22-ц/772/2676/2014Головуючий в суді першої
інстанції Саблук С. А.Категорія 27
Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Сала Т.Б., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Пантелеймоновій А.І.,

за участю представника апелянта,
позивача публічного акціонерного
товариства «Акцент Банк» Роя В.Л.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Він-ниці, в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за позовом

публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним

договором,

за апеляційною скаргою представника
публічного акціонерного товариства
«Ак-цент-Банк» Шуліки Аліни
Володимирівни на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 26
червня 2014 року,

В С Т А Н О
В И Л А:

02 червня 2014 року публічне акціонерне
товариство ( далі - ПАТ ) «Акцент-Банк»
звернулося у Вінницький міський суд
Вінницької області з позовом до ОСОБА_3
про стягнення боргу за кредитним
договором в сумі 23158,48 гри-вень ( а. с. 2-3 ).
Позов мотивований тим, що між ПАТ
«Акцент-Банк» та ОСОБА_3 18 липня 2008 року
був укладений договір б/н, згідно якого
відпо-відач отримав у кредит 3 тисячі
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків у розмірі 24% на рік
на суму залишку заборгованості за
кредитом. У зв'язку з порушенням
зобов'язань за кредитним договором у
ОСОБА_3 станом на 04 березня 2014 року
склалася заборованість у розмірі 23158,48
гривень, з вимогою про стягнення якої
банк звернувся в суд.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 червня 2014 року
позов задоволений частково. Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ак-цент-Банк»
борг за кредитним договором в сумі 4578,98
гривень, судовий збір в сумі 243,60 гривні
( а. с. 38-39 ).

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, представник ПАТ
«Акцент-Банк» Шуліка А.В. оскаржує його
в апеляційному порядку, просить дане
рішення суду змінити в частині
зменшення суми стягненої
заборгованості, задовольнити позов
банку у повному обсязі ( а. с. 43-46 ).
Апелянт вважає судове рішення в
частині його оскарження незаконним,
ухваленим з пору-шенням норм
процесуального та матеріального права,
за недоведеності обста-вин, що мають
значення для справи, невідповідності
висновків суду обставинам справи.

Ухвалою судді апеляційного суду
Вінницької області від 21 серпня 2014 року
( а. с. 51 ) клопотання апелянта
задоволене, їй поновлено строк на
апеля-ційне оскарження рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 26 червня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
по апеляційній скарзі представ-ника
апелянта Роя В.Л., дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши наявні в ній
докази в їх сукупності, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскар-жуваного судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заяв-лених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що скарга підлягає
безумовному задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обгрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивіль-ного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посила-ються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає цим вимогам, воно є
незакон-ним, ухваленим всупереч чинних
норм матеріального права, свідчить про
грубі порушення судом елементарних
норм чинного законодавства, що регулює
кре-дитні правовідносини між сторонами
у справі.

Не вивчивши матеріали вирішуваної
справи, не підготувавши останню до
розгляду в установленому порядку, суд
першої інстанції ухвалив незаконне
рішення не стосовно позивача ( ПАТ
«Акцент-Банк» ), а відносно банківської
установи, працівники якої
уповноважувалися на представлення
інтересів ПАТ «Акцент-Банку».

З доводами апеляційної скарги слід
погодитися, оскільки вони є
правиль-ними та обгрунтованими, такими,
що відповідають фактичним обставинам
справи, наявним в ній доказам.

Статтею 303 ЦПК України встановлені межі
розгляду справи апеляційним судом,
який перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Судом встановлено, що 18 липня 2008 року
між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3 був
укладений кредитний договір б/н, згідно
якого відповідач отримав у кредит 3
тисячі гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіж-ну картку
зі сплатою відсотків у розмірі 24% на рік
на суму залишку заборгова-ності за
кредитом. Через неналежне виконання
взятих зобов'язань у ОСОБА_3 станом на 04
березня 2014 року утворилася
заборгованість в сумі 23158,48 гри-вень, що
складається з: 3000,00 гривень -
заборгованість за кредитом, 11534,50
гривні - заборгованість по процентах за
користування кредитом, 7045,00 гривень -
заборгованість з комісії за
користування кредитом, 500,00 гривень -
штраф ( фіксована частина ), 1078,98 гривень
- штраф ( процентна складова ).

Вирішуючи заявлений спір, суд першої
інстанції, пославшись на норми статей
526, 527, 530, 549, 551 ЦК України, зробив
висновок, що всі зазначені нарахування
заборгованості ОСОБА_3, крім
заборгованості за кредитом в сумі 3
тисяч гривень, є неустойкою. З огляду на
це, суд прийшов до висновку про
задоволення позову лише в частині
стягнення заборгованості по кредиту,
штрафу в сумі 500,00 гривень та пені в сумі
1078,98 гривень.

З такими висновками суду, рішенням про
часткове задоволення позовних ви-мог
погодитися не можна, оскільки воно є
незаконним, ухваленим поза чинним
законодавством України.

Колегія суддів апеляційного суду
Вінницької області звертає увагу, що
ОСОБА_3 17 червня 2014 року подавав суду
заяву ( а. с. 29 ), в котрій визнав позов у
сумі три тисячі гривень, вказавши, що
дана сума є основною заборго-ваністю за
кредитом; просив врахувати положення
частини 3 статті 551 ЦК України,
відсутність у нього стабільного
заробітку, постійного місця роботи,
перебування на його утриманні двох
неповнолітніх дітей. У зв'язку з цим,
відповідач просив суд зменшити розмір
неустойки.

Маючи на увазі таке клопотання ОСОБА_3,
колегія суддів підкреслює, що частиною
3 статті 551 ЦК України передбачена
можливість зменшення за рішенням суду
розміру неустойки, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

З огляду на викладене, законних підстав
для задоволення клопотання ОСОБА_3
немає. Розмір неустойки, правильно
нарахованої позивачем, взагалі не
перевищує розміру збитків, є значно
меншим, тому інші зазначені боржником
обставини щодо його матеріального
становища значення не мають.

Укладений 18 липня 2008 року між ПАТ
«Акцент-Банк» та ОСОБА_3 кредитний
договір є чинним, складається із заяви
позичальника, Умов надання банківських
послуг, Правил користування платіжною
карткою. Нарахування заборгованості за
дійсними договірними умовами
здійсненно вірно, зауважень у
відповідача з цього приводу немає.

Статтею 309 ЦПК України встановлено, що
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обста-винам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

З доводами апеляційної скарги стосовно
порушення судом першої інстанції норм
та принципів процесуального права, а
саме рівності перед законом і судом,
змагальності сторін, диспозитивності
цивільного судочинства, а також ст. 60
ЦПК України, якою передбачено, що кожна
сторона повинна довести ті обста-вини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень. Суд
розглядає цивільні справи не інакше як
на підставі доказів сторін, наданих
суду для обгрунтування своєї правової
позиції. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін вини-кає спір. Доказування не
може грунтувантися на припущеннях.

Оскільки судом першої інстанції при
вирішенні цієї цивільної справи грубо
порушені норми матеріального права,
відповідно, зокрема, до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Згідно з частиною 5 статті 88 ЦПК
України, якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 307, 309, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія
суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства
«Акцент -Банк» Шуліки Аліни
Володимирівни задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 червня 2014 року
скасувати.

Позов публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором від 18 липня 2008 року
б/н у розмірі 23158,48 гривень ( двадцять
три тисячі сто п'ятдесят вісім гривень
48 коп. ), що складається з: 3000,00 тисяч
гривень заборгованості за кредитом,
11534,50 гривні - заборгованості по
процентах за користування кредитом,
7045,00 гривень - заборгованості по
комісії за користування кредитом, 500,00
гривень штрафу ( фіксована частина ),
1078,98 гривень штрафу ( процентна
скла-дова ), 243,60 гривні у відшкодування
сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак воно може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді:/підписи/

З оригіналом вірно: