Справа № 478/781/14-ц пров. № 2/478/278/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

20.06.2014 року
Казанківський районний суд
Миколаївської області

в складі головуючої судді

Сябренко І.П.

за участю: секретаря

Поліщук С.П.

позивача

ОСОБА_1

відповідача

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м. Новий
Буг цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини,

В с т а н о в и в:

06.05.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до відповідача, в
якому посилаючись на поважність причин
пропуску строку для подання заяви до
нотаріальної контори про прийняття
спадщини після смерті його бабусі -
ОСОБА_3, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1,
просив визначити додатковий строк,
достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1
підтримав заявлені вимоги і пояснив, що
після смерті його діда - ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина
на земельну частку (пай). Спадкоємцями
померлого були: його дружина ОСОБА_3,
його син ОСОБА_5, він та його сестра
ОСОБА_6. Разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини постійно проживала
його дружина ОСОБА_3, яка фактично
прийняла спадщину, і за життя склала
заповіт на ім'я ОСОБА_6 Після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,
спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 заяву
про прийняття спадщини нотаріусу не
подавала. На час відкриття спадщини
разом із спадкодавцем ОСОБА_3 постійно
проживав її син ОСОБА_5, який стає
спадкоємцем після смерті свого батька
ОСОБА_4 та матері ОСОБА_3, однак він не
подає нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, так як йому було відомо про
наявність заповіту на ім'я ОСОБА_6 Після
смерті спадкодавця ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину прийняла його
дочка ОСОБА_2, яка успадкувала належні
діду та бабі земельні ділянки за
законом спадкової трансмісії.
Враховуючи те, що спадкоємцем за
заповітом ОСОБА_6 не було прийнято
спадщину, спадкування повинно
відбуватися за законом, тому він, як
онук, є спадкоємцем майна діда та баби
за законом. При зверненні до приватного
нотаріуса Казанківського
нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою
про видачу свідоцтва про право на
спадщину йому було в цьому відмовлено з
посиланням на пропуск строку для
прийняття спадщини. Вважає, що
зазначені вище причини пропущення
строку, є поважними, тому просив
задовольнити позовні вимоги і
визначити йому додатковий строк в один
місяць для подання заяви про прийняття
спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 пред'явлений до неї
позов не визнала і пояснила, що
позивачу ОСОБА_1 достовірно було відомо
про смерть бабусі - спадкодавця ОСОБА_3,
що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1, і він, якщо
вважав себе спадкоємцем за законом і
мав бажання прийняти спадщину, не мав
будь-яких об'єктивних, істотних
труднощів, які б перешкоджали йому на
протязі тривалого часу подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини, тому просила відмовити
позивачу в задоволенні його вимог.

Вислухавши доводи позивача,
дослідивши письмові докази, суд
приходе такого висновку.

В силу ч.1 ст.1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Відповідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

В силу ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частину спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Приписами ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкоємцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно до вимог ч.1,ч.2 ст.1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Виходячи з вимог ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини. Якщо
виникнення у особи права на
спадкування залежить від неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
іншими спадкоємцями, строк для
прийняття нею спадщини встановлюється
у три місяці з моменту неприйняття
іншими спадкоємцями спадщини або
відмови від її прийняття.

Згідно ч.1, ч.3 ст.1272 ЦК України якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання заяви про прийняття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії МК №0066240 від
29.10.1996 року ОСОБА_4 набув право на
земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває у колективній власності КСП
імені Петровського Казанківського
району Миколаївської області, розміром
6,94 га в умовних кадастрових гектарах
без визначення меж цієї частки в натурі
(на місцевості).

Відповідно Державного акту про право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№929448 від 07.08.2008 року громадянка
України ОСОБА_3 набула право власності
на земельну ділянку для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 6,2838 га (кадастровий
номер :36:000:0072), розташовану в межах
території Казанківської селищної ради
Миколаївської області.

10.08.2006 року приватним нотаріусом
Казанківського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 було
посвідчено заповіт серії ВЕА №825415,
зареєстрованого в реєстрі за №1780, за
яким громадянин ОСОБА_4 на випадок
своєї смерті зробив розпорядження про
те, що все його майно, де б воно не було і
з чого б воно не складалося, і взагалі
все те, що йому належатиме і на що він за
законом матиме право, заповідає ОСОБА_5.

З свідоцтва про смерть (копії) серії
НОМЕР_1 від 18.05.2007 року вбачається, що
громадянин ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у
віці 77 років в смт. Казанка
Миколаївської області.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина до складу якої входить право
на земельну частку (пай) розміром 6,94 га
в умовних кадастрових гектарах.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_5, який
на час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем ОСОБА_8,
протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК
України, не подав нотаріусу заяву про
прийняття спадщини, тому згідно до ч.1
ст.1272 ЦК України він вважається таким,
що не прийняв її.

Разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час
відкриття спадщини постійно проживала
його дружина ОСОБА_3, яка протягом
строку, встановленого ст.1270 ЦК України,
не заявила про відмову від спадщини,
тому в силу приписів ч.3 ст.1268 ЦК України
вона вважається такою, що прийняла
спадщину.

29.11.2006 року приватним нотаріусом
Казанківського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 було
посвідчено заповіт серії ВЕС №81087,
зареєстрованого в реєстрі за №2644, за
яким громадянка ОСОБА_3 на випадок
своєї смерті зробила розпорядження про
те, що все його майно, де б воно не було і
з чого б воно не складалося, і взагалі
все те, що їй належатиме і на що вона за
законом матиме право, заповідає ОСОБА_6.

З свідоцтва про смерть (копії) серії
НОМЕР_2 від 13.05.2011 року вбачається, що
громадянка ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
у віці 80 років в смт. Казанка
Миколаївської області.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина до складу якої входить право
на земельну частку (пай) розміром 6,94 га
в умовних кадастрових гектарах, яка
належала ОСОБА_4, померлому
ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті якого
прийняла спадщину його дружина ОСОБА_3,
та земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 6,2838 га (кадастровий
номер :36:000:0072), розташована в межах
території Казанківської селищної ради
Миколаївської області, що належала
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на
підставі Державного акту про право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№929448 виданого 07.08.2008 року
Казанківською райдержадміністрацією
Миколаївської області.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_6, яка
на час відкриття спадщини не проживала
постійно із спадкодавцем ОСОБА_3,
протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК
України, не подала нотаріусу заяву про
прийняття спадщини, тому згідно до ч.1
ст.1272 ЦК України вона вважається такою,
що не прийняла її.

Разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини постійно проживали:
син ОСОБА_5 та його діти (онуки
спадкодавця) ОСОБА_2 і ОСОБА_9.

Спадкоємець першої черги за законом
ОСОБА_5, який постійно проживав зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, не заявив протягом строку,
встановленого ст.1270 ЦК України, про
відмову від спадщини, тому в силу
приписів ч.3 ст.1268 ЦК України він
вважається таким, що прийняв спадщину.

Таким чином, єдиним спадкоємцем, який
прийняв спадщину після смерті
спадкодавця ОСОБА_3, був її син ОСОБА_5,
який за життя не оформив своїх
спадкових справ і помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

01.11.2013 року приватним нотаріусом
Казанківського районного
нотаріального округу ОСОБА_7 було
видано два Свідоцтва про право на
спадщину за законом, якими посвідчено,
що на підставі ст.1261 ЦК України
спадкоємцем майна ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3, є його донька ОСОБА_2, у
тому числі з урахуванням 2/3 частки у
спадщини, від якої відмовилися дружина
спадкодавця ОСОБА_10 та донька
спадкодавця ОСОБА_9. Спадщина, на яку
видано свідоцтва, складається з права
на земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває у колективній власності КСП
імені Петровського Казанківського
району, розміром 6,94 га в умовних
кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості), яка належала ОСОБА_4,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії МК №0066240 від 29.10.1996
року, після смерті якого прийняла
спадщину його дружина ОСОБА_3, але не
оформила своїх спадкових прав, так як
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та із земельної
ділянки для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
площею 6,2838 га (кадастровий
№:36:000:0072), розташованої в межах
території Казанківської селищної ради
Миколаївської області, що належала
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на
підставі Державного акту про право
власності на земельну ділянку серії ЯЕ
№929448 виданого 07.08.2008 року, після смерті
якої прийняв спадщину її син ОСОБА_5,
але не оформив своїх спадкових прав.

Пропущення строку для прийняття
спадщини підтверджує наявність
обгрунтованої постанови про відмову
нотаріуса у вчинені нотаріальної дії.

Отже, звернення до суду із позовом про
визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
повинно здійснюватися після звернення
до нотаріальної контори, за місцем
відкриття спадщини із заявою про
прийняття спадщини і видачі свідоцтва
про право на спадщину.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» при розгляді цих
справ слід перевіряти наявність або
відсутність спадкової справи стосовно
спадкодавця у державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини,
наявність у матеріалах справи
обґрунтованої постанови про відмову
нотаріуса у вчинені нотаріальної дії,
зокрема відмови у видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Внук спадкодавця ОСОБА_3 - позивач у
справі ОСОБА_1, який на час відкриття
спадщини постійно не проживав разом зі
спадкодавцем, в силу приписів ст.1266 ЦК
України є спадкоємцем за правом
представлення, так як на момент
відкриття спадщини його батька ОСОБА_11
(старшого за віком сина спадкодавця),
який був би спадкоємцем за законом
першої черги, не було в живих (помер
ІНФОРМАЦІЯ_4).

З матеріалів спадкової справи №92/2012 до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
вбачається, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 (день
смерті спадкодавця) і протягом
шестимісячного строку, встановленого
ст.1270 ЦК України, спадкоємець за
законом ОСОБА_1, який мав право прийняти
спадщину, не звертався до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини і видачі свідоцтва про право
на спадщину. Обґрунтованої постанови
про відмову нотаріуса у вчинені
нотаріальної дії, зокрема відмови
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину, матеріали справи не містять,
тому його доводи щодо звернення до
нотаріуса із заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину та про
відмову у вчиненні такої нотаріальної
дії є безпідставними.

За таких обставин, коли відсутність
умов для одержання ОСОБА_1 в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину не підтверджена
належними доказами, а саме відмовою
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину, заявлені позивачем вимоги
про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини
задоволенню не підлягають.

В силу приписів ст.88 ЦПК України
судові витрати, понесені позивачем зі
сплати судового збору, належить
віднести на його рахунок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для подання заяви про прийняття
спадщини, - відмовити.

Судові витрати, понесені позивачем у
зв'язку з розглядом справи, віднести на
його рахунок.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Казанківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя