АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І.. Перепелюк Л.М.

секретар Кусяк М.Д.

за участю ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
договору дарування недійсним та
скасування реєстрації права приватної
власності на земельну ділянку, третя
особа без самостійних вимог приватний
нотаріус Чернівецького міського
нотаріального округу ОСОБА_8, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 28 липня 2014
року,

встановила:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом.

Просив:

- визнати недійсним договір дарування
земельної ділянки площею 0,25 га, що
розташована в селі Грушівка
Глибоцького району Чернівецької
області, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6
20 листопада 2013 року;

- скасувати державну реєстрацію права
приватної власності вищевказаної
земельної ділянки.

Посилався на те, що на земельній
ділянці, площею 0,25 га, що розташована в
селі Грушівка Глибоцького району
Чернівецької області знаходяться
житлові будинки літера «А» та «Ж», які є
спільної сумісної власністю ОСОБА_4 та
ОСОБА_9

20 листопада 2013 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 був укладений та посвідчений
нотаріусом договір дарування вказаної
земельної ділянки.

Вважав, що дії ОСОБА_10, ОСОБА_6 та
приватного нотаріуса є незаконними та
такими, що направлені на позбавлення
позивача права власності на
вищевказані будинки, які є об'єктом
спільної сумісної власності.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 28 липня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Посилається на те, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які беруть участь у розгляді справи,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційні
скарги слід відхилити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції
виходив з того, що на спірній земельній
ділянці знаходяться самочинно
збудовані будинок та господарські
споруди, які не здані в експлуатацію і
право власності на них не визнано ні за
позивачем, ні за відповідачкою ОСОБА_4

ОСОБА_4 зареєстрована по АДРЕСА_1 а тому
нотаріус мала право посвідчити спірний
договір дарування земельної ділянки.

Договір дарування спірної земельної
ділянки укладений відповідно до вимог
чинного законодавства.

Законом не передбачено право особи на
звернення до суду за захистом свого
порушеного права, яке у особи ще не
виникло.

Подання неправдивих відомостей ОСОБА_7
при укладанні правочину може
порушувати права саме сторін договору,
які мають право звертатися до суду з
відповідним позовом.

Такі висновки суду першої інстанції є
правильними.

Так, згідно частини 1 статті 203 ЦК
України зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам.

Частиною 1 статті 215 ЦК України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦК
України до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

Згідно частини 1 статті 120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Пунктом 5 частини 1 статті 57 СК України
встановлено, що особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є земельна
ділянка, набута нею, ним за час шлюбу
внаслідок приватизації земельної
ділянки, що перебувала у її, його
користуванні, або одержана внаслідок
приватизації земельних ділянок
державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій, або одержана із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених Земельним
кодексом України.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обґрунтованим, а за змістом
має містити встановлені судом факти і
відповідні їм правовідносини. При
встановленні фактів суд оцінює
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи
рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи і це
правильно встановлено судом першої
інстанції ОСОБА_4 була власником
земельної ділянки, площею 0,25 га, що
розташована в селі Грушівка
Глибоцького району Чернівецької
області, що підтверджується державним
актом на право власності на земельну
ділянку серії ЯБ №443753 від 12 грудня 2005
року (а.с.12).

21 листопада 2014 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_11 був укладений договір
дарування вищевказаної земельної
ділянки (а.с.63)

З технічного паспорту від 14 січня 2014
року, що виготовлений на ім'я ОСОБА_2,
вбачається, що на спірній земельні
ділянці знаходяться самочинно
збудовані житловий будинок літера «А»,
житловий будинок літера «Ж», сарай
літера «В», «Г», убиральня літера «Д»,
гараж літера «Б», «Е», вольєр літера
«Є», колодязь 1,2 та огорожа 3-8 (а.с.10).

Колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції про те,
що укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_11
договором дарування не порушено права
ОСОБА_12

Самочинно збудовані будинок та
господарські споруди, які знаходяться
на спірній земельній ділянці не здані в
експлуатацію і право власності на них
не визнано ні за позивачем, ні за
відповідачкою ОСОБА_4 Вказані особи не
набули право власності на вказане
нерухоме майно в силу правил ч. 2 ст. 376
ЦК України.

Зміст спірного правочину не суперечить
ЦК України та іншим актам цивільного
законодавства.

Враховуючи зазначені вище обставини
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому його слід
залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Помилковим є доводи скарги про те, що
оспорюваним договором дарування
порушено право власності позивача на
будинок, господарські споруди та
земельну ділянку, які розташовані в
АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 не надав до суду доказів про те,
що він на момент укладення
оспорюваного правочину був власником
(співвласником) вищевказаного
нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 28 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна
скарга до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: