Справа № 712/5790/14-ц
Провадження 2/712/1576/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року Соснівський районний
суд м.Черкаси в складі:

головуючого
судді -Марцішевської О.М.

при секретарі
-Снігурській Т.В.

за участю адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
Державний нотаріус Першої Черкаської
державної нотаріальної контори
Лук’янова Тетяна Іванівна про
визнання заповіту недійсним та
визнання права власності на нерухоме
майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_7,
після смерті якої відкрилась спадщина
на належну останній ? частину
житлового будинку по АДРЕСА_1, який був
побудований під час шлюбу батьків
позивачки за спільні кошти подружжя та
зареєстрований на праві власності
батька ОСОБА_8 Позивачка прийняла
спадщину, звернувшись в установлений
законом строк до нотаріальної контори.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки
ОСОБА_8, який залишив заповіт, в якому
житловий будинок по АДРЕСА_1 заповів
онуку ОСОБА_4 Позивачці нотаріусом
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на частину
спадкового будинку після смерті
матері з мотивів наявності заповіту
батька на весь будинок на користь
ОСОБА_4 Таку відмову вважає незаконною,
що порушує її права на спадщину як
спадкоємця першої черги після смерті
матері, вказує, що за законом батько
мав право скласти заповіт на свою ?
частку у праві спільної часткової
власності. Вказує, що має право на
частку майна у спадщині, яка відкрилась
після смерті матері на загальних
підставах з іншими спадкоємцями, адже
матері належала ? частка у спільній
сумісній власності подружжя. Просить
визнати недійсним заповіт, складений 28
вересня 2005 року ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_4, визнати за позивачкою право
власності на 1/2 частину домоволодіння
по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після
смерті матері ОСОБА_7

В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги та просила
суд позов задоволити. Вказувала, що
оскільки її сестра забезпечена іншим
житлом, в той час як позивачка іншого
житла не має, тому має право на ? частину
будинку після смерті матері.

Відповідач ОСОБА_4 та його адвокат
ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_5 позов не
визнали, вказували на відсутність
підстав для визнання недійсним
заповіту, складеного батьком позивачки
ОСОБА_8 на користь онука ОСОБА_4 на весь
будинок, в зв'язку з чим не вбачали
підстав для спадкування на частину
будинку після смерті матері позивачки.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Статтею 203 ЦК України визначені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
зокрема зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави та суспільства та його
моральним засадам.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна з сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним ( ч.3
ст.215 ЦК України).

Згідно з ст.1233 ЦК України заповітом є
особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_7
перебувала у шлюбі з ОСОБА_8,
зареєстрованого 15.02.1950 року. Право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_8 на
підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки від 26.06.1957 року № 2-3255, акту
приймання індивідуального
домоволодіння, затвердженого 30.03.1966
року.

В силу вимог ст.22 КПШС УРСР, що була
чинною на час побудови будинку, кожна
річ, набута подружжям в період шлюбу є
їх спільною сумісною власністю.
Набуття майна за час шлюбу створює
презумпцію виникнення права спільної
сумісної власності. Аналогічна норма
закріплена статтею 60 СК України.

Відповідно до ст.28 КпШС УРСР, ст.70 СК
України розмір часток кожного з
подружжя при поділі майна, що є їх
спільною сумісною власністю є рівним.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка
у праві спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.
Суб'єкт права спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення в натурі.

Оскільки спадковий житловий будинок з
надвірними спорудами по АДРЕСА_1 був
набутий в період шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8
шляхом побудови, вказане майно за
законом вважаться об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, оскільки
жоден з подружжя не звертався до суду з
питання визнання даного майна
особистою власністю, отже встановлена
законом презумпція виникнення права
спільної сумісної власності не
спростована незалежно від того, за ким
з подружжя зареєстроване право
власності на спільне майно.

28.09.2005р. ОСОБА_8 склав заповіт, яким
житловий будинок з надвірними
спорудами та земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 заповів онуку ОСОБА_4, прізвище
якого внаслідок зміни в даний час
ОСОБА_4

Суд приходить до висновку, що складений
28.09.2005р. ОСОБА_8 заповіт на підставі ч.1
ст.203 ЦК України необхідно визнати
недійсним в частині розпорядження
належною дружині ОСОБА_7 часткою в
спільному сумісному майні, набутому
під час шлюбу, а саме - ? частиною
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних споруд, оскільки в
цій частині заповіт суперечить закону -
ст.1226 ЦК України, якою визначено право
заповідати свою частку у праві
спільної сумісної власності. В іншій
частині вимоги про визнання недійсним
заповіту не підлягають до задоволення,
оскільки ОСОБА_8 не був обмежений у
дієздатності та мав право заповісти
належну йому частку в праві спільної
сумісної власності на свій розсуд.

Доводи відповідачів про те, що рішення
заповісти будинок батьки прийняли
спільно не обґрунтовують заперечення
проти позову, оскільки оспорюваний
заповіт не є спільним заповітом
подружжя, а є особистим розпорядженням
ОСОБА_8 на випадок смерті.

Встановлено, що після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 відкрилась
спадщина на належну їй ? частку у
спільному сумісному майні, заповіту
ОСОБА_7 не залишила, позивачка в
установлений законом строк 06.07.2013р.
звернулась до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини після
смерті матері, іншими спадкоємцями
першої черги за законом є сестра
позивачки ОСОБА_5, яка звернулась до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини 27.09.2013р., а також
батько позивачки ОСОБА_8, який постійно
проживав з спадкодавцем ОСОБА_7 на час
відкриття спадщини, отже в силу вимог
закону - ч.3 ст.1268 ЦК України вважається
таким, що прийняв спадщину.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після його
смерті спадкоємцем за заповітом є
ОСОБА_4

Оскільки до складу спадкового майна
після смерті ОСОБА_7 увійшла ? частина
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних споруд та спадщину
прийняли три спадкоємці першої черги
за законом, таким чином, позивачка
набула права на спадкування за законом
після смерті матері на 1/2 : 3= 1/6 частину
домоволодіння по АДРЕСА_1, однак
нотаріусом позивачці відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
04.08.2014р. з мотивів наявності заповіту
батька на весь будинок на користь
ОСОБА_4 Також позивачка не має
можливості надати нотаріусу
правовстановлюючі документи на
спадкове майно, які перебувають у
відповідачів, в зв'язку з чим їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину листом від 17.06.2014р.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України
спадкування здійснюється за законом
чи за заповітом. Відповідно до ч.1 ст.1296
ЦК України спадкоємець, який прийняв
спадщину, вправі одержати свідоцтво
про право на спадщину.

Позивачка ОСОБА_3 є спадкоємцем
померлої матері ОСОБА_7 за законом, з
матеріалів спадкової справи після
смерті ОСОБА_7 вбачається наявність
підстав спадкування позивачки після
смерті спадкодавця, прийняття
позивачкою спадщини, наявність інших
двох спадкоємців за законом - ОСОБА_5 та
ОСОБА_8, правонаступником якого є
ОСОБА_4, також підтверджено
дослідженими в судовому засіданні
матеріалами інвентаризаційної справи
на спадкове домоволодіння належність
на праві спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спадкового
майна, тому позовні вимоги про визнання
за позивачкою права власності на 1/6
частину домоволодіння по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування підлягають до
задоволення.

Згідно з довідкою КП ЧООБТІ від 17.04.2014р.
за матеріалами інвентаризаційної
справи домоволодіння по АДРЕСА_1
складається з житлового будинку з
прибудовами А-1, а, а' загальною площею
63,9 кв.м житловою площею 42,50 кв.м, літньої
кухні Б, літньої кухні б, сарая В,
вбиральні Г, сарая Д, гаража Ж, огорожі
1-5, замощення І.

Що стосується посилання позивачки про
те, що її сестра ОСОБА_5 за життя батьків
була забезпечена іншим житлом не
обґрунтовують наявність підстав для
визнання за позивачкою права
спадкування ? частини житлового
будинку після смерті матері, оскільки
відсутні передбачені підстави для
усунення від спадкування після смерті
ОСОБА_7 інших спадкоємців за законом,
відповідно до ст.1268 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,
оскільки оплата судового збору при
подачі позову позивачці була
відстрочена до постановлення рішення
по справі, оплату судового збору в
розмірі 243,60 грн. суд покладає на
відповідачів в рівних частках по 121,80
грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215 ЦПК
України, ст.ст.16, 203, 215, 216, 1217, 1226, 1296 ЦК
України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задоволити
частково.

Визнати частково недійсним заповіт,
складений 28 вересня 2005 року ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_4 на ? частину житлового
будинку з надвірними спорудами та
земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6
частину домоволодіння по АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку з
прибудовами А-1, а, а' загальною площею
63,9 кв.м житловою площею 42,50 кв.м, літньої
кухні Б, літньої кухні б, сарая В,
вбиральні Г, сарая Д, гаража Ж, огорожі
1-5, замощення І, в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_7, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5 судові
витрати по оплаті судового збору в
дохід держави в сумі по 121,80 грн. з
кожного.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції в 10-денний
строк з дня проголошення рішення,
особами, які брали участь в розгляді
справи та не були присутні під час
проголошення рішення суду - з моменту
отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