01.08.2008 року по день проведення
перерахунку.

Зобов'язано Головне Управління
Пенсійного фонду України в Харківської
області здійснити виплату
перерахованого розміру пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків виплати.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2010 року
постанову Московського районного суду
м. Харкова від 17.11.2009 року частково
скасовано.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 15 січня 2014 року
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 11.10.2010 року.

Цією ж постановою постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 17.11.2009 року змінено. В абзаці 5
резолютивної частини постанови дату «
01.08.2008 року», двічі зазначену після слів
«провести з» та «суму недоплаченої
пенсії з», замінити датою « 1 вересня 2008
року».

Скасовано зазначену постанову в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_2 про зобов'язання Головного
Управління Пенсійного фонду України в
Харківської області здійснити виплату
перерахованого розміру пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків виплати та у задоволенні
позову в цій частині відмовлено.

В решті постанову Московського
районного суду м. Харкова від 17.11.2009
року залишено без змін.

На виконання постанови вищевказаної
постанови Головним Управлінням
Пенсійного фонду України в Харківської
області проведено перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з 01.09.2008 року по день проведення
перерахунку.

Сума доплати за рішенням суду
становить 1087,71 грн.

Проте вказані кошти сплачені не були в
зв'язку з відсутністю відповідного
фінансового ресурсу бюджету.
Імперативна норма статті 19 Конституції
України зобов'язує органи державної
влади діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного
кодексу України будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі з бюджету можна
здійснювати лише за наявності
відповідного бюджетного призначення,
встановленого законом про Державний
бюджет України.

Згідно з п. п. 20 та 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного
кодексу України взяття зобов'язань без
відповідних бюджетних асигнувань та
здійснення видатків бюджету з
перевищенням бюджетних призначень є
порушеннями бюджетного законодавства .

Рішення судів у справах щодо
пенсійного забезпечення, які набрали
законної сили, виконуються органами
Пенсійного фонду України в межах
покладених судом зобов'язань, з
урахуванням повноважень, наданих
чинним законодавством.

Частина друга статті 95 Конституції
України містить імперативну норму щодо
видатків і встановлює, що виключно
законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір
та цільове спрямування цих видатків,
які не можуть визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Практика пропорційності при
законодавчому забезпеченні соціальних
прав громадян узгоджується з
конституційною ідеологією бюджетних
відносин, зокрема видатків на
соціальний захист громадян, закладеною
в принципах справедливого і
неупередженого розподілу суспільного
багатства муж громадянами та
збалансованості бюджету України (
стаття 95 Конституції України).

Визначені у цілому соціальні права
реалізуються за наявності у держави
відповідних економічних ресурсів.

19 червня 2011 року набув чинності Закон
України від 14.06.2011 року № 3491- VI«Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
яким передбачено, зокрема, що у 2011 році
положення частини третьої статті 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» ( Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., N29, ст. 399 з наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

За прийнятим 26.12.2011 рішенням
Конституційного Суду України № 20-рп/2011
у справі за конституційним поданням
щодо відповідності Конституції
України (конституційності) пункту 4
розділу VII«Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» вищезазначені норми
визнані такими , що відповідають
Конституції України (є
конституційними).

Відповідно до абзацу 15 пункту 2.4.
розділу 2 Положення про головні
управління Пенсійного фонду України в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27 червня
2002 року № 11-2, Головні управління
Пенсійного фонду України в Автономній
республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, Управління у межах
своєї компетенції розпоряджається
коштами та майном Фонду.

Згідно зі ст. 73 Закону України
«загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 N 1058- IV,
кошти Пенсійного фонду
використовуються на:

1) виплату пенсій, передбачених цим
Законом;

2) надання соціальних послуг,
передбачених цим Законом;

3) фінансування адміністративних
витрат, пов'язаних з виконанням
функцій, покладених на органи
Пенсійного фонду;

4) оплату послуг з виплати та доставки
пенсій;

5) формування резерву коштів Пенсійного
фонду.

Забороняється використання коштів
Пенсійного фонду на цілі, не
передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.. 8 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», виплата пенсій, у тому числі
додаткових пенсій, доплат, надбавок та
підвищень до них, компенсаційних
виплат, встановлених законодавством,
звільненим із служби
військовослужбовцям, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей забезпечується за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Починаючи з 01.11.2011 року фінансування з
Державного бюджету на виконання
судових рішень не надходило.

Аналогічна ситуація склалась і у 2012
році у зв'язку з прийняттям Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік» № 4282 від 22.12.2011 року.

Пунктом 3 прикінцевих положень цього
Закону визначено, що у 2012 році норми і
положення статті 43 Закону України « Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» ( Відомості Верховної Ради
України, 1992 р.,N 29, ст. 399 з наступними
змінами) застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» від 06.12.2012 року N
5515-VIвстановлено, що у 2013 році норми і
положення статей 14, 22, 37 та 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб,звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (Відомості
Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399
із наступними змінами), застосовуються
у порядку та розмірах встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи
за наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Згідно з положеннями статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення (
відсутність коштів на рахунку ,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для зміни способу чи порядку виконання
судового рішення такою обставиною може
бути неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для зміни способу чи
порядку виконання рішення є такі
підстави - обставини, які роблять
виконання неможливим.

З матеріалів справи та про те що
зазначено в заяві вбачається, що
виконання постанови суду неможливе
через відсутність коштів, виплата яких
буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України. Отже,
виконання постанови суду фактично
неможливе, хоча й за певних умов, тому
відсутні підстави для зміни способу і
порядку виконання рішення суду.

Також, зазначаємо, що порядок виконання
судових рішень про стягнення з
державного бюджету України коштів,
боржником за якими є державний орган
(підприємство, установа, організація)
визначений Законом України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05.06.02012 року № 4901.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» встановлено, що
держава гарантує виконання судових
рішень про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є: державний
орган; державні підприємство, установа,
організація ( далі - державне
підприємство); юридична особа,
примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства ( далі - юридична особа).

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконання рушень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами, які відповідно до
закону мають право приймати такі
рішення, унормовано Порядком виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевого бюджетів або боржників,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Пунктом 2 зазначеного Порядку
визначено, що безспірним списанням є
операції з коштами державного та
місцевих бюджетів, що здійснюються з
метою виконання казначейством та його
територіальними органами рішень про
стягнення коштів без згоди органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету, боржників органів місцевого
самоврядування та державних органів на
підставі виконавчих документів.

У відповідності до п. п. 24,25 Порядку № 845
стягувачі, на користь яких прийняті
рішення про стягнення коштів з
рахунків боржника, подають до органу
Казначейства, в якому обслуговується
боржник, документи, зазначені у пункті 6
цього порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка
боржника здійснюється в
першочерговому порядку. Проведення
платежів за його платіжними
дорученнями здійснюється після
безспірного списання у разі наявності
коштів на рахунку.

Для безспірного списання коштів з
державного бюджету України на підставі
судового рішення стягував або
державний виконавець повинні
безпосередньо звертатись до органів
державної казначейської служби, а не до
суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відсутні підстави для
застосування положень статті 263 КАС
України та відповідно до цього заява
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Харківській
області про зміну порядку виконання
рішення суду не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
263 КАС України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області Мороз Олени Іванівни про зміну
порядку виконання рішення суду -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд протягом п'яти
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Задорожна А.М.