16 вересня 2014 року
Суддя Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства
Комерційний Банк «Надра», треті особи
приватний нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним кредитного
договору та договору іпотеки, -
16.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя з вищезазначеним позовом.
Вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі встановлено
Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала. Ухвала суду разом із заявою та
всіма додатками до неї надсилаються
позивачеві.

Із тексту позовної заяви та вимог
позивача вбачається, що позивачем у
тому числі заявлені вимоги про
визнання недійсним договору іпотеки
нерухомого майна, яке знаходиться на
території АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Статтями 110, 114 ЦПК України
передбачена підсудність справ за
вибором позивача та виключна
підсудність, де передбачено перелік
певних категорій справ, за якими сам
позивач вибирає територіально суд, але
лише той, який передбачено за цією
нормою.

Правила виключної підсудності
забороняють застосування при
пред'явленні позову норм інших видів
підсудності -загальної,
альтернативної, договірної і
підсудності пов'язаних між собою вимог.
У разі конкуренції правил підсудності,
повинні застосовуватися правила
виключної підсудності.

Цивільно-процесуальне
законодавство за деякими категоріями
справ на підставі специфіки предмету
спору встановлює виключну підсудність,
за якою тільки один конкретний суд
серед інших може розглядати таку
категорію справ.

Відповідно до роз'яснень,
викладених у п.42 Постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 3 від 1 березня 2013 року „Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ", виключну підсудність
встановлено для позовів, що виникають
із приводу нерухомого майна (частина
перша статті 114 ЦПК). Згідно з
положеннями статті 181 ЦК до
нерухомого майна належать: земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
них, переміщення яких є неможливим без
їх знецінення та зміни їх призначення.
Наприклад, це позови про право
власності на таке майно; про право
володіння і користування ним (стаття 358
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній частковій власності та виділ
частки із цього майна (статті 364, 367
ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у
спільній сумісній власності та виділ
частки із цього майна (статті 370, 372
ЦК); про право користування нерухомим
майном (визначення порядку
користування ним); про право, яке
виникло із договору найму жилого
приміщення, оренди тощо; про визнання
правочину з нерухомістю недійсним; про
звернення стягнення на нерухоме майно -
предмет іпотеки чи застави; розірвання
договору оренди землі; стягнення
орендної плати, якщо спір виник з
приводу нерухомого майна; про усунення
від права на спадкування та визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини.

Оскільки між сторонами виник спір про
право, однією із позовних вимог є
визнання договору іпотеки нерухомого
майна - житлового будинку 7 по
вул.Радянська у с.Біленьке
Запорізького району Запорізької
області, що територіально не
відноситься до Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя, такий спір
відповідно до ст.114 ЦПК України
повинен розглядатися судом за місцем
знаходження нерухомого майна у
Запорізькому районі Запорізької
області, а тому у Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя не має
підстав для відкриття провадження по
справі та за таких обставин справа не
підсудна цьому суду і позовна заява
підлягає поверненню на підставі ч.3 п.4
ст.121 ЦПК України .

Відповідно до ч.3 п.4 ст. 121 ЦПК України
заява повертається коли справа не
підсудна цьому суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону
України «Про судовий збір» сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі повернення заяви
або скарги.

При зверненні до Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя з позовною
заявою позивачем було сплачено судовий
збір у розмірі 243,60 грн., який підлягає
поверненню позивачеві.

Керуючись п. 4 ч. 3 ст. 121, ст.7 Закону
України «Про судовий збір» суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Надра», треті особи приватний
нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
недійсним кредитного договору та
договору іпотеки, повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до належного суду
за підсудністю.

Зобов'язати Управління державної
казначейської служби України у
м.Запоріжжя Запорізької області
повернути ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) сплачений
11 вересня 2014 року судовий збір -
квитанція №41 в розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп. на р/р 0007 отримувач
УДКСУ у Запорізькій області, код
отримувача 38025409, МФО 813015, банк
отримувача УДКСУ у Запорізькій
області.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 5-денний строк з
дня отримання копії ухвали.

Суддя:
Ю.В. Апаллонова