АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6216/14
Справа № 646/4760/14 - ц
Категорія: "трудові"
інстанції: Сорока О.П.
Доповідач: Бурлака І. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 15» вересня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака
І.В.

Суддів: Карімової
Л.В., Кругової С.С.,

при секретарі:
Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 23 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до
Комунального закладу охорони здоров'я
«Обласний багатопрофільний дитячий
санаторій» про скасування наказів,
стягнення суми та визнання п. 9
Положення Обласного багатопрофільного
дитячого санаторію незаконними,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2
звернулася до суду з зазначеним та в
подальшому уточненим позовом до
Комунального закладу охорони здоров'я
«Обласний багатопрофільний дитячий
санаторій». В обґрунтування своїх
вимог посилалася на те, що з 05.10.2011 року
вона працює у відповідача на посаді
вчителя початкових класів на повну
ставку, (18 годин на тиждень). Наказом № 71
від 01.04.2014 року її перевели з квітня 2014
року без її згоди на 0, 5 ставки. Наказом
№ 82 - А від 24.04.2014 року її перевели без її
згоди з 02.06.2014 року по 31.08.2014 року з
посади вчителя на посаду вихователя з
навантаженням 30 годин на тиждень. Крім
того, вважала, що пункт 9 «Положення про
школу І-ІІ ступню Обласного
багатопрофільного дитячого санаторію»
про перевід всіх вчителів з посади
вчителя на посаду вихователя з
навантаженням 30 годин на тиждень
суперечить наказу Міністерства
охорони здоров'я України № 118 від 24.07.1992
року. Вищезазначені накази відповідач
ОСОБА_2 не надав. Просила скасувати
наказ № 71 від 01.04.2014 року «Про
педагогічне навантаження вчителів
школи на квітень 2014 року» в частині
переведення вчителя початкових класів
ОСОБА_2 на роботу з педагогічним
навантаженням 9 годин на тиждень (0,5
ставки); наказ № 82 - А від 24.04.2014 року
«Про зміну істотних умов праці
вчителів школи санаторію» в частині
переведення вчителя початкових класів
ОСОБА_2 на роботу вихователем з
педагогічним навантаженням 30 годин на
тиждень; наказ № 85 від 05.05.2014 року «Про
педагогічне навантаження вчителів
школи на травень 2014 року» в частині
переведення вчителя початкових класів
ОСОБА_2 на роботу з педагогічним
навантаженням 9 годин на тиждень (0,5
ставки); наказ № 99 від 26.05.2014 року «Про
педагогічне навантаження» в частині
переведення вчителя початкових класів
ОСОБА_2 на роботу з педагогічним
навантаженням 6 годин на тиждень без її
згоди; наказ № 117 від 01.07.2014 року «Про
встановлення режиму простою»;
скасувати попередження від 30.04.2014 року
про звільнення ОСОБА_2; визнати
незаконним пункт 9 «Положення про школу
І-ІІ ступеню Обласного
багатопрофільного дитячого
санаторію»; стягнути з відповідача на
її користь невиплачену доплату за
класне керівництво в березні 2014 року -
180 грн.; недоплачену заробітну плату за
квітень 2014 року - 1711,00 грн., за
невиплачену заробітну плату за травень
2014 року - 1530,00 грн., а всього - 3421,00 грн.

Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 23 липня 2014
року в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду
ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій
просила скасувати рішення і ухвалити
нове рішення, яким задовольни її позов.
При цьому посилалася на неповне
з`ясування судом обставин справи, що
мають значення для справи; на
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; на невідповідність
висновків суду обставинам справи; на
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права. Вважала, що суд не надав належної
оцінки доказам та не звернув уваги на
те, що приймаючи накази, відповідач не
попередив її за 2 місяця; порушив умови
колективного договору і не організував
у березні - липні 2014 року роботу
установи з урахуванням її прав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду першої
інстанції - зміні. При цьому судова
колегія виходить з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні
позову в частині скасування наказу № 71
від 01.04.2014 року «Про педагогічне
навантаження вчителів школи на квітень
2014 року» в частині переведення вчителя
початкових класів ОСОБА_2 на роботу з
педагогічним навантаженням 9 годин на
тиждень (0,5 ставки); наказу № 85 від 05.05.2014
року «Про педагогічне навантаження
вчителів школи на травень 2014 року» в
частині переведення вчителя
початкових класів ОСОБА_2 на роботу з
педагогічним навантаженням 9 годин на
тиждень (0,5 ставки); наказу № 99 від 26.05.2014
року «Про педагогічне навантаження» в
частині переведення вчителя
початкових класів ОСОБА_2 на роботу з
педагогічним навантаженням 6 годин на
тиждень, скасування попередження від
30.04.2014 року про звільнення ОСОБА_2,
визнання незаконним пункту 9
«Положення про школу І-ІІ ступеню
Обласного багатопрофільного дитячого
санаторію»; стягнення з відповідача на
її користь невиплачену доплату за
класне керівництво в березні 2014 року -
180 грн.; недоплачену заробітну плату за
травень 2014 року - 1530,00 грн., суд першої
інстанції, з висновком якого
погоджується судова колегія,
обгрунтовано виходив з того, що
оскаржувані накази, попередження від
30.04.2014 року та п.9 «Положення про школу І
- ІІ ступеню Обласного
багатопрофільного дитячого санаторію»
відповідають вимогам діючого
законодавства, не порушують прав
ОСОБА_2, тому підстав для стягнення
невиплаченої доплати за класне
керівництво в березні 2014 року в розмірі
180 грн.; невиплаченої заробітної плати
за травень 2014 року в розмірі 1530,00 грн.,
не вбачається.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 05.10.2011 року
ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду
вчителя Обласного багатопрофільного
дитячого санаторію з педагогічним
навантаженням 18 годин на тиждень, з
окладом 1806,00 грн. Трудовий договір з нею
не укладався.

Пунктами 10-12 Положення про
загальноосвітню школу дитячого та
підліткового санаторію
туберкульозного та не туберкульозного
профілів, затвердженого наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 24 липня 1992 р. N 118 передбачено, що
навчальне навантаження вчителя
встановлюється згідно з кількістю
годин в навчальному плані та кількістю
класів або класів-комплектів.
Заробітна плата встановлюється
вчителю згідно з його навчальним
навантаженням в астрономічних годинах.
Час, який він недопрацьовує на уроці у
зв'язку з скороченим терміном /35 хв.
замість 45 хв./, використовується на
виконання режимних моментів.
Обчислення заробітної плати та
різноманітних доплат здійснюється
згідно з наказом Міністерства освіти
України N 166 від 30.08.91 р. "Про
затвердження Інструкції про порядок
обчислення заробітної плати
працівників народної освіти" та
доповнень до нього. В дні канікул
вчитель виконує роботу вихователя.
Згідно з наказом Міністерства народної
освіти України N 166 від 30.08.91 року (п. 93)
оплата праці за цей період проводиться
з розрахунку заробітної плати,
встановленої при тарифікації, що
передувала початку канікул, це
стосується весняних, зимових та
осінніх канікул. Влітку наказом по
санаторію вчителі переводяться на один
місяць на посаду вихователів і
отримують заробітну плату, виходячи з
нормативів робочого часу вихователів
/30 годин на тиждень/. При цьому
заробітна плата, що передувала початку
канікул, зберігається.

Наказом Міністерства охорони здоров'я
України № 33 від 23.02.2000 року із змінами
та доповненнями зазначено, що у
санаторіях, які мають у структурі
середню загальноосвітню школу посади
вчителів встановлюються, виходячи з
кількості годин за навчальним планом
та залежно від кількості класів та
класів - комплектів. Кількість учнів у
класі повинна бути не менше 10 і не
більше 20 осіб, у санаторіях
ортопедичного та психоневрологічного
профілів - не більше 12 осіб.

Пунктом 9 Положення про школу І-ІІ
ступеню Обласного багатопрофільного
дитячого санаторію, який затверджено
на засіданні профспілкового комітету
від 03.10.2013 року передбачено, що з 01
червня 2013 року вчителі школи наказом
переводяться на посаду вихователя з
навантаженням 30 годин на тиждень.
Оплата праці проводиться з розрахунку
навантаження вихователя. Підстав для
скасування пункту 9 також не має,
оскільки його прийнято на підставі
Положення про загальноосвітню школу
дитячого та підліткового санаторію
туберкульозного та не туберкульозного
профілів, затвердженого наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 24 липня 1992 р. N 118 та Статуту
Комунального закладу охорони здоров'я
«Обласний багатопрофільний дитячий
санаторій», (а. с. 57 - 65).

Із матеріалів справи вбачається, що
наказом № 184 від 30.08.2013 року «Про
педагогічне навантаження вчителів
школи на 2013/2014 навчальний рік»
Обласного багатопрофільного дитячого
санаторію за умови повної комплектації
кількості класів та класів - комплектів
встановлено вчителям школи
педагогічне навантаження, зокрема
ОСОБА_2 - 18 годин, призначено ОСОБА_2
класним керівником 1 класу та
попереджено вчителів і вихователів
школи санаторію про можливе зменшення
педагогічного навантаження та
відповідного зменшення заробітної
плати у навчальному 2013/2014 року у зв'язку
з можливою недостатньою кількістю
учнів, прийнятих на оздоровлення до
санаторію, який доведено до відома
педагогів на засіданні педагогічної
наради від 03.10.2013 року.

