Справа № 740/3606/14
Провадження № 2/740/1139/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2014 року
Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Ковальової Т.Г.,
при секретарі - Кононяко С.А.,
з участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просить
розірвати зареєстрований 11 травня 1996
року шлюб з ОСОБА_1, посилаючись на те,
що від шлюбу вони мають двох
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, а спільне життя з
відповідачкою не склалося через те, що
вони втратили почуття кохання та
взаємоповаги. Разом вони не проживають
з лютого 2013 року і примирення між ними
неможливо. Спору щодо поділу майна вони
В судовому засіданні позивач
підтримав заяву за вищевикладених
обставин, пояснивши суду, що в березні
2013 року він вже звертався до суду з
позовом про розірвання шлюбу, але
відповідачка неочікувано для нього
надала до суду довідку про її
вагітність, що стало перешкодою для
розірвання їх шлюбу.
Відповідачка в судове засідання не
з'явилася, надіславши до суду письмову
заяву про розгляд справи за її
відсутності і про визнання позову, в
зв'язку з чим вбачається можливість
врегулювання спору і суд вважає за
необхідне задовольнити позов ОСОБА_1
відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка
передбачає, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
до того законних підстав ухвалює
рішення про його задоволення.

Законними підставами для
задоволення позову є ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України, яка передбачає, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши усі докази по справі,
суд відповідно до ч.1 ст.112 Сімейного
кодексу України з'ясував фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, прийняв до
уваги неможливість примирення
подружжя і встановив, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам, тому їх
формально існуючий шлюб необхідно
розірвати.

Суд встановив також, що визнання
відповідачкою позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, а вимоги позивача
обгрунтовані на законі і доведені в
судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.105, 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст.ст.60, 212-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб, зареєстрований між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11 травня 1996 року у
виконкомі Лосинівської с.Ради
Ніжинського району Чернігівської
області за актовим записом № 11.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Чернігівської області через
Ніжинський міськрайонний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Документом, що засвідчує факт
розірвання шлюбу судом, є рішення суду
про розірвання шлюбу, яке набрало
законної сили.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання ним законної сили
надіслати до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Головуючий
суддя Ковальова Т.Г.