Інгулецький районний суд м. Кривого
Дніпропетровської області
Справа № 416/189/2012
Номер провадження 4-с/213/14/14
У Х В А Л А

12 вересня 2014 року Інгулецький районний
суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі: головуючого судді
Макарової Т.Ю.

при секретарі
Гусаровій О.С.

за участі представника заявника
(скаржника) ОСОБА_1, державного
виконавця Вакуліної А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду в м.
Кривому Розі

скаргу Публічного акціонерного
товариства « Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат» на
бездіяльність державного виконавця
Вакуліної А.О. щодо не вчинення
належних дій по закінченню виконавчого
провадження ,

В С Т А Н
О В И В:

Заявник - Публічне акціонерне
товариство « Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат» (далі
ПАТ «ІнГЗК»), він же - боржник у
виконавчому провадженні) звернувся до
суду з вищезазначеною скаргою, та
просить суд визнати бездіяльність
державного виконавця Інгулецького
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції (далі Інгулецького ВДВС) ОСОБА_2
щодо не вчинення належних дій по
закінченню виконавчого провадження за
виконавчим листом № 416/189 від 28.09.2012 року
- неправомірною та зобов'язати
державного виконавця Вакуліну А.О.
вчинити дії по закінченню виконавчого
провадження за виконавчим листом №
416/189 від 28.09.2012 року.

Заінтересована особа – стягувач
ОСОБА_3 в судове засідання не
з’явилася, про розгляд справи
повідомлена у встановленому законом
порядку, та її неявка не перешкоджає
розгляду скарги.

В судовому засіданні представник
заявника ОСОБА_1 вищезазначену скаргу
підтримав, та суду пояснив, що 28.09.2012
року рішенням Інгулецького районного
суду м. Кривого Рогу у справі №416/189/2012 з
ПАТ «ІнГЗК» на користь ОСОБА_3 стягнуто
моральну шкоду у сумі 18 000,00 грн.

14.11.2012 року рішенням Апеляційного
суду Дніпропетровської області по
даній справі вказане вище рішення
змінено, а саме зменшено розмір
стягнутої з ПАТ «ІнГЗК» на користь
ОСОБА_3 суми моральної шкоди з 18 000,00 грн.
до 10 000,00 грн.

На виконання зазначених рішень
Інгулецьким районним судом м. Кривого
Рогу виданий виконавчий лист № 416/189 від
28.09.2012 pоку, який на даний час перебуває
у провадженні державного виконавця
Інгулецького відділу Державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції ОСОБА_2

22.02.2013 року ПАТ «ІнГЗК» на виконання
рішення суду перераховано 10 000 грн.
наступним чином: на рахунок
Інгулецького ВДВС - 8500 грн., як оплату
моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_3, та
на рахунок Управління державної
казначейської служби України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу - 1500
грн. в якості податку на доходи
фізичних осіб із загальної суми
заборгованості.

Зазначену суму утриманого податку
з доходу фізичної особи ПАТ «ІнГЗК»
включено до податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма №1ДФ), у
відповідності до Наказу Державної
податкової адміністрації №1020 від
24.12.2010 рорку «Про затвердження форми
Податкового розрахунку сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма №1ДФ)».

Представник заявника вважає, що ПАТ
«ІнГЗК» фактично виконало в повному
обсязі судове рішення згідно з
виконавчим документом, що відповідно
до п. 8 ч. 1 ст. 49 та ч. 3 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження» є
підставою для закінчення виконавчого
провадження, про що державним
виконавцем має бути винесено
постанову.

22.02.2013 року ПАТ «ІнГЗК» звернулося
до Інгулецького ВДВС з заявою №81/34 про
закінчення виконавчого провадження у
зв'язку з його виконанням. Листом від
12.03.2013 року №07-26/2932 Інгулецький ВДВС
вказав на відсутність підстав для
закінчення виконавчого провадження.
ПАТ «ІнГЗК» було подано скаргу на
бездіяльність державного виконавця до
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу, та в подальшому вказану скаргу
ухвалою Інгулецького районного суду
м.Кривого Рогу від 20.06.2014 року було
залишено без розгляду, за їх заявою,
оскільки Інгулецький ВДВС пообіцяв
вирішити це питання належним чином, та
надати відповідь.

Проте ніякої відповіді ПАТ «ІнГЗК»
не отримало, тому 11.08.2014 року вони
повторно звернулися до Начальника
Інгулецького ВДВС з листом, щодо
вирішення питання про закінчення
вищезазначеного виконавчого
провадження.

Листом від 18.08.2014 р. № 07-41/3208
начальник Інгулецького ВДВС ОСОБА_4
повідомила, що, їх звернення
розглянуто, але підстави для закриття
виконавчого провадження, відкритого за
виконавчим листом Інгулецького
районного суду м.Кривого Рогу у справі
№416/189 від 28.09.2012 року, відсутні. Між
тим, зазначений порядок сплати
заборгованості: 8500 грн. - безпосередньо
працівнику ОСОБА_3 і 1500 грн.- сплата
податку), вимагається від ПАТ«ІнГЗК»
чинним податковим законодавством
України.

Представник заявника вважає, що
бездіяльність державного виконавця та
не вчинення ним передбачених чинним
законодавством дій, порушує права та
законні інтереси ПАТ «ІнГЗК».
Незважаючи на виконання ПАТ «ІнГЗК»
судового рішення у повному обсязі,
стосовно нього на даний час відкрите
виконавче провадження.

Згідно з п. 1.1 ст.1 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі
-ПКУ), цей Кодекс регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.
Підпунктом 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 ПКУ
встановлений принцип загальності
оподаткування - кожна особа зобов'язана
сплачувати встановлені цим Кодексом,
законами з питань митної справи
податки та збори, платником яких вона є
згідно з положеннями цього Кодексу.

Так, згідно пункту 162.1.1. ч. 162.1. ст. 162
ПКУ, платниками податку на доходи
фізичних осіб є, зокрема, фізична особа
- резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи.

Згідно із абз. "а" пп.164.2.14 п.164.2 ст.164
ПКУ до загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включається дохід у вигляді
неустойки (штрафів, пені),
відшкодування матеріальної або
немайнової (моральної) шкоди, крім сум,
що за рішенням суду спрямовуються на
відшкодування збитків, завданих
платнику податку внаслідок заподіяння
йому матеріальної шкоди, а також шкоди
життю та здоров'ю.

Тобто, доходи, зазначені в абз. "а" пп.
164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПКУ, на думку
представника заявника, підлягають
включенню до загального місячного
(річного) оподатковуваного доходу
платника податку та оподаткуванню на
загальних підставах за ставкою,
визначеною п. 167.1 ст. 167 ПКУ.

Тлумачення поняття моральної шкоди
та її відшкодування визначено статтею
23 Цивільного кодексу України від 16.01.2003
р. №435-IV та постановою Пленуму
Верховного Суду України.

Моральна шкода - втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
або бездіяльністю інших осіб (Пункт 3
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.95 № 4). Отже,
моральна шкода є тим інструментом
відшкодування збитків який зазвичай
призначається судом, а нормами ПКУ
прямо визначається, що вказана сума
підлягає включенню до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку.

Звертає увагу суду, що згідно абз. "а"
пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПКУ до загального
місячного (річного) оподатковуваного
доходу платника податку включається
моральна шкода, завдана з усіх причин,
що передбачені ч. 2 ст. 23 ЦК України .
Спосіб утримання вказаних коштів
визначений п. 171.2 ст. 171 ПКУ, де вказано,
що особою, відповідальною за
нарахування, утримання та сплату
(перерахування) до бюджету податку з
інших доходів з джерелом їх походження
з України, є податковий агент.

Згідно пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПКУ,
податковим агентом щодо податку на
доходи фізичних осіб є, зокрема,
юридична особа, яка незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язана
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV ПКУ,
до бюджету від імені та за рахунок
фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність контролюючим органам та
нести відповідальність за порушення
його норм в порядку, передбаченому
статтею 18 та розділом IV Податкового
кодексу України.

Порядок нарахування, утримання та
сплати (перерахування) податку до
бюджету визначено пп. 168.1.1, п. 168.1, ст.168
ПКУ, де вказується, що податковий агент,
який нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу. Відповідальність за
погашення суми податкового
зобов'язання або податкового боргу, що
виникає внаслідок вчинення таких дій,
та обов'язок щодо погашення такого
податкового боргу покладається на
податкового агента (п. 7 ст. 127 ПКУ).

Представник заявника вважає, що ПАТ
«ІнГЗК», яке в даному випадку виступає
у якості податкового агента ОСОБА_3,
зобов,язане утримати з моральної шкоди
суму податку на доходи фізичних осіб,
оскільки вказана сума виплачується
саме на користь фізичної особи. Виплата
зазначеної суми моральної шкоди на
підставі судового рішення на їх думку,
ніяким чином не звільняє платника від
сплати податку.

