Справа № 303/2488/14-ц
Номер ряд. стат. звіту - 26
16 вересня 2014 року
Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі
головуючого-судді
при секретарі судового
засідання Чудіній В.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Мукачево
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
про виселення ОСОБА_1 та інших осіб , які
зареєстровані або проживають у
квартирі, розташованої за адресою у
АДРЕСА_2 зі зняттям з реєстраційного
обліку. Позовні вимоги мотивує тим, що
між позивачем та ОСОБА_1 16.04.2008 року було
укладено кредитний договір №MKН0GA00000286,
відповідно до умов якого банк надав
відповідачу кредит, а він зобов'язався
повернути його та сплатити відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором. В забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором позивач та ОСОБА_1 уклали
договір іпотеки №MKН0GA00000286 від 16.04.2008
року, відповідно до умов якого
позичальник надав в іпотеку квартиру
загальною площею 57,4 кв.м., житловою
площею 32,60 кв.м., яка розташована за
адресою у АДРЕСА_1. Дана квартира
належить позивачу на праві власності
на підставі свідоцтва про право
власності. Позивач виконав своє
зобов'язання за кредитним договором у
повному обсязі, позичальник умови
договору не виконав. 29.01.2013 року
Мукачівський міськрайонний суд виніс
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки, а саме квартири,
загальною площею 57,4 кв.м., житловою
площею 32,60 кв.м., яка розташована за
адресою у АДРЕСА_1, шляхом продажу
вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ
«Приватбанк» Банк просить виселети і
зняти з реєстрації всіх мешканців
квартири для подальшої реалізації
предмета іпотеки.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але подав до суду
заяву в якій просив про проведення
розгляду справи за його відсутності,
заявлені позовні вимоги підтримує
повністю та не заперечує проти
винесення заочного рішення (а.с. 87).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
повторно не з'явився, хоча належним
чином повідомлявся про час та місце
розгляду справи відповідно до ст. 74 ч.5
абз. 3, 4 ЦПК України (а.с.51, 56, 81, 92, 94, 100-102 ).

Представник третьої особи Органу опіки
та піклування Мукачівського
міськвиконкому в судове засідання не
з'явився, але подав до суду заяву в якій
просив провести розгляд справи за його
відсутності, стосовно виселення
відповідача залишають на розсуд суду
(а.с.99).

Відповідно до заяви представника
позивача та за його згодою проведено
заочний розгляд справи відповідно до
вимог ст.ст. 158 ч.2, 224, 225 ЦПК України, на
підставі наявних у справі доказів
згідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України.

В судовому засіданні за матеріалами
справи встановлено, що рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від
29 січня 2013 року, яке набуло законної
сили, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№MKН0GA00000286 від 16.04.2008 року в розмірі 282
660.96 грн. - звернуто стягнення на
квартиру загальною площею 57, 4 кв.м., яка
розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом
продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ
КБ «Приватбанк» з укладенням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності а
також наданням Приватбанку всіх
повноважень необхідних для здійснення
продажу (а.с.20-22). ПАТ КБ «ПриватБанк»
06.03.2014 року надіслало вимогу про
добровільне виселення з квартири
(а.с.24), яку отримав 13.03.2014 року,
підтвердженням цьому є реєстр поштових
відправлень рекомендованих листів та
поштова квитанція (а.с. 26-29).

2із3

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків встановлених
статтею 61 цього кодексу.

Згідно з приписами ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Частиною першою ст. 40 Закону України
«Про іпотеку» та ст. 109 Житлового
кодексу України передбачено, що
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення є підставою для виселення
всіх мешканців. Виселення проводиться
у порядку, встановленому законом.

Чинним законодавством України (частини
друга та четверта ст. 40 Закону України
«Про іпотеку») встановлено певний
порядок дій банку після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення. Зокрема, всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
нежитлове приміщення у встановлений
або інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
всіх громадян, що мешкають у житловому
будинку або житловому приміщенні, на
які звернуто стягнення як на предмет
іпотеки, передбачено і частиною
третьою ст. 109 Житлового кодексу
України.

Відповідно до п. 43 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» при розгляді
позову іпотекодержателя про виселення
мешканців із житлового будинку чи
житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати наступне, відповідно до ч.4
ст.9, ст.109 ЖК України, ст.40 Закону
України «Про іпотеку», ніхто не може
бути виселений із займаного жилого
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як за підстав і в порядку, передбачених
законом. Житлові права охороняються
законом, за винятком випадків, коли
вони здійснюються в суперечності з
призначенням цих прав чи з порушенням
прав інших громадян або прав державних
і громадських організацій.

Фактичні дані щодо одержання вимоги
про виселення від 13.03.2014 року
відповідачем не спростовано, а тому суд
приходить до висновку, що за
відсутності досягнення згоди між
сторонами іншого строку, а ніж
місячний, для добровільного звільнення
житлового будинку, відповідач
зобов'язаний був звільнити квартиру, на
яку звернено стягнення як на предмет
іпотеки. Проте протягом місяця
відповідач квартиру не звільнив.

Отже, примусове виселення здійснюється
на підставі рішення суду тільки за
певних умов: якщо мешканці добровільно
не звільнили житловий будинок чи
житлове приміщення, на яке звернуто
стягнення як на предмет іпотеки, та
лише після спливу одного місяця з дня
отримання письмової вимоги
іпотекодержателя або нового власника
або в інший погоджений сторонами строк.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, про виселення,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

За таких обставин враховуючи те, що
відповідач ОСОБА_1 у встановлений
законом строк добровільно не звільнив
спірну квартиру, суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню, стосовно
виселення інших осіб, які проживають та
зареєстровані в даній квартирі слід
відмовити, так як дані особи не є
визначені позивачем як відповідачі.

Згідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі наведенного та керуючись 8,
124, 129 Конституції України, ст.ст. 10, 14,
57-60, 88, 158, 169, 212-215, 223, 224-228, 294 ЦПК України,
суд, -

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає у квартирі (предмет іпотеки),
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

3із3

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, Ідент.
код - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2
виданий Мукачівським МВ УМВС України в
Закарпатській області 08.05.1996 року,
мешканця АДРЕСА_1, на користь ПАТ
комерційний банк «Приватбанк» р/р №
0001, МФО 305299, ,
сплачений судовий збір - у розмірі 365
гривень 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом
подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Закарпатської
області через Мукачівський
міськрайонний суд. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий

Р. Іваницький