У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4 до державного підприємства
«Державний науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
«НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» Одеська
філія про стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
01 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, який уточнила,
посилаючись на те, що з 14 серпня 1990 року
по 27 червня 2013 року вона
працювала в ДП «Державний
науково-дослідний та
проектно-вишукувальний інститут
«НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» на посаді
провідного інженера з газифікації.

Зазначила, що з грудня 2009 року
відповідач перестав проводити виплату
по заробітній платі, а на день
звільнення, тобто 27 червня 2013 року не
розрахувався з позивачем. При цьому
вказала, що з грудня 2009 року відповідач
не тільки перестав виплачувати
заробітну плату, але й взагалі
заробітна плата не нараховувалась або
нараховувалась у значно меншому
розмірі.

У зв'язку з чим, позивач просила
стягнути з відповідача на її користь
92 876 гривень 68 копійок в
рахунок відшкодування заборгованості
по заробітній платі з грудня 2009 року по
червень 2013 року, 20090 гривень в рахунок
відшкодування заборгованості за
прострочення виплати за період з
червня 2013 року по січень 2014 року, а
також судові витрати, з яких
5 400 гривень в рахунок
відшкодування витрат на правову
допомогу та 121, 80 гривень в
рахунок відшкодування судового збору
за подачу заяви про витребування
доказів.

Представник відповідача позов визнав
частково на суму
1 590, 71 гривень (середній
заробіток за затримку виплати належних
позивачці сум з вини підприємства з
27.06.2013 року по 15.07.2013 року тобто, на 18
календарних днів), в іншій частині
просив суд відмовити за
безпідставністю.

Рішенням Київського районного суду
міста Одеси від 18 лютого 2014
року позов ОСОБА_4 було задоволено.
Стягнуто з Державного
науково-дослідного та
проектно-вишукувального інституту
«НДІПРОЕКТРЕ КОНСТРУКЦІЯ» Одеська
філія на користь позивача 112 966,68 грн. в
рахунок заборгованості із заробітної
плати та несвоєчасного розрахунку при
звільненні з роботи, 5400 грн. в рахунок
витрат на правову допомогу, а також 121,80
грн. в рахунок відшкодування судових
витрат, а всього 118 488,48 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 01 липня 2014 року рішення
скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнуто з Державного
науково-дослідного та
проектно-вишукувального інституту
«НДІПРОЕКТРЕ КОНСТРУКЦІЯ» Одеська
філія на користь позивача середній
заробіток за затримку виплати в
розмірі 1 590 гривень 71 копійку.

У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, скаржник,
посилаючись на порушення судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції залишити в силі
рішення суду першої інстанції як
помилково скасоване апеляційним судом.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
дослідивши матеріали справи, суд
касаційної інстанції дійшов до
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін судових
рішень, оскільки вони законні та
обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 01 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Ю.Г.Іваненко

Н.А. Горелкіна

І.М. Завгородня