Представник заявника вважає, що
підприємством у повному обсязі
виконано вимоги державного виконавця
про виконання судового рішення, шляхом
виплати основної суми коштів
Стягувачу, утримання та перерахування
на рахунок УДКСУ в Інгулецькому районі
м. Кривого Рогу суми податку та
включення до Податкового розрахунку
(форма №1ДФ). А тому просить скаргу
задовольнити.

Державний виконавець Вакуліна А.О.,
яка є також представником
Інгулецького ВДВС Криворізького МУЮ за
довіреністю, скаргу не визнала, та суду
пояснила, що на думку ВДВС підстави для
закриття виконавчого провадження
відсутні, оскільки рішення суду не
виконано. В рішенні суду не зазначено,
що зі стягнутої суми моральної шкоди
необхідно відрахувати суму податку.
Оскільки боржником стягувачці ОСОБА_3
перерахована не вся сума, яка стягнута
з боржника судом виконавче провадження
закриттю не підлягає. Також пояснила,
що за роз’ясненням рішення суду вони
не зверталися. Просить в задоволенні
скарги відмовити.

Вислухавши представника
заявника, ознайомившись з письмовими
матеріалами скарги та виконавчого
провадження судом встановлено.

28.09.2012 року рішенням Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу у справі
№416/189/2012 з ПАТ «ІнГЗК» на користь
ОСОБА_3 стягнуто моральну шкоду у сумі 18
000,00 грн./а.с.7-12/.

14.09.2012 року рішенням Апеляційного
суду Дніпропетровської області у даній
справі вказане вище рішення змінено, а
саме зменшено розмір стягнутої з
ПАТ«ІнГЗК» на користь ОСОБА_3 суми
моральної шкоди з 18 000,00 грн. до 10 000,00
грн. /а.с.13-15/. На виконання зазначених
рішень Інгулецьким районним судом м.
Кривого Рогу виданий виконавчий лист №
416/189 від 28.09.2012 pоку.

03.12.2012 року державним виконавцем
прийнято постанову про відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 416/189 виданим 28.09.2012 року
Інгулецьким районним судом м. Кривого
Рогу про стягнення з ПАТ «ІнГЗК» на
користь ОСОБА_3 шкоди в розмірі 10000
грн./а.с.16/

На цей час вищезазначене виконавче
провадження знаходиться в провадженні
державного виконавця Вакуліної А.О.
/а.с.20/.

22.02.2013 року ПАТ «ІнГЗК» на
виконання рішення суду перераховано 10
000 грн. наступним чином: на рахунок
Інгулецького ВДВС - 8 500 грн., як оплату
моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_3, та
на рахунок Управління державної
казначейської служби України в
Інгулецькому районі м. Кривого Рогу - 1500
грн. в якості податку на доходи
фізичних осіб із загальної суми
заборгованості /а.с.17/.

11.08.2014 року ПАТ «ІнГЗК» звернулося
до Інгулецького ВДВС з листом, щодо
вирішення питання про закінчення
вищезазначеного виконавчого
провадження, оскільки рішення суду за
виконавчий лист № 416/189 від 28.09.2012 pоку
фактично виконано/а.с.23/.

Листом від 18.08.2014 року № 07-41/3208
Інгулецький ВДВС у закритті
виконавчого провадження відмовив,
проте свою відмову належним чином не
обґрунтував, мотивів відмови не навів
/а.с.24/, що стало приводом оскарження
бездіяльності державного виконавця.

Судом встановлено, що до суду ПАТ
«ІнГЗК» зі скаргою звернулося 26.08.2014
року, тобто строки звернення дотримано.

Суд вважає, що позиція Інгулецького
ВДВС, щодо відсутності порушення прав
заявника та правомірної відмови у
закінченні виконавчого провадження з
мотивів неповноти виконання рішення
суду в частині сплати стягувану ОСОБА_3
моральної шкоди в сумі 10000 грн., не
відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до підпунктів 14.1.180
п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 ПКУ роботодавець
- податковий агент зобов'язаний "з
доходів, що нараховуються
(виплачуються) фізичній особі
(платнику), нараховувати, утримувати та
сплачувати до бюджету податок від
імені та за рахунок коштів особи, якій
виплачуються такі доходи.

Положеннями п.п.168.1.1, п.168.1, ст.168 ПК
України податковий агент, який
нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного,
роботодавець - податковий агент
повинен нараховувати та утримувати із
суми моральної шкоди, що підлягає
стягненню на користь фізичної особи
-платника за рішенням суду, податок на
доходи фізичних осіб у визначеному
законом розмірі та перераховувати його
(податок) до державного бюджету.