Із наказу № 60 від 03.03.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 класне
керівництво у березні 2014 року не
здійснювала, тому доплата за класне
керівництво в сумі 180,00 грн. їй не
нараховувалася. Вказаний наказ вона не
оскаржувала.

Наказом № 71 від 01 квітня 2014 року «Про
педагогічне навантаження вчителів
школи на квітень 2014 року» Обласного
багатопрофільного дитячого санаторію
у зв'язку з новим заїздом дітей до
санаторію з 31.03.2014 року у квітні 2014 року
поряд з іншими працівниками
розподілено ОСОБА_2 педагогічне
навантаження 9 годин, з яким ОСОБА_2
ознайомлена, але від підпису
відмовилася, про що складено акт, (а. с.
48).

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача підтвердила,
що ОСОБА_2 з наказом ознайомлена, але
від підпису відмовилася та пояснила, що
вказаний наказ діяв протягом місяця,
тому зміна навантаження не потребувала
згоди ОСОБА_2

Пунктами 12, 14 Інструкції про
організацію педагогічної роботи в
санаторіях туберкульозного та не
туберкульозного профілів для дітей та
підлітків шкільного віку, яка
затверджена наказом Міністерства
охорони здоров'я України від 24 липня 1992
р. N 118 передбачено, що виходячи з
тижневої норми навантаження /30 годин на
тиждень/, в санаторіях
психоневрологічного профілю - 25 годин
на тиждень, завпед або
педагог-організатор за погодженням із
завідуючим медичним відділенням та
профкомом складає графік роботи
вихователів, який затверджує головний
лікар. Педагогічна робота з дітьми
планується на рік та на кожний заїзд
або на квартал завідуючим педагогічною
частиною та педагогом-організатором з
урахуванням пропозицій вихователів,
музичних керівників, бібліотекаря,
інструктора по праці, завідуючого
медичним відділенням, лікарів. План
роботи затверджує головний лікар.

Наказом № 85 від 05.05.2014 року «Про
педагогічне навантаження вчителів
школи на травень 2014 року» Обласного
багатопрофільного дитячого санаторію
у зв'язку з новим заїздом дітей до
санаторію з 05.05.2014 року ОСОБА_2
розподілено педагогічне навантаження 9
годин та призначено її та ОСОБА_3
класним керівником на травень 2014 року
1-4 класу - комплекту, з яким вона була
ознайомлена, не згодна, від підпису
відмовилася, про що складено акт.

В суді апеляційної інстанції
представник відповідача підтвердила,
що ОСОБА_2 з наказом ознайомлена, але
від підпису відмовилася та пояснила, що
вказаний наказ діяв протягом місяця,
тому зміна навантаження не потребувала
згоди ОСОБА_2

Наказом № 99 від 26.05.2014 року «Про
педагогічне навантаження» Обласного
багатопрофільного дитячого санаторію
у зв'язку з нестабільним набором дітей
в школу санаторію та неможливістю
відкривати повну кількість класів у
школі протягом поточного навчального
року, з метою недопущення скорочення
висококваліфікованих спеціалістів
попереджено ОСОБА_2 та інших вчителів
школи про планове педагогічне
навантаження у 2014/2015 навчальному році,
зокрема ОСОБА_2 - 6 годин та зазначено, що
у разі збільшення кількості
сформованих класів педагогічне
навантаження буде змінюватися
протягом року кожен заїзд, з яким
ОСОБА_2 ознайомлена на педагогічній
нараді та відмовилася від підпису, про
що складено акт, (а. с. 54). З приводу цього
ОСОБА_2 зверталася з поданням до
профспілкового комітету КЗОЗ
«Обласний багатопрофільний дитячий
санаторій» і рішенням профспілкового
комітету КЗОЗ «Обласний
багатопрофільний дитячий санаторій»
надано згоду для ОСОБА_2 на можливе
зменшення педагогічного навантаження
в 2014/15 навчальному році у зв'язку з
нестабільним та недостатнім набором
учнів у школу санаторію та
неможливістю формувати класи в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
має право перевести працівника строком
до одного місяця на іншу роботу, не
обумовлену трудовим договором, без
його згоди, якщо вона не протипоказана
працівникові за станом здоров'я, лише
для відвернення або ліквідації
наслідків стихійного лиха, епідемій,
епізоотій, виробничих аварій, а також
інших обставин, які ставлять або можуть
поставити під загрозу життя чи
нормальні життєві умови людей, з
оплатою праці за виконану роботу, але
не нижчою, ніж середній заробіток за
попередньою роботою.

Ухвалюючи рішення в частині суд першої
інстанції правильно зазначив, що
накази № 71 від 01 квітня 2014 року, №85 від
05.05.2014 року приймалися відповідно до ч. 2
ст. 33 КЗпП України, оскільки діяли
протягом місяця, тому згоди ОСОБА_2 не
потребували, а наказ № 99 від 26.05.2014 року
узгоджено з профспілковим комітетом
КЗОЗ «Обласний багатопрофільний
дитячий санаторій», рішення якого
ОСОБА_2 не оскаржувала, тому в цій
частині рішення суду є законним та
обґрунтованим.

Проте судова колегія не погоджується з
висновком суду в частині відмови в
частині скасування наказу № 82 - А від
24.04.2014 року «Про зміну істотних умов
праці вчителів школи санаторію»
Обласного багатопрофільного дитячого
санаторію та стягнення недоплаченої
заробітної плати за квітень 2014 року, в
частині скасування наказу № 117 від
01.07.2014 року «Про встановлення режиму
простою» відносно ОСОБА_2 з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених дослідженими в судовому
засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущений строк позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 цього
Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору. Доказування по цивільній справі,
як і судове рішення не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства, якими,
зокрема є: справедливість,
добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Із матеріалів справи вбачається, що
наказом № 82 - А від 24.04.2014 року «Про
зміну істотних умов праці вчителів
школи санаторію» Обласного
багатопрофільного дитячого санаторію
у зв'язку з переходом на літній режим
роботи санаторію з 02.06.2014 року вчителям
школи змінено істотні умови праці, а
саме на період з 02.06.2014 року по 31.08.2014
року переведено вчителів школи
санаторію на посади вихователів з
встановленням робочого тижня - 30 годин.

Частиною 2 статті 32 КЗпП України
передбачено, що переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації, а також
переведення на роботу на інше
підприємство, в установу, організацію
або в іншу місцевість, хоча б разом з
підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за
згодою працівника, за винятком
випадків, передбачених у статті 33 цього
Кодексу та в інших випадках,
передбачених законодавством. У зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці допускається зміна істотних умов
праці при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою. Про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяця. Якщо колишні істотні
умови праці не може бути збережено, а
працівник не згоден на продовження
роботи в нових умовах, то трудовий
договір припиняється за пунктом 6
статті 36 цього Кодексу.

Виходячи з змісту цієї статті при
змінах в організації виробництва і
праці власник повинен додержуватися
такого порядку. Спочатку видається
наказ про внесення змін в організацію
виробництва і праці. Конкретні
працівники, істотні умови праці яких у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці підлягають зміні,
персонально попереджаються про те, що з
такого - то конкретного дня (але не
раніше ніж через два місяці після
персонального попередження)
змінюються істотні умови їх праці.
Відділу кадрів наказом дається
доручення ознайомити відповідних
працівників з майбутніми змінами
істотних умов праці під розписку.
Протягом двох місяців від усіх
відповідних працівників доцільно
отримати письмову заяву про згоду
продовжувати роботу після зміни
істотних умов праці або про відмову від
цього. Працівники вправі в будь - який
час змінити своє рішення: скасувати
раніше дану згоду на продовження
роботи або дати згоду на продовження
роботи, скасувати раніше заявлену
відмову від продовження роботи.
Безпосередньо перед початком роботи
відповідно до змінених істотних умов
праці необхідно видати наказ,
визначити щодо кожного працівника нові
істотні умови праці, а також ознайомити
працівників з новими інструкціями та
іншими документами, що визначають
умови проведення робіт. Працівники, які
відмовилися продовжувати роботу у
зв'язку із зміною істотних умов праці,
підлягають звільненню на підставі п. 6
ст. 36 КЗпП.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 письмову згоду на переведення
її на 2 місяця не надавала, що є
порушенням вимог ч. 2 ст. 33 КЗпП України.
Із припису Територіальної державної
інспекції з питань праці у Харківській
області № 20-01-362/0960-0912 від 12.06.2014 року
вбачається, що при переведенні ОСОБА_2 з
посади вчителя на посаду вихователя
наказом № 82 - А від 24.04.2014 року порушено
вимоги ч. 2 ст. 33 КЗпП України, тому в цій
частині рішення суду підлягає
скасуванню з задоволенням позову
ОСОБА_2 в цій частині та виплатою
недоплаченої заробітної плати за
квітень 2014 року згідно розрахунковим
документам в розмірі 1711, 00 грн., (а. с. 217).

Попередженням від 30.04.2014 року ОСОБА_2,
вчителя початкових класів на підставі
наказу № 82 -А «Про зміну істотних умов
праці вчителів школи санаторію» від 24
квітня 2014 року попереджено про
наступну зміну з 02.06.2014 року істотних
умов праці по закінченню двох місяців з
моменту вручення їй цього
попередження, а саме тимчасового
переведення на посаду вихователя в
період літніх канікул з 02.06.2014 року по
31.08.2014 року з встановленням робочого
тижня - 30 годин. Доказів того, що
попередження отримано ОСОБА_2
матеріали справи не містять і в суді
апеляційної інстанції їх не надано.
Проте підстав для його скасування не
має, оскільки попередження не є
документом, за яким здійснено зміну
істотних умов праці вчителів школи
санаторію.

Не погоджується судова колегія і з
висновком суду стосовно відмови в
задоволенні скасування наказу № 117 від
01.07.2014 року.

Із матеріалів справи вбачається, що
наказом № 117 від 01.07.2014 року «Про
встановлення режиму роботи під час
простою» Обласного багатопрофільного
дитячого санаторію у зв'язку з відмовою
вчителя початкових класів ОСОБА_2
працювати на посаді вихователя в
період літнього режиму роботи
санаторію з липня 2014 року та
відсутністю педагогічного
навантаження вчителя встановлено
ОСОБА_2 5 - денний робочий тиждень
тривалістю 40 годин на тиждень та оплату
праці за час простою оплачувати з
розрахунку 2/3 від тарифної ставки
встановленого окладу ОСОБА_2,
ознайомлена та від підпису
відмовилася, про що складено акт, (а. с.
144).

Із змісту ст. 34 КЗпП України вбачається,
що простій - це зупинення роботи,
викликане відсутністю організаційних
або технічних умов, необхідних для
виконання роботи, невідворотною силою
або іншими обставинами. У разі простою
працівники можуть бути переведені за
їх згодою з урахуванням спеціальності
і кваліфікації на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації
на весь час простою або на інше
підприємство, в установу, організацію,
але в тій самій місцевості на строк до
одного місяця.

Із матеріалів справи вбачається, що
27.06.2014 року ОСОБА_2 зверталася до
профспілкового комітету КЗОЗ
«Обласний багатопрофільний дитячий
санаторій» з поданням. Рішенням
профспілкового комітету КЗОЗ
«Обласний багатопрофільний дитячий
санаторій» від 27.06.2014 року ОСОБА_2
надано згоду на встановлення режиму
роботи під час простою для ОСОБА_2 з
01.07.2014 року у зв'язку з відсутністю умов
для виконання вчителем своїх посадових
обов'язків. Проте відсутність умов для
виконання вчителем своїх посадових
обов'язків це не є виходячи з змісту ст.
34 КЗпП України простій, тому в цій
частині рішення суду також підлягає
скасуванню з задоволенням позову
ОСОБА_2 в цій частині. Крім того доказів
щодо зупинення роботи, яке викликане
відсутністю організаційних або
технічних умов, необхідних для
виконання роботи, невідворотною силою
або іншими обставинами матеріали
справи не містять і в суді апеляційної
інстанції їх не надано, тому рішення в
цій частині підлягає скасуванню з
задоволенням позову ОСОБА_2 в цій
частині.

Оскільки позов ОСОБА_2 задоволено
частково, з відповідача в дохід держави
відповідно до ч. ч. 3 , 5 ст. 88 ЦПК України
та вимог Закону України «Про судовий
збір» від 08.07.2011 року із змінами та
доповненнями підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 121, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч. 1 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 23 липня 2014 року -
змінити.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Скасувати наказ № 82 - А Комунального
закладу охорони здоров'я «Обласний
багатопрофільний дитячий санаторій»
від 24 квітня 2014 року «Про зміну
істотних умов праці вчителів школи
санаторію» в частині переведення
вчителя ОСОБА_2 на період з 02 червня 2014
року по 31 серпня 2014 року на посаду
вихователя з встановленням робочого
тижня - 30 годин та наказ № 117
Комунального закладу охорони здоров'я
«Обласний багатопрофільний дитячий
санаторій» від 01 липня 2014 року «Про
встановлення режиму простою» відносно
ОСОБА_2.

Стягнути з Комунального закладу
охорони здоров'я «Обласний
багатопрофільний дитячий санаторій»
на користь ОСОБА_2 недоплачену
заробітну плату за квітень 2014 року в
розмірі 1711, 00 грн. та судовий збір в
дохід держави в розмірі 121,80 грн.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя
Судді