Справа № 645/4661/14-ц
Провадження №
У Х В А Л А

про забезпечення позову

23 червня 2014 року суддя Фрунзенського
районного суду м. Харкова Шевченко Г.С.,
розглянувши заяву представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 про забезпечення позову по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про розподіл майна,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3 про розподіл
майна.

23 червня 2014 року до суду надійшла заява
ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом
заборони ОСОБА_3 здійснювати дії,
направлені на відчуження квартири
АДРЕСА_1, оскільки невжиття такого виду
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
вирішується судом, який розглядає
справу, в день її надходження без
повідомлення відповідача й інших осіб,
які беруть участь у справі.

За змістом ст. 152 ЦПК України заборона
вчиняти певні дії є одними з видів
забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може ускладнити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється
вжиття судом передбачених законом
заходів, які створюють реальну
гарантовану можливість для виконання в
майбутньому рішення по справі в разі
задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову
спрямоване, перш за все, проти
несумлінних дій відповідача, який може
сховати майно, продати, знищити або
знецінити його тощо.

Загальною підставою для вжиття заходів
забезпечення позову є наявність
обставин, які свідчать або дозволяють
достовірно припустити, що невжиття цих
заходів може утруднити чи зробити
неможливим виконання майбутнього
рішення суду.

Як роз'яснено в п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р.
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
(суддя) має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З огляду на викладене, суд вважає, що
між сторонами дійсно виник спір й існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання рішення суду та у
даному випадку такий вид забезпечення
позову, як заборона відчуження
квартири, яка належить на праві
власності ОСОБА_3, буде відповідати
обсягу позовних вимог і не порушить
інтереси інших осіб.

Таким чином, заява про забезпечення
позову підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 Цивільного
процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про
забезпечення позову задовольнити.

Заборонити відчуження нерухомого
майна - квартири АДРЕСА_2, яка належить
на праві власності ОСОБА_3.

Копію ухвали для виконання направити
до Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копії ухвали суду після її виконання
направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена протягом
п'яти днів з дня отримання її копії
шляхом подачі апеляційної скарги до
апеляційного суду Харківської області
через Фрунзенський районний суд м.
Харкова.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя -