У х в а л а

іменем україни

3 грудня 2014 року м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
до Приватного підприємства «Пелікан
Люкс», ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 30 квітня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Волинської області
від 30 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ
«Банк Форум») звернулося до суду із
позовом до Приватного підприємства
«Пелікан Люкс» (далі - ПП «Пелікан
Люкс»), ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що 18 травня 2011 року між
позивачем та ПП «Пелікан Люкс» був
укладений кредитний договір з наданням
кредитних коштів у формі
відновлювальної кредитної лінії на
поповнення обігових коштів з
максимальним лімітом заборгованості

6 000 000 грн, зі сплатою процентної ставки,
яка не перевищує 100 % річних, строком до
17 травня 2012 року. На забезпечення
виконання зобов'язань за вказаним
договором між ПАТ «Банк Форум» та
відповідачем ОСОБА_3 був укладений
договір поруки, згідно з яким остання
зобов'язалась солідарно відповідати
перед банком у випадку невиконання ПП
«Пелікан Люкс» кредитних зобов'язань.
Боржник та поручитель умов договорів
не виконували, у визначені терміни
кредит та проценти не повертали, що, на
думку позивача, порушує його права та є
підставою для стягнення
заборгованості в судовому порядку.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 квітня 2013 року
позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ПП
«Пелікан Люкс», ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задоволено. Стягнуто з ПП «Пелікан
Люкс», ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк
Форум» в солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
від 18 травня 2011 року у розмірі 7 259 021 грн
75 коп., в тому числі суму простроченої
кредитної заборгованості - 5 999 496 грн 93
коп., прострочених процентів за
кредитом - 768 654 грн 76 коп., пені - 452 421 грн
09 коп. та пені за процентами - 38 448 грн 97
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської
області від 3 липня 2013 року рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 квітня 2013 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог ПАТ
«Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення
кредитної заборгованості відмовлено.
Провадження у справі за позовом ПАТ
«Банк Форум» до ПП «Пелікан Люкс» про
стягнення кредитної заборгованості
закрито. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 6 листопада 2013
року рішення апеляційного суду
Волинської області від 3 липня 2013 року
скасовано. Справу передано до суду
апеляційної інстанції на новий розгляд
із посиланням на те, що судом не надано
жодної оцінки доводам позивача про те,
що ухвала Господарського суду
Волинської області від 27 березня 2013
року не набрала законної сили через її
оскарження в апеляційному порядку,
будь-які мотиви з цього приводу в
рішенні апеляційного суду відсутні.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 30 січня 2014 року рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 30 квітня 2013 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати оскаржувані судові рішення
попередніх інстанцій та ухвалити нове
рішення, яким закрити провадження у
справі щодо стягнення заборгованості
із ПП «Пелікан Люкс» та відмовити в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3,
мотивуючи свої вимоги неправильним
застосуванням судами норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
боржник та поручитель, у порушення
положень ст. ст. 526, 527 ЦК України, взятих
на себе зобов'язань не виконують, у
визначені договором строки кредит та
проценти не повертають. Позивач,
відповідно до ч. 1

ст. 1054 ЦК України, правомірно вимагав
стягнення кредитної заборгованості з
відповідачів в солідарному порядку, а
доводи відповідача про припинення ПП
«Пелікан Люкс» судом відхилено,
оскільки ухвала господарського суду,
якою ліквідовано юридичну особу, не
набрала законної сили.

Постановляючи ухвалу від 30 січня 2014
року та залишаючи без змін рішення суду
першої інстанції після повторного
перегляду справи, суд апеляційної
інстанції погодився з висновком суду
першої інстанції. Разом з тим не
виконав вказівок суду вищої інстанції
та не врахував, що ухвала
Господарського суду Волинської
області від 27 березня 2013 року, на
стадії апеляційного розгляду набрала
законної сили та внесено відомості до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців про
припинення юридичної особи.

А тому із висновком суду апеляційної
інстанції погодитися не можна з огляду
на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказаних вимог судом апеляційної
інстанції не дотримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого у договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Згідно з положеннями ст. ст. 559, 609 ЦК
України порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності. Зобов'язання
припиняється ліквідацією юридичної
особи (боржника або кредитора), крім
випадків, коли законом або іншими
нормативно-правовими актами виконання
зобов'язання ліквідованої юридичної
особи покладається на іншу юридичну
особу, зокрема за зобов'язаннями про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України та ч. 2
ст. 33 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» юридична особа є
такою, що припинилася, з дня внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦК України та ст. 33
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» юридична особа
ліквідується за рішенням її учасників
або органу юридичної особи,
уповноваженого на це установчими
документами; за рішенням суду про
ліквідацію юридичної особи через
допущені при її створенні порушення,
які неможливо усунути, чи в інших
випадках, встановлених законом.

З витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 9 квітня 2013 року (а.
с. 129), вбачається, що 2 квітня 2013 року
юридична особа ПП «Пелікан Люкс»
припинена, за судовим рішенням у
зв'язку з визнанням її банкрутом
(ухвала Господарського суду Волинської
області від 27 березня 2013 року).

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 21 січня 2014 року
ухвалу Господарського суду Волинської
області від 27 березня 2013 року залишено
без змін.

Частиною 2 ст. 104 ЦК України передбачено,
що юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
першої чи апеляційної інстанції при
новому розгляді справи.

Отже, при повторному перегляді справи
апеляційний суд у порушення статей 213,
214 ЦПК України на вказане уваги не
звернув, фактичні обставини не
встановив, належним чином не
визначився з нормами закону, які
підлягають застосуванню, оскільки
відомості про припинення юридичної
особи у зв'язку з визнанням її
банкрутом були внесені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 2 квітня 2013
року, тобто до винесення судового
рішення судом першої інстанції. Крім
того, постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від 21
січня 2014 року ухвалу Господарського
суду Волинської області від 27 березня
2013 року залишено без змін, тобто судове
рішення про визнання ПП «Пелікан Люкс»
банкрутом є чинним та не скасоване,
таким чином, суд апеляційної інстанції
в силу ч. 2 ст. 104 ЦПК України переоцінив
наявні в матеріалах справи докази, не
надав належної оцінки доводам
відповідача, що в силу ст. 338 ЦПК України
є підставою для скасування ухвали
апеляційного суду з направленням
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Волинської
області від 30 січня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
Ю.Г. Іваненко