Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3365/14
Головуючий у 1 інстанції: Світлицька
Суддя-доповідач:
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
Головуючого: Кримської О.М.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.
при секретарі: Евальд Д.Д.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
Міністерства внутрішніх справ України
Завгороднього Владислава Ігоровича на
рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 12 червня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка
діє в своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, до Міністерства
внутрішніх справ України, треті особи:
органи опіки та піклування районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Жовтневому району,
реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції про
звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року ОСОБА_5, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4.
звернулись до суду з позовом до МВС
України, треті особи орган опіки та
піклування районної адміністрації
Запорізької міської ради по Жовтневому
району, реєстраційна служба
Запорізького міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту. В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що позивач ОСОБА_5, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітньої ОСОБА_6, є власником
наступного нерухомого майна: квартири
АДРЕСА_1, квартири АДРЕСА_2, а також
співвласником нерухомого майна по ? з
позивачем ОСОБА_7, а саме: квартири
АДРЕСА_3, квартири АДРЕСА_4; квартири
АДРЕСА_5; квартири АДРЕСА_6. Крім того, на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_5 належить 1/3 частина, позивачу
ОСОБА_7 належить ? частина та їх донці -
неповнолітній ОСОБА_6, в інтересах якої
діє позивач ОСОБА_5, належить 1/6 частина
квартири АДРЕСА_7. Позивач ОСОБА_4 є
власником квартири АДРЕСА_8. 16.12.2013р.
позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_7 отримали
Витяги з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з яких
дізнались про заборону відчуження
всього належного їм нерухомого майна.
Підставою для внесення обтяження є
постанова без номеру від 09.01.2009р.,
винесена слідчим СОГ ГСУ МВС України
Крамаренко Є.Г.

21.03.2014р. позивач ОСОБА_4 отримала
Витяг з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, з якого
дізналась про заборону відчуження
всього належного їй

нерухомого майна на підставі тої ж
самої постанови слідчого від 09.01.2009р.

Вказують, що у зв'язку з
накладенням вищевказаної заборони
відчуження належного їм майна, вони не
мають можливості здійснювати свої
конституційні права щодо
розпоряджання ним. По кримінальній
справі, в рамках якої накладено арешт
на майно позивачів, ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_4 не є підозрюваними,
обвинуваченими або особами, які несуть
за законом матеріальну
відповідальність за дії підозрюваного
чи обвинуваченого у кримінальній
справі. За таких обставин, обмеження
власників майна у володінні,
користуванні та розпорядженні майном є
неправомірним, та таким, що порушує
конституційні права позивачів.
Посилаючись на зазначені обставини,
просили суд звільнити з-під арешту та
обтяжень належне їм на праві власності
вищезазначене нерухоме майно, обтяжене
на підставі постанови б/н від 09.01.2009р.,
винесеної слідчим СОГ ГСУ МВС України
Крамаренко Є.Г.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 12 червня 2014 року
позов задоволено. Звільнено з-під
арешту все нерухоме майно, належне на
праві приватної власності ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_6,
обтяжене на підставі постанови
слідчого СОГ ГСУ МВС України в м. Києві
Крамаренко Є. Г. від 09.01.2009р.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, представник Міністерства
внутрішніх справ України Завгородній
В.І. подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення учасників апеляційного
розгляду, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно з роз»ясненнями, наданими в
пункті 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про виключення майна з опису»
№ 6 від 27.08.1976р., за правилами,
встановленими для розгляду позовів про
виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним. Відповідачами в справі
суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно, і в необхідних випадках - особу,
якій передано майно, якщо воно було
реалізоване. У тих випадках, коли опис
проводився для забезпечення
конфіскації чи стягнення майна на
користь держави, як відповідач
притягується відповідна державна
податкова інспекція.

Судом встановлено та ніким із
сторін не оспорюється, що позивачі є
власниками вказаних ними в позові
квартир, оскільки їх право власності
підтверджується Витягами з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
з яких також вбачається, що це майно
обтяжене на підставі постанови
слідчого СОГ ГСУ МВС України
Крамаренко Є.Г. від 09.01.2009р.

Згідно з цією постановою слідчого
заборона на відчуження належного
позивачам нерухомого майна накладена в
межах кримінальної справи № 01-11749, як на
таке майно, що здобуте злочинним
шляхом, за злочинні кошти, а також з
метою забезпечення заявлених у справі
цивільних позовів, забезпечення
можливих в майбутньому цивільних
позовів та конфіскації майна / а.с. 79-80/.

Тому у відповідності до
вищенаведених роз»ясень Постанови
Пленуму ВСУ належним відповідачем у
цій справі є відповідний податковий
орган.

Саме з таким суб»єктним складом
осіб, які беруть участь у справі, була
розглянута аналогічна цивільна справа,
яка переглядалась Верховним Судом
України за положеннями ст.ст. 355, 360-4 ЦПК
України, та постанова у якій, прийнята
ВСУ 15 травня 2013р., на тепер у
відповідності до вимог ст.. 360-7 ЦПК
України є обов»язковою при розгляді
справ у подібних правовідносинах (
справа позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11,
Кіровоградської об»єднаної державної
податкової інспекції, треті особи:
Управління МВС України в
Кировоградській області, ДП
«Інформаційний центр» Міністарства
юстиції України про звільнення майна
з-під арешту) / а.с. 81-83/.

Крім того, з постанови слідчого
СОГ ГСУ МВС України Крамаренка Є.Г. від
08 квітня 2010р. вбачається, що з
матеріалів кримінальної справи № 01-12124
за обвинуваченням ОСОБА_12 та інш. за
ст.ст. 190 ч. 4, 205 ч. 2, 209 ч. 2, 255 ч. 1 КК
України виділені матеріали відносно
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за фактами
створення ОСОБА_3 разом з ОСОБА_12 і
ОСОБА_13 ТОВ «Курорт «Азовська
піраміда», за фактом проведення
агітації щодо залучення коштів
громадян та отримання коштів від
громадян у якості інвестування у
нібито існуючий бізнес-проект
«Азовська піраміда», а також за фактом
придбання нерухомого майна за кошти,
отримані злочинним шляхом, та
приєднані до матеріалів кримінальної
справи № 01-11749 / а.с. 132/, до якої
приєднана також постанова про
обтяження майна від 09.01.2009р.

Згідно з відповіддю заступника
начальника управління ГСУ МВС України
№ 13/4-8697 від 14.05.2014р. на запит суду першої
інстанції, кримінальна справи № 01-11749
була направлена для організації
подальшого розслідування до ГУМВС
України в м. Києві, а згодом до СВ
Голосіївського РУ ГУМВС України і м.
Києві. В цьому листі, зокрема,
зазначено, що на час розслідування
кримінальної справи Головним слідчим
управлінням МВС ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3
не були підозрюваними чи
обвинуваченими у вказаній
кримінальній справі / а.с. 135/.

Проте, судом не було отримано
інформації з СВ Голосіївського РУ
ГУМВС України м. Києва, де на теперішній
час знаходиться виділена кримінальна
справа, у зв»язку з чим були зроблені
передчасні висновки про те, що позивачі
не мають ніякого статусу за
кримінально-процесуальним кодексом у
виділеній кримінальній справі.

З огляду на вказану допущену
судом неповноту при з»ясуванні
обставин справи не уявляється можливим
визначитись, в якому порядку слід
розглядати справу: в порядку,
передбаченому
кримінально-процесуальним кодексом,
або в порядку цивільного судочинства.

Вказані упущення суду першої
інстанції не можуть бути виправлені в
ході апеляційного перегляду справи з
огляду на допущені процесуальні
порушення, оскільки справу розглянуто
без обговорення питання про
притягнення у справу в якості
відповідача - податкового органу, який
є належним відповідачем при розгляді
даної категорії справ. Тому рішення
суду першої інстанції у відповідності
до вимог п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасування із ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позову, заявленого до
Міністерства внутрішніх справ України.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Міністерства внутрішніх справ України
Завгороднього Владислава Ігоровича
задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 12 червня 2014 року у цій
справі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та і в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, до
Міністерства внутрішніх справ України,
треті особи: Орган опіки та піклування
районної адміністрації Запорізької
міської ради по Жовтневому району,
Реєстраційна служба Запорізького
міського управління юстиції, про
звільнення майна з-під арешту
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте може
бути оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Кримська О.М.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.