Таким чином, ПАТ «ІнГЗК» у повному
обсязі виконало рішення суду щодо
стягнення на користь ОСОБА_3 моральної
шкоди в розмірі 10000 грн., виконавши
одночасно свої зобов'язання
податкового агента та утримавши з суми
стягнення податку на доходи фізичних
осіб та перерахувавши цю суму до
бюджету у розмірі 1500 грн., виходячи з
того, що ані в рішенні Інгулецького
районного суду від 28.09.2012 року, ні в
рішенні апеляційного суду від 14.11.2012
року не зазначено, що суми моральної
шкоди визначені без урахування
обов'язкових платежів.

Відповідно до узагальнення судової
практики з питання нарахування та
утримання податку з сум нарахованої
заробітної плати та інших виплат, які
стягуються на користь працівників,
судам рекомендовано виходити з
наступного. При виплаті стягнутої
судом суми заробітку чи інших виплат,
власник або увповноважений орган до
проведення фактичної виплати
зобов’язаний нарахувати й утримати з
цієї суми податок на доходи фізичних
осіб. Із цих підстав на суди не
покладено обов’язку при постановленні
рішення вираховувати та утримувати
суми податку. Разом з тим,
рекомендовано судам посилатися в
резолютивній частині рішення на
необхідність здійснення
відповідачами при виконанні судового
рішення обов’язку по нарахуванню та
утриманню з нарахованої судом
загальної суми заробітку цього
податку, вказавши що визначена судом
сума заробітку підлягає стягненню з
відрахуванням суми податку та інших
обов’язкових платежів ( узагальнення
практики розгляду судами справ про
оплату праці…,за 1998 рік).

Крім того, навіть при можливості
неоднозначного трактування положень
абз. "а" пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПКУ, щодо
оподаткування суми моральної шкоди, в
разі виникнення спірної ситуації,
враховуючи, що боржник неодноразово
звертався з заявами про закінчення
виконавчого провадження, державний
виконавець мав можливість звернутися
до суду з заявою про роз’яснення
рішення, або повинен був запропонувати
зробити це сторонам виконавчого
провадження.

Судом також встановлено, що в
постанові про відкриття виконавчого
провадження від 03.12.2012 року, а також у
виконавчому листі, в якому викладена
резолютивна частина рішення по цій
справі, йдеться «про стягнення
моральної шкоди» взагалі, та не
конкретизовано, з чим саме, пов’язана
ця шкода. Тому, на думку суду, державний
виконавець мав можливість з’ясувати
це питання у вищезазначеному порядку,
але цього не зробив.

Статтею 1 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
виконавче провадження, як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Відповідно до п.п.8 п.1 ст.49 Закону
України «Про виконавче провадження»,-
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом. Відповідно до
п.3 ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження», про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову з
обов'язковим мотивуванням підстав її
винесення, яка затверджується
начальником відділу, якому він
безпосередньо підпорядкований. Копія
постанови у триденний строк
надсилається сторонам і може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

В порушення вищезазначеної норми
Закону, державний виконавець
Інгулецького ВДВС ОСОБА_2, в
провадженні якої знаходиться
вищезазначений виконавчий лист,
виконавче провадження не закінчив.

На підставі наведеного вище, суд
вважає що вимоги скарги обґрунтовані
та підлягають задоволенню, оскільки
встановлено, що бездіяльність
державного виконавця та не вчинення
ним дій, передбачених чинним
законодавством України, порушують
права та законні інтереси боржника ПАТ
«ІнГЗК».

Керуючись ст.ст.1, 3, 49-50, Закону
України «Про виконавче провадження»,

ст. ст.164.12, 165, 167, 168 Податкового Кодексу
України, ст.ст.383-387 ЦПК України, суд,

У Х В А
Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Інгулецький
гірничо-збагачувальний комбінат» на
бездіяльність державного виконавця
Вакуліної А.О. щодо не вчинення
належних дій по закінченню виконавчого
провадження, задовольнити.

Визнати неправомірною
бездіяльність державного виконавця
Інгулецького відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції ОСОБА_2,
щодо не вчинення належних дій по
закінченню виконавчого провадження за
виконавчим листом № 416/189 від 28.09.2012 року
– неправомірною.

Зобов'язати державного виконавця
Інгулецького відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції ОСОБА_2
вчинити дії щодо закінчення
виконавчого провадження за виконавчим
листом № 416/189 від 28.09.2012 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
може бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Інгулецький районний суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя: