АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/8870/14
інстанції - Кравець Д.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А.,
Рубан С.М.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 лютого 2014 року в
справі за позовом ПАТ «Креді Агріколь
Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,
пояснення представника позивача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про
солідарне стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором
, яка виникла станом на 10 січня 2014 року в
сумі 60 633 грн.05 коп.

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 26.02.2014 року
позов задоволено.

Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь позивача заборгованість у сумі
60 633 грн. 05 коп.

Також судом з кожного з відповідачів
стягнуто по 303 грн. 17 коп. судових витрат
.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просила рішення суду,
яким з неї стягнута заборгованість
скасувати, відмовити в задоволенні
позову до поручителя, так як позивач не
направляв вимоги до поручителя про
погашення заборгованості, а тому
порука припинилась на підставі ст. 559 ЦК
України. Крім того в скарзі зазначено
про те, що в неї на утриманні
знаходиться неповнолітня дитина, а
договір поруки вона підписала через
погрози колишнього чоловіка. Також
скарга містить посилання на порушення
підсудності при розгляді позову.

В судове засідання апеляційного суду
ОСОБА_1 не з`явилась. Просила проводити
розгляд справи без неї .

Представник позивача доводи скарги не
визнав.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином

відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства,

за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог,

що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором, або законом.

Згідно вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку,
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель-відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя;
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2012 року
між Публічним акціонерним товариством
«Креді Агріколь Банк», ОСОБА_3 та
Приватним акціонерним товариством «СК
«Фідем Лайф» укладено Комплексний
договір № 2/1119907 (а.с. 12-24). Згідно п.п. 1.1-1.3
Договору відповідачу надано у
тимчасове користування на умовах
повернення, строковості та платності
грошові кошти, на споживчі потреби, у
сумі 49 920 грн. 00 коп., а відповідач
зобов'язався повернути отримані кошти
до 08 жовтня 2015 року (включно) і сплатити
відсотки за користування кредитом у
розмірі 7,0 % річних та комісійну
винагороду за обслуговування
кредитної заборгованості в розмірі 1,80 %
в місяць від суми кредиту.

Відповідно до п.п. 1.1, 3.4 Договору
погашення кредиту повинно відбуватися
щомісячно, до 09 числа кожного місяця,
згідно Графіку погашення
заборгованості за Кредитним договором
(Додаток № 1 до Договору, який є
невід'ємною частиною цього Договору)
(а.с. 25-26). Також, відповідач повинен
сплачувати платежі по процентах та
комісії відповідно до розрахунків
позивача щомісяця, в день повернення
кредиту одночасно з погашенням
заборгованості за кредитом.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач свої зобов'язання за Договором
виконав належним чином, що
підтверджується Меморіальними
ордерами № 2/1119907 від 09 жовтня 2012 року
(а.с. 9-10).

Однак, ОСОБА_3, після отримання
кредитних коштів, не виконав
зобов'язань, визначених Договором,
порушив умови щодо погашення кредиту
та нарахованих відсотків за його
користування.

Згідно умов п.п. 4.3.4, 4.3.5 Договору у разі
несплати позичальником чергового
платежу по кредиту та/або процентам за
користування кредитом та/або комісії,
згідно з п.п. 3.4 цього Договору протягом
30 днів, банк направляє позичальнику
письмове повідомлення про наявність
простроченої заборгованості за
кредитом, в якому вказує розмір
заборгованості з урахуванням належних
до сплати суми кредиту, процентів,
комісій, штрафних санкцій. Невиконання
зобов'язань по погашенню простроченої
заборгованості протягом 30 днів з дати
відправки повідомлення банком, дає
право банку вимагати дострокового
погашення кредиту в повній сумі,
нарахованих процентів та/або
нарахованих комісій, штрафів та пені.

При цьому, відповідно до п.п. 6.1 Договору
у разі прострочення строку сплати
поточної заборгованості за кредитом,
процентами, комісійною винагородою,
згідно з п.п. 1.1, 1.2, 1.3, відповідач
сплачує позивачу пеню у розмірі
подвійної облікової ставки від суми
простроченої заборгованості за цим
Договором за кожний день прострочення
платежу.

Як встановлено в судовому засіданні, в
забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх
зобов'язань за Договором, позивачем
укладено Договір поруки №2/1119908 від 09
жовтня 2010 року з ОСОБА_1 (а.с. 29-30).

10 липня 2013 року позивачем направлено
відповідачам лист за № 13206/5291 з вимогою
погасити достроково заборгованість по
кредиту та пені у 31-денний термін, (а.с.
7). Однак, вимогу позивача щодо
погашення заборгованості відповідачі
залишили без уваги.

В зв'язку з порушенням відповідачами
зобов'язань за Договором, станом на 10
січня 2014 року сума заборгованості з
боку відповідачів становила 60 633 грн. 05
коп. та складається з: строкової
заборгованості за кредитом - 30 381 грн. 85
коп.; простроченої заборгованості за
кредитом - 14 933 грн. 26 коп.; нарахованих
відсотків -17 грн. 62 коп.; прострочених
відсотків - 2 914 грн. 57 коп.; нарахованої
комісійної винагороди - 898 грн. 56 коп.;
простроченої комісійної винагороди - 9
884 грн. 16 коп.; пені за несвоєчасне
погашення кредиту, процентної та
комісійної винагороди - 1 603 грн. 03 коп.,
що підтверджується наданими позивачем
розрахунками (а.с. 6), перевіреними у
судовому засіданні.

Вищенаведені обставини справи, які суд
вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про наявність підстав
для задоволення позову відповідає цим
обставинам та вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги про
припинення поруки не відповідають
дійсності, тому, що строк виконання
основного зобов`язання за кредитним
договором , визначений 08 жовтня 2015 року.

Вимогу про дострокове повернення
кредиту позивач направив 10 липня 2013
року, в якій був наданий строк 31 день
для повернення кредиту.

Таким чином , звертаючись з позовом до
поручителя 27 січня 2014 року, кредитор не
пропустив, шестимісячний строк,
визначений ст. 559 ЦК України.

Посилання відповідача на скрутний
майновий стан на правильність
постановленого рішення не впливають,
так як відсутність коштів для
погашення кредиту не звільняє
поручителя від обов`язку повернути
борг. Доводи про те, що договір поруки
був підписаний під примусом боржника є
недоведеними. Посилання в скарзі на
розгляд справи з порушенням правил
підсудності також є безпідставні, тому,
що суд відкрив провадження у справі за
місцем виконання договору .

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи і
заперечення сторін зібраними у справі
доказами, яким дав належну правову
оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене
без порушення норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 26 лютого 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20-ти днів з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді: