Добропільський міськрайонний суд
Донецької області у складі:
головуючий суддя
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Добропілля цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „ПриватБанк" (за текстом ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_3 про виселення,
Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про виселення.
В обґрунтуванні позову зазначив, що
ним та ОСОБА_3 19.04.2006 року укладено
Кредитний Договір №DO1DGK01000014.
Відповідно до умов Кредитного
Договору, Банк надав позичальнику
кредит у вигляді грошових коштів на
за користування кредитом, строком до
В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором ПАТ "ПриватБанк"
та відповідач 08.12.2006 року уклали
договір іпотеки із вищевказаним
номером основного зобов'язання. Згідно
з договором іпотеки, ОСОБА_3 надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме 1/2
ідеальну частину житлового будинку
загальною площею 53,7 кв.м., житловою
площею 32,8 кв.м., що розташовано за
Вказане майно належить йому на праві
власності на підставі договору
Рішенням Добропільського суду від
07.02.2013 року звернуто стягнення на
предмет іпотеки, а саме на 1/2 ідеальну
частину вищевказаного житлового
будинку, яка належить відповідачу.

Зазначає, що після прийняття рішення
про звернення стягнення на переданий в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення всі мешканці зобов'язані на
письмову вимогу іпотекодержателя або
нового власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове
приміщення протягом одного місяця з
дня отримання цієї вимоги. Якщо
мешканці не звільняють житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду. Також, договором
іпотеки, укладеним між відповідачем та
позивачем, передбачено право
іпотекодавця на реєстрацію у предметі
іпотеки інших осіб лише при умові
отримання від іпотекодержателя
письмової згоди на такі дії. Враховуючи
те, що іпотекодержатель не надавав
своєї згоди на відповідну реєстрацію
осіб за адресою. предмета іпотеки,
позивач вважає, що реєстрація осіб у
предметі іпотеки є порушенням умов
цивільно-правового договору та ст.629 ЦК
України і зняття з реєстраційного
обліку є захистом прав
іпотекодержателя.

Позивач просить суд виселити
відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/або проживають в 1/2
ідеальній частині житлового будинку,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримує у
повному обсязі та просить їх
задовольнити. Не заперечує проти
винесення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та дату слухання
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

Суд зі згоди представника позивача
вважає за можливе розглянути справу у
відсутність відповідача та ухвалити
по справі заочне рішення, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав:

19.04.2006 року між позивачем та
відповідачем був укладений Кредитний
Договір №DO1DGK01000014.

Відповідно до п. 1.1 Договору,
позичкодавець надав позичальнику
кредит у вигляді грошових коштів у сумі
22000 гривень на строк до 19.04.2016 р. на
придбання житла.

Пунктом 1.1 встановлено, що відсотки за
користування кредитом складають 1 % на
місяць на суму залишку заборгованості.

08 травня 2006 року між позивачем та
банком був укладений договір іпотеки
житла, а саме в рахунок забезпечення
виконання зобов'язання за кредитним
договором від 19.04.2006 року ОСОБА_3 надав
іпотеку нерухоме майно у вигляді 1/2
ідеальної частини житлового будинку із
спорудами та будівлями загальною
площею 53,7 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м.,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.6).

Рішенням Добропільського
міськрайонного суду від 07.02.2013 року, яке
набрало законної сили 28 лютого 2013 року,
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № DO1DGK01000014 від
19.04.2006 року звернуто стягнення на цю
частину житлового будинку шляхом
продажу вказаного предмету іпотеки
(а.с.9-10)

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про
іпотеку», звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей.
Виселення проводиться у порядку,
встановленому законом. Після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення шляхом
позасудового врегулювання на
підставі договору всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги. Якщо мешканці не звільняють
житловий будинок або житлове
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.109 Житлового кодексу
України, виселення із займаного
жилого приміщення допускається
зпідстав, установлених законом.
Виселення проводиться добровільно або
в судовому порядку. Допускається
виселення в адміністративному порядку
з санкції прокурора лише осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення або
проживають у будинках, що загрожують
обвалом. Громадянам, яких виселяють
з жилих приміщень, одночасно
надається інше постійне жиле
приміщення, за винятком виселення
громадян при зверненні стягнення
на жилі приміщення, що були придбані
ними за рахунок кредиту (позики) банку
чи іншої особи, повернення якого
забезпечене іпотекою відповідного
жилого приміщення. Постійне жиле
приміщення, що надається особі, яку
виселяють, повинно бути зазначено в
рішенні суду.

Позивачем 07.09.2013 року було надіслано
відповідачу лист про добровільне
звільнення майна, а саме 1/2 ідеальної
частини житла за адресою: АДРЕСА_1.
(а.с.11)

З урахуванням принципу
диспозитивності і змагальності
цивільного процесу, що передбачені
ст.ст.10, 11 ЦПК України, сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Суд розглядає цивільні справи за
зверненнями осіб в межах заявлених
ними вимог і на підставі наданих ними
доказів.

Доказів отримання листа з вимогою
банку про виселення суду не надано.

Суд вбачає, що виселення банк просить
здійснити не з усього житлового
будинку, а з 1/2 ідеальної його частини,
яка ніяким чином не виділена в натурі,
що в розумінні ст..109 ЖК України
неможливо.

Крім того, суд встановив, що ОСОБА_3
зареєстрований згідно паспорту в
АДРЕСА_2 (а.с.15), але ж банк просить
виселити його із іншої адреси: АДРЕСА_1
(а.с.1-2)

Тобто заявлені вимоги щодо адреси
проживання ОСОБА_3 і повідомлення його
про звільнення житлового будинку
різняться з дійсним місцем реєстрації
відповідача.

Уточнення в суді заявлених вимог
банком не відбувалось.

За таких підстав позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Крім того, суду не надано ніяких
відомостей про осіб, які проживають
разом із ОСОБА_3, і які зареєстровані за
адресою знаходження нерухомого майна -
предмета іпотеки.

Тому позовні вимоги в частині
виселення інших осіб задоволенню також
не підлягають, так як до інших осіб
позов не пред'являвся.

На підставі викладеного, керуючись
ст..109 ЖК України, ст. 40 ЗУ «Про іпотеку»,
керуючись ст. ст.10, 11, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного
Акціонерного Товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про
виселення - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Добропільським міськрайонним судом
Донецької області за письмовою заявою
відповідача, що повинна відповідати
формі і змісту, передбаченим ст..229 ЦПК
України, та може бути подана
відповідачем протягом десяти днів з
дня отримання копії заочного рішення.

Відповідно до вимог ст..232 ч.2 ЦПК
України, позивач має право оскаржити
заочне рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України, тобто
заочне рішення може бути оскаржене на
протязі десяти днів з часу його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з часу отримання копії
цього рішення.

Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду Донецької області
через Добропільський міськрайонний
суд.

Головуючий суддя:
Хандурін В.В.

08.01.2014