АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції -
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Дубик Ю.Г.

Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною
скаргою

представника Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк»

на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 23 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
кредитним договором

Заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 23 квітня 2014 року
частково задоволено позовні вимоги
ПАТ«Родовід Банк» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за кредитним
договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Родовід Банк» заборгованість у
розмірі 354944, 79 та судовий збір.

В задоволені решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Родовід Банк» просить змінити
рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 23 квітня 2014 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення повної суми пені,
посилаючись на незаконність даного
рішення, зокрема, на те, що суд не повно
з»ясував обставини справи, не дав
належної оцінки доказам, порушив норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, 30.07.2008 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Родовід Банк», правонаступником якого
є Публічне акціонерне товариство
«Родовід Банк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 77.1/АК-01407.08.2 за
умовами якого, відповідачу було надано
кредитні кошти у вигляді
відновлювальної кредитної лінії в
розмірі 20 155,21 Євро, строком до 30.07.2015
року, з виплатою 7,70 % річних та
щомісячною оплатою за обслуговування
кредиту в розмірі 0,3% від суми виданого
кредиту (а/с 5-8).

Судом першої інстанції також
встановлено та підтверджено
відповідачем, що позивач свої
зобов»язання за кредитним договором
виконав у повному обсязі та видав
ОСОБА_1 кредитні кошти на загальну суму
20 155,21 Євро, що еквівалентно 153 356,12 грн.,
що підтверджується відповідною заявою
на видачу готівки № 1367_73 від 30.07.2008 року
(а/с 9).

Згідно п. 4.2 кредитного договору,
відповідач ОСОБА_1 зобов»ячався
сплачувати банку нараховані проценти
за користування кредитом щомісяця, в
останній робочий день місяця, та в день
повного погашення кредитів за цим
договором.

З розрахунку заборгованості
вбачається, що відповідач ОСОБА_1 лише
частково погасив кредит за договором,
внаслідок чого станом на 18.04.2014 року
виникла заборгованість по кредиту в
розмірі 336 820,82 грн., з яких: поточна
заборгованість за кредитом - 3 595,21 Євро,
що еквівалентно 55 987,76 грн.,
простроченої заборгованості за
кредитом - 12 747,39 Євро, що еквівалентно 198
513,52 грн., поточної заборгованості за
процентами по кредиту - 62,06 Євро, що
еквівалентно 966,45 грн., простроченої
заборгованості за процентами по
кредиту - 3 821,82 Євро, що еквівалентно 59
516,73 грн., суми поточної заборгованості
за платою по кредиту - 941,69 грн., суми
простроченої заборгованості за платою
по кредиту - 20 894,66 грн. (а/с 75-80).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Також, позивач просив стягнути з
відповідача суму трьох процентів
річних - 17 180,67 грн. та суму інфляційних
витрат - 943,31 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

Відповідачем був визнаний факт
прострочки щодо сплати тіла кредиту,
процентів за обслуговування кредиту та
не заперечував проти вказаного вище
розрахунку і рішення в цій частині на
оскаржується.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
представник позивача посилався на те,
що висновки суду в частині відмови у
стягненні пені за неналежне виконання
умов кредитного договору не
відповідають вимогам закону, що
висновок суду, зокрема, щодо пропуску
строку позовної давності є невірним.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов»язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов»язаний
сплатити неустойку відповідно до
статті 549-552 цього кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України до вимог
про стягнення неустойки (штрафу, пені)
застосовується позовна давність один
рік.

Таким чином, судова колегія вважає, що з
висновком суду про відмову в частині
позовних вимог про стягнення пені
погодитися не можна, що відповідно до
вимог закону із відповідача на користь
позивача підлягає стягненню сума пені
за один рік, яка становить 1 409 357,38 грн.,
згідно розрахунку позивача на а/с 80,
який є вірним. Тому рішення в цій
частині підлягає скасуванню.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Беручи до уваги, що розмір нарахованої
за один рік пені значно перевищує суму
боргу, яка також визнається
відповідачем, та із урахуванням всіх
обставин справи, судова колегія вважає,
що розмір пені належить зменшити до 300
000 грн. і цю суму стягнути з відповідача
на користь позивача, в решті вимог щодо
розміру пені - відмовити, а рішення суду
в решті залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ПАТ
«Родовід Банк» - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 23 квітня 2014 року в частині
відмови у задоволенні позову у
стягненні пені - скасувати і
постановити в цій частині нове рішення,
яким позов Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1
про стягнення боргу в цій частині
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» пеню в сумі 300 000 грн.; в
решті вимог відмовити. Рішення суду в
решті залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: