Дата документу 05.06.2014
ЄУ № 420/441/14-ц
Провадження №2/420/219/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2014 року Новопсковський
районний суд Луганської області

у складі головуючого судді
Тарасова Д.С.

при секретарі
Свистуновій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Новопсков
цивільну справу за позовом прокурора
Новопсковського району в інтересах
ОСОБА_1 до приватного підприємства
«Лісовичок плюс» про розірвання
договору оренди землі, стягнення
орендної плати, стягнення пені та
повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з
позовом до відповідача, в якому просить
розірвати договір про оренду землі,
укладений між ОСОБА_1 та відповідачем
19.03.2008 року, та стягнути з відповідача
на користь ОСОБА_1 4042,77 грн.
заборгованість з виплати орендної
плати, заборгованість з пені за
несвоєчасне внесення орендної плати та
повернути земельну ділянку. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що згідно умов договорів оренди
відповідач зобов'язаний сплачувати
позивачу щорічно до 31 грудня кожного
року орендну плату. Відповідач не
виплатив позивачу орендну плату за 2013
рік у сумі 2118,77 грн. та пеню за 2012 рік у
сумі 1924 грн., у зв'язку з чим
відповідачем був порушений п.11
укладеного договору оренди, який є
істотною умовою договору, а тому
являється підставою для розірвання
договору оренди землі та стягнення
пені за несвоєчасне внесення орендної
плати за користування землею.

Прокурор на задоволенні позову
наполягав.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі, на заявлених вимогах
наполягає, у разі неявки відповідача не
заперечує проти винесення заочного
рішення.

Представник відповідача в судові
засідання, призначені на 22.04.2014 року,
05.05.2014 року та 05.06.2014 року не з'явився,
про час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти
та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється
власником земельної ділянки площею 4,73
га розташованою на території
Білолуцької селищної ради
Новопсковського району Луганської
області, що підтверджується Державним
актом на право власності на землю серії
1-ЛГ №025440, виданим 26.05.2003 року
Білолуцькою селищною радою.

19.03.2008 року ОСОБА_1 уклав з відповідачем
договір оренди належної йому земельної
ділянки строком на 10 років (далі -
Договір). Зазначений Договір
зареєстрований у Новопсковському РРО
ДП "Центр Державного земельного
кадастру", про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 02.06.2008 року за
№ 93.

Земельна ділянка була передана
орендарю, тобто відповідачу, про що
свідчить акт прийому-передачі об'єкту
оренди від 02.06.2008 р.

Згідно Договору, щорічний розмір
платежів становить 579,60 грн., що складає
1,5 % від вартості земельної ділянки і
відповідно до п. 10 цих договорів
підлягає щорічній індексації.

Згідно п.14 Договору у разі не внесення
орендної плати у строки, визначені цим
договором, справляється пеня у розмірі
1% несплаченої суми за кожний день
прострочення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор
просить розірвати договір оренди землі
з тих підстав, що відповідач істотно
порушив умови договору, а саме:
несвоєчасно, розрахувався з ОСОБА_1 за
користування земельною ділянкою за 2012
рік та не сплатив орендну плати за 2013 р.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України Цивільним кодексом України,
Законом України "Про оренду землі" (далі
-Закон), а також договором оренди землі.

Згідно ст. 90 ЗК України власники
земельних ділянок мають право
передавати земельну ділянку в оренду.

Відповідно до ст.13 Закону договір
оренди землі -це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку
у володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно ст. 21 Закону орендна плата за
землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою
сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одним із основних обов'язків орендаря
відповідно до ст. 24 Закону є своєчасне
внесення орендної плати. Цьому
положенню Закону кореспондуються
умови п.11 договорів оренди землі щодо
внесення орендної плати не пізніше 31
грудня поточного року.

За змістом ст.31 Закону підставами
припинення договору оренди землі є:
закінчення строку, на який його було
укладено; викуп земельної ділянки для
суспільних потреб та примусового
відчуження земельної ділянки з мотивів
суспільної необхідності в порядку,
встановленому законом; поєднання в
одній особі власника земельної
ділянки та орендаря; смерть фізичної
особи-орендаря, засудження його до
позбавлення волі та відмови осіб,
зазначених у статті 7 цього Закону, від
виконання укладеного договору оренди
земельної ділянки; ліквідація
юридичної особи-орендаря; відчуження
права оренди земельної ділянки
заставодержателем; набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці; припинення дії договору,
укладеного в рамках
державно-приватного партнерства (щодо
договорів оренди землі, укладених у
рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється
також в інших випадках, передбачених
законом.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону, який є
спеціальним законом і має пріоритет
перед іншими законами в застосуванні
щодо даних правовідносин, на вимогу
однієї із сторін договір оренди землі
може бути достроково розірваний за
рішенням суду в разі невиконання
сторонами обов'язків, передбачених
статтями 24 і 25 цього Закону та умовами
договору, в разі випадкового знищення
чи пошкодження об'єкта оренди, яке
істотно перешкоджає передбаченому
договором використанню земельної
ділянки, а також на підставах,
визначених Земельним кодексом України
та іншими законами України.

Пунктом 38 договорів оренди землі
передбачено припинення дії договору
шляхом його розірвання за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін,
унаслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених договором, та
внаслідок випадкового знищення,
пошкодження орендованої земельної
ділянки, яке істотно перешкоджає її
використанню, а також з інших підстав,
визначених законом.

У відповідності до ст.651 ч.2 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Отже, при вирішенні питання про
розірвання договору за вимогою однієї
із сторін, суд повинен встановити факт
умисного порушення другою стороною
умов договору, істотність цього
порушення, на що саме розраховувала
постраждала особа при укладенні
договору та наскільки вагома завдана
стороні шкода, наскільки сторона
позбавлена того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК
України підставою для припинення
права користування земельною ділянкою
є систематична несплата орендної
плати.

Таким чином, законодавством визначено,
що для припинення права користування
земельною ділянкою орендар повинен
несплачувати орендну плату
систематично, тобто три і більше разів.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачем було порушено термін
сплати орендної плати за землю за 2012
рік та не сплачена сума орендної плати
за 2013 р. Зазначене підтверджується
довідкою про нараховану орендну плату,
наданою відповідачем.

У зв'язку з викладеним, суд вважає
позовні вимоги прокурора в інтересах
ОСОБА_1 до ПП «Лісовичок плюс» про
розірвання договорів оренди землі та
повернення земельної ділянки
задоволенню не підлягають оскільки не
сплата орендної плати не є
систематичною.

Стосовно вимог прокурора про стягнення
орендної плати та пені за несвоєчасне
внесення орендної плати за
користування землею, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

За умовами укладеного правочину (п. п.
9-14) оренда плата вноситься щороку до 31
грудня.

При цьому сторони погодили, що розмір
орендної плати переглядається один
раз у два роки у разі: зміни умов
господарювання, передбачених
договором; зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін та тарифів,
зміни коефіцієнтів індексації,
визначених законодавством; погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини орендаря, що підтверджено
документами; в інших випадках,
передбачених законом (п.13 договорів
оренди).

При укладенні договорів оренди воля
орендодавця була спрямована на
передачу належної їй земельної ділянки
у користування орендареві та отримання
плати у конкретно визначеному ними
розмірі із можливістю його зміни за
наявності відповідних підстав.

Відповідно до довідки ПП «Лісовичок
плюс» від 31.05.2014 року заборгованість з
орендної плати за 2013 рік складає 2118,77
грн.

Частина 3 ст. 549 ЦК
України передбачає, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
простроченого виконання. Частиною 2
ст.551 ЦК України передбачено, що якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Згідно п. 14 договорів
оренди землі, у разі невнесення
орендної плати у строки, визначенні цим
договором, тобто до 30 грудня поточного
року, справляється пеня у розмірі 1%
несплаченої суми за кожний день
прострочення.

Враховуючи, що в судовому засіданні
встановлено, що відповідач несвоєчасно
сплатив позивачу орендну плату за 2012
рік, прострочивши таким чином внесення
орендної плати, то розмір пені
відповідно до довідки ПП «Лісовичок
плюс» від 31.05.2014 р. становить 1924 грн.

У чинність ч.1 ст.11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

З урахуванням зазначеного, а
також приймаючи до уваги вимоги про
стягнення пені за несвоєчасне внесення
орендної плати тільки за 2012 р. у сумі 1924
грн., суд приходить до висновку, що
вимоги прокурора про стягнення
заборгованості з орендної плати за 2013
рік та пені за несвоєчасне внесення
орендної плати за користування землею
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
обставини цивільних справ
встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи
об'єктивність і неупередженість, лише
створює необхідні умови для всебічного
і повного дослідження обставин справи.

Також ст. 60 ЦПК України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на основу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, доказів,
досліджених в судовому засіданні,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин та
правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
прокурора підлягають задоволенню
частково.

Питання про розподіл судових витрат
вирішено в порядку ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 224-233
ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 551, 651, 652 ЦК
України, ст.ст. 90, 141 ЗК України, ст.ст. 13,
15, 21, 23, 24, 31 Закону України "Про оренду
землі", суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги прокурора
Новопсковського району в інтересах
ОСОБА_1 до приватного підприємства
«Лісовичок плюс» про розірвання
договору оренди землі, стягнення
орендної плати, стягнення пені та
повернення земельної ділянки
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства
«Лісовичок плюс» на користь ОСОБА_1
заборгованість з орендної плати за
землю за 2013 рік у сумі 2118,77 грн.

Стягнути з Приватного підприємства
«Лісовичок плюс» на користь ОСОБА_1
пеню у розмірі 1924 грн. за несвоєчасне
внесення орендної плати за
користування землею.

Стягнути з Приватного підприємства
«Лісовичок плюс» судовий збір у
розмірі 243,60 грн. на р/р№0223, МФО
804013, Код 37942461, одержувач: УДКСУ у
Новопсковському районі, банк
одержувача: ГУДКСУ у Луганській
області.

В задоволенні решти вимог відмовити
повністю.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше трьох днів з дня
його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути
подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Луганської області
через Новопсковський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя: