АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8363/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шевцова Т. В. Доповідач - Красвітна
Т.П. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2014 року
м. Дніпропетровськ

11 листопада 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого -

суддів:

при секретарі

Красвітної Т.П.

Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.

Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу по апеляційній скарзі
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" на рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 06 серпня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра", треті особи -
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
Бабушкінський відділ державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, Орган
опіки та піклування Бабушкінської
районної в м. Дніпропетровську ради,
про визнання виконавчого напису
нотаріуса таким, що не підлягає
виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивач звернувся
до суду з даним позовом посилаючись на
те, що 28.03.2007 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є відповідач,
та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки
№8/2007/840-К/1507-ПР/2, предметом якого є
забезпечення зобов'язання за кредитним
договором від 28.03.2007 року №8/2007/840-К/1507-ПР
з поверненням в строк до 20.03.2017 року
кредиту в розмірі 15000,0 доларів США та
відсотків 14,49% річних, інших платежів за
рахунок переданої у іпотеку, належної
позивачу на праві власності, квартири
АДРЕСА_1. 31.10.2013 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
вчинено виконавчий напис про звернення
стягнення на нерухоме майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_6, та задоволення за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації зазначеного майна, вимоги
ПАТ КБ «Надра» у розмірі 125140,61 грн.
Позивач вважає, що виконавчий напис
вчинено нотаріусом з порушенням вимог
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
Закону України «Про нотаріат»,
оскільки заборгованість за кредитним
договором не безспірна, у виконавчому
написі невірно вказано строк платежу,
який настав, нотаріус не перевірила
документів, що підтверджують настання
строку виконання зобов'язання, не
звернула уваги на те, що в квартирі
проживають малолітні діти, які не мають
іншого житла. Враховуючи викладене,
позивач просив суд визнати вказаний
виконавчий напис нотаріуса таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 06 серпня
2014 року позовні вимоги задоволено;
вирішено визнати виконавчий напис
приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 від 31.10.2013
року, вчинений за реєстровим номером
7801, таким, що не підлягає виконанню;
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Комерційний Банк "Надра" на
користь ОСОБА_6 судовий збір в розмірі
229,40 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Надра"
посилається на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим ставить питання про
скасування оскаржуваного рішення та
ухвалення нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про
час та місце слухання даної справи
апеляційним судом учасники процесу
повідомлені належним чином у
відповідності до вимог ст. 76 ЦПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів не
знаходить підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення, виходячи з
наступного.

Встановлено судом та стверджується
зібраними у справі доказами, що 28.03.2007
року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є відповідач,
та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки
№8/2007/840-К/1507-ПР/2, предметом якого є
забезпечення зобов'язання за кредитним
договором від 28.03.2007 року №8/2007/840-К/1507-ПР
з поверненням в строк до 20.03.2017 року
кредиту в розмірі 15000,0 доларів США та
відсотків 14,49% річних, інших платежів за
рахунок переданої у іпотеку, належної
позивачу на праві власності, квартири
АДРЕСА_1.

31.10.2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 вчинено
виконавчий напис про звернення
стягнення на нерухоме майно, а саме
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_6, та задоволення за
рахунок коштів, отриманих від
реалізації зазначеного майна, вимоги
ПАТ КБ «Надра» у розмірі: основного
боргу - 11503,30 дол. США, суми
заборгованості по відсоткам - 1870,92 дол.
США, комісії - 348,6а грн., пені - 4202,32 грн.,
штрафу - 11989,50 грн., що загалом, з
урахуванням курсу валют НБУ станом на
31.10.2013 року, дорівнює 123440,61 грн.; крім
того, витрат, пов»язаних із вчиненням
виконавчого напису - 1700,0 грн., а всього -
125140,61 грн.

Копія вказаного виконавчого напису
надана суду апеляційної інстанції та
долучена до матеріалів справи.

Судом встановлено, що виконавчий напис
вчинено на підставі розрахунку
заборгованості за кредитним договором
станом на 17.09.2013 року, що стверджується
копією відповідного розрахунку на а.с.
70 - 71.

Проте, з наданого відповідачем
розрахунку заборгованості станом на
06.08.2014 року встановлено, що в період з
22.08.2013 року по 25.10.2013 року позивачем
погашено кредит на суму 506,28 доларів
США, яка не врахована нотаріусом при
вчиненні виконавчого напису (а.с. 82 - 86).

Викладене свідчить про доведеність
тверджень позивача щодо наявності
спору між ним та банком з приводу
визначеного у виконавчому написі
розміру заборгованості за кредитним
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України
звернення стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частиною 6 ст. 20 Закону України «Про
заставу» визначено, що звернення
стягнення на заставлене майно
здійснюється за рішенням суду або
третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачено законом або
договором застави.

Як вказує стаття 87 Закону України "Про
нотаріат", для стягнення грошових сум
або витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Так, згідно Постанови КМ України №1172
від 29 червня 1999 року визначено перелік
документів за якими стягнення
заборгованості провадиться у
безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів, так,
стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами, що
передбачають сплату грошових сум,
передачу або повернення майна, а також
право звернення стягнення на
заставлене майно здійснюється на
підставі оригіналу нотаріально
посвідченої угоди та документів, що
підтверджують безспірність
заборгованості боржника та
встановлюють прострочення виконання
зобов'язання.

Згідно ст.89 Закону України "Про
нотаріат", у виконавчому написі повинні
зазначатися: дата (рік, місяць, число)
його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові нотаріуса, який вчинив
виконавчий напис; найменування та
адреса стягувача; найменування, адреса,
дата і місце народження боржника, місце
роботи (для громадян), номери рахунків в
установах банків (для юридичних осіб);
строк, за який провадиться стягнення;
суми, що підлягають стягненню, або
предмети, які підлягають витребуванню,
в тому числі пеня, проценти, якщо такі
належать до стягнення; розмір плати,
сума державного мита, сплачуваного
стягувачем, або мита, яке підлягає
стягненню з боржника; номер, за яким
виконавчий напис зареєстровано.
Виконавчий напис скріплюється
підписом і печаткою нотаріуса.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"
визначено умови вчинення виконавчих
написів, а саме: нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається
виконавчий напис, законом встановлено
інший строк давності, виконавчий напис
видається у межах цього строку.

Згідно до п. 284 Інструкції «Про порядок
вчинення нотаріальних дій
нотаріусами» заборгованість або інша
відповідальність боржника визнається
безспірною і не потребує додаткового
доказування у випадку, якщо подані для
вчинення виконавчого напису документи,
передбачені Переліком документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України.

Виходячи з викладеного, надавши
належної оцінки представленим у справі
доказам у їх сукупності, встановивши
факт наявності спору між банком та
боржником з приводу визначеного у
виконавчому написі розміру
заборгованості за кредитним договором,
місцевий суд ухвалив законне рішення
про задоволення позову щодо визнання
виконавчого напису таким, що не
підлягає виконанню.

Крім того, не спростовані доводи
позивача щодо неотримання ним
письмової вимоги про оплату боргу, яка
повинна передувати вчиненню
виконавчого напису.

Місцевий суд правомірно звернув увагу
на неспівмірність вартості заставного
майна, яка визначена сторонами
договору іпотеки на рівні 321361,0 грн., та
заборгованості, яку визначено у
виконавчому написі у розмірі лише 123440,61
грн.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне
право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, зважаючи на положення ст.
ст. 88, 303 ЦПК України, колегія дійшла
висновку, що оскаржуване судове
рішення підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 06 серпня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, протягом двадцяти днів
може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Т.П.Красвітна

Судді
С.Ю.Михайловська

З.М.Пономарь