АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22-ц/791/2274/14
Головуючий в І інстанції: Мусулевський
Доповідач: Слюсаренко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області
у складі:

головуючого:Радченка
С.В.суддів:Вербицька Л.І. Слюсаренко
О.В.при секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" на
рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26 травня 2014 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

03 лютого 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" (далі- Банк)
звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у загальному розмірі 5051, 71 дол. США.

Посилається на те, що відповідачем не
виконуються зобов'язання за
кредитним договором від 21.11.2007 року,
за яким вона отримала кредит у
розмірі 2000 дол. США зі сплатою 20% на
суму залишку кредиту до 20 листопада 2009
року. Розмір заборгованості станом на
31 грудня 2013 року становить 5051, 71 дол.
США , з яких заборгованість за
кредитом- 1589, 63 дол. США, заборгованість
за процентами- 2975, 99 дол. США,
заборгованість по комісії- 486, 09 дол.
США.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26 травня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково .
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Банку
1589, 63 дол. США заборгованості за
кредитом, пеню за порушення
зобов»язання у розмірі 190, 80 дол. США ,
в іншій частині вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк", посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
рішення змінити в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
стягнення заборгованості за
процентами та застосування судом
строку позовної давності до вимог про
стягнення пені та ухвалити в цій
частині нове , яким позовні вимоги
Банку про стягнення заборгованості за
процентами та пені задовольнити в
повному обсязі, в іншій частині
рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Встановлено, що 21 листопада 2007 року
Банк та ОСОБА_5 уклали кредитний
договір за умовами якого Банк відкрив
кредитний ліміт у розмірі 2000 дол. США
зі строком погашення до 20 листопада 2009
року щомісячними платежами.

З п 5.6. зазначеного кредитного
договору вбачається, що сторони у
письмовій формі домовилися про
збільшення строку позовної давності
до вимог про стягнення кредиту,
процентів, пені, комісії до 5 років, що
відповідає положенням ст.259 ЦК України.

Вбачається, що ОСОБА_5 не належним чином
виконувала умови кредитного договору і
з наданого Банком розрахунку
вбачається, що станом на 31 грудня 2013
року її заборгованість становить:
заборгованість за кредитом - 1589, 63 дол.
США, заборгованість за процентами- 2975,
99 дол. США, заборгованість по комісії-
486, 09 дол. США, про стягнення якої Банк
звернувся у межах визначеного
кредитним договором строку позовної
давності.

Відмовляючи у задоволенні вимог про
стягнення процентів у розмірі 2975, 99
дол. США суд першої інстанції,
посилаючись на положення ст. 1056-1 ЦК
України виходив і з того, що Банк в
односторонньому порядку збільшив
відсоткову ставку за кредитом , а тому
заборгованість за процентами
нарахована безпідставно.

Проте суд першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального закону.
що призвело до неправильного вирішення
справи в цій частині.

Вбачається, що за умовами п 2.3.8
сторони кредитного договору погодили
між собою право банку збільшити розмір
процентної ставки за користування
кредитом , та визначили для цього
підстави.

Зазначені умови договору недійсними не
визнавалися.

19 серпня 2008 року Банк направив
позичальнику письмову повідомлення
про збільшення відсоткової ставки з 15
жовтня 2008 року, заперечень на яке
ОСОБА_5 Банку не надала і здійснювала
погашення кредиту відповідно до
змінених умов , зокрема у жовтні 2009
року , вересні 2012 року .

Положення ст. 1056-1 ЦК України, на які
послався суд першої інстанції як на
підставу відмови у задоволенні
зазначених вимог Банку, набрали
чинності з 10 січня 2009 року і не можуть
бути застосовані до правовідносин, які
виникли до цього часу.

З огляду на викладене рішення суду в
частині відмови у задоволенні вимог
про стягнення процентів належить
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким ці вимоги Банку
задовольнити.

Не можна погодитися із рішення суду в
частині стягнення з відповідача пені у
розмірі 190, 80 дол. США та відмови у
стягненні пені в розмірі 295, 29 дол. США
через пропуск строку позовної
давності. Вбачається, що звертаючись до
суду Банк заявив вимогу про стягнення
заборгованості з комісії у розмірі 486,
09 дол. США і надав відповідний
розрахунок такого розміру
заборгованості.

Нарахування такого розміру комісії
відповідає умовам кредитного договору
та умовам кредитування з
використанням кредитки.

На тому, що Банк заявив вимогу про
стягнення саме заборгованої із
комісії наголосив представник Банку і
в суді апеляційної інстанції.

Письмової заяви Банку про зміну
позовних вимог, як того вимагає
положення ст. 31 ЦПК України матеріали
справи не містить, а тому висновки
суду першої інстанції щодо
часткового стягнення заборгованості з
пені в межах спеціального строку
позовної давності є помилковими,
виходячи із приписів ч 1 ст. 11 ЦПК
України.

Колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для скасування
рішення суду в зазначеній частині , з
ухваленням в цій частині нового
рішення про стягнення із відповідача
заборгованості із комісії у розмірі 486,
09 дол. США.

В іншій частині рішення суду не
оскаржується і колегією суддів не
переглядається.

Керуючись ст. 303, 307, п 4 ч 1 ст. 309, ст. 316
ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити
частково.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 26 травня 2014 року в
частині відмови у задоволенні вимог
про стягнення процентів скасувати,
ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк"
заборгованість по процентам в розмірі
2975, 99 дол. США.

Зазначене рішення в частині стягнення
із ОСОБА_5 заборгованості із пені у
розмірі 190, 80 дол. США та в частині
відмови у стягненні пені в розмірі 295, 29
дол. США скасувати, ухвалити в цій
частині нове рішення.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк"
заборгованість по комісії в розмірі
486, 09 дол. США.

Рішення набирає чинності з моменту
проголошення і з цього часу протягом 20
днів може бути оскаржене у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивльіних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: