Справа № 461/844/11
Головуючий у 1 інстанції: Ванівський
Провадження № 22-ц/783/3560/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Шандри М.М., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Галицького районного
суду м. Львова від 06 грудня 2011 року у
справі за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Банк Фінанси та Кредит»
звернулось в суд з позовом до
відповідачів про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки, з підстав
викладених у позовній заяві в розмірі 3
504 114, 49 грн. В обґрунтування вимог
покликається на те, що 25.12.2007 року між
АТ «Банк «Фінанси та Кредит»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» та ОСОБА_5 був
укладений кредитний договір №1-342/384, за
яким банк надав позичальнику кредитні
кошти в розмірі 994 042,00 грн., зі сплатою
за користування кредитними коштами в
розмірі 15% процентів та кінцевим
терміном погашення 25.12.2027 року. Цього ж
дня, між банком та ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було
укладено договори поруки, за умовами
яких поручителі (ОСОБА_4, ОСОБА_2)
зобов'язувалися перед кредитором
(банком) відповідати у повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором №1-342/384 від 25.12.2007 року. У
зв'язку із тим, що позичальник
несвоєчасно проводив сплату кредитних
ресурсів та нарахованих по кредиту
відсотків, згідно встановленого
графіку, виникла заборгованість у сумі
5 001 211,62 грн. Просить стягнути солідарно
в судовому порядку заборгованість з
поручителів в користь позичальника.

Заочним Рішенням Галицького районного
суду м. Львова від 06 грудня 2011 року
позов задоволено частково. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором
№1-342/384 від 25.12.2007 року у розмірі - 3 665 130,14
грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» суму сплаченого судового збору
в розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2 подавши
апеляційну скаргу, у якій зазначає, що
не згідний з рішенням, оскільки жодного
договору поруки не укладав та не
підписував. Вказує, що договір поруки
від 25 грудня 2007 року начебто укладений
між ним, ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_5 є недійсним, оскільки його
підпис на даному документі підроблено.
Окрім того звертає увагу суду на те, що
вказаний правочин укладено без його
відома та за відсутності його вільного
волевиявлення.

Просить скасувати заочне рішення
Галицького районного суду м. Львова від
06 грудня 2011 року та визнати недійсним
договір поруки № 1-342/384 від 25.12.2007 року
укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ПАТ
«Фінанси та Кредит». Окрім того,
просить призначити почеркознавчу
експертизу вказаного договору поруки
від 25.12.2007 року №1-342/384.

ОСОБА_2, ОСОБА_4 та представник ПАТ «Банк
Фінанси та Кредит» в судове засідання
не з'явилися, хоча про розгляд справи
повідомлялися належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштового відправлення (а.с.
207-210), про причини неявки суд не
повідомлено та з клопотанням про
відкладення розгляду справи не
звертались, тому розгляд справи
відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України
здійснюється колегією суддів за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Районним судом встановлено, що 25.12.2007
року між 25.12.2007 року між АТ «Банк
«Фінанси та Кредит», правонаступником
якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»
та ОСОБА_5 був укладений кредитний
договір №1-342/384, за яким банк надав
позичальнику кредитні кошти в розмірі
994 042,00 грн., зі сплатою за користування
кредитними коштами в розмірі 15%
процентів та кінцевим терміном
погашення 25.12.2027 року (а.с.12-18).

25.12.2007 року між АТ «Банк «Фінанси та
Кредит», правонаступником якого є ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та
ОСОБА_2 і ОСОБА_5 було укладено договори
поруки згідно умов яких поручителі
зобов'язалися перед кредитором
боржника відповідати в повному обсязі
за своєчасне та повне виконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором №1-342/384 від 25.12.2007 року,
відповідно до якого третій особі
надано кредит в розмірі 994 042,00 грн. під
15% річних (а.с.19, 20).

Відповідно до п.2.1 укладених між ПАТ
«Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 договору
поруки, у випадку невиконання
боржником зобов'язань за кредитним
договором, боржник та поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники (а.с. 20).

У зв'язку із несвоєчасною сплатою
ОСОБА_5 кредитних коштів та нарахованих
по кредиту відсотків, утворилася
заборгованість по тілу кредиту та
нарахованих процентах, а також по
простроченому тілу кредиту та
простроченим нарахованим процентах,
яка станом на 08.07.2011 року, згідно
довідки-розрахунку, наданої ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит» становить 5 001 211,62
грн., що складається з: 985 641,79 грн. - сума
заборгованості за тілом кредиту, 482
338,10 грн. - сума заборгованості за
нарахованими відсотками - 482 338,10 грн. та
пені за простроченими доходами та
кредитом - 3 533 231,73 грн. (а.с.41).

ПАТ «Банк Фінанси та кредит» надсилав
ОСОБА_2 лист-вимогу про дострокове
виконання боргових зобов'язань (а.с. 10).

Також районним судом встановлено, що
рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 04.11.2009 року
з ОСОБА_5 було достроково стягнуто
заборгованість за кредитним договором
в сумі 1 336 081,48 грн.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику, зокрема, грошові
кошти у такій самій сумі, у строк та в
порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України
передбачено, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників), кредитор має право
вимагати виконання обов'язку частково
або в повному обсязі як від усіх
боржників разом, так і від будь-кого з
них окремо.

Задовольняючи позов ПАТ «Банк Фінанси
та кредит» суд першої інстанції
виходив з того, що відповідачами
порушено умови договорів поруки, а тому
слід стягнути з поручителів солідарно
заборгованість за кредитним договором,
а також пеню, за виключенням суми, що
стягнута з ОСОБА_5 на користь банку
рішенням Пустомитівського районного
суду Львівської області від 04.11.2009 року.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком районного суду,
оскільки такий є обґрунтованим та
відповідає матеріалам справи.

Покликання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
на те, що він не підписував договору
поруки, а також те що даний договір є
недійсним, оскільки його підпис на
даному документі підроблено, колегія
суддів не бере до уваги, оскільки дані
посилання не підтвердженні належними
доказами.

Окрім того, ОСОБА_2 не звертався до суду
із позовом про визнання недійсним
договору поруки від 25 грудня 2007 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 25 вересня 2012 року, якою
апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено та
залишено без змін заочне рішення
Галицького районного суду м. Львова від
06 грудня 2011 року, встановлено факт
порушення відповідачами умов договору,
оскільки доводи позивача знайшли своє
підтвердження і є підставними.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Доводи апеляційної скарги висновків
районного суду не спростовують, тому
підстав для скасування заочного
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 06 грудня 2011 року колегія
суддів не вбачає.

Рішення суду першої інстанції ухвалене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права у відповідності
до вимог ст.ст. 213-214 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Галицького
районного суду м. Львова від 06 грудня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Л.Б. Струс

Судді
М.М. Шандра

Н.Л. Шумська