Єдиний унікальний номер №243/2427/14
Номер провадження №2/243/1203/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

« 16» вересня 2014 року
м.
Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

Головуючого судді
Чемодурової Н.О.

при секретарі
Морозова Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янськ
справу за позовом ОСОБА_1 до
Слов'янської міської ради, третя особа:
ОСОБА_2, про визнання права власності на
земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2014 року позивач звернулася до
суду з дійсним позовом до Слов'янської
міської ради, третя особа: ОСОБА_2, про
визнання права власності на земельну
ділянку, обґрунтувавши свої вимоги тим,
що ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого
постійного мешкання померла її мати,
ОСОБА_3 Після її смерті залишилось
спадкове майно, яке складається з
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями та спорудами та
приватизованої земельної ділянки
площею 0,0600 га, розташованих в АДРЕСА_1.
Позивач є спадкоємцем першої черги за
законом, інших спадкоємців немає. 25
лютого 2014 року державний нотаріус
Першої Слов'янської державної
нотаріальної контори Донецької
області видала позивачеві свідоцтво
про право на спадщину за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1, у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
вищевказану земельну ділянку було
відмовлено, оскільки державна
реєстрація права власності на дану
земельну ділянку ОСОБА_3 не була
здійснена належним чином. В зв'язку з
викладеним позивач просила визнати за
собою право власності на спірну
земельну ділянку в порядку спадкування
після смерті матері.

Позивач, ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явилася, надала суду заяву, в якій
просила розглянути справу без її
участі, зазначила, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та просить
їх задовольнити.

Представник відповідача - Слов'янської
міської ради, до судового засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Суду надано заяву з
проханням розглянути справу без участі
представника міської ради, рішення
винести на розсуд суду.

Третя особа, ОСОБА_2, в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи.

Суд, розглянувши надані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення справи по суті,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з
огляду на їх законність та
обґрунтованість.

Так, в судовому засіданні з
достовірністю було встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_2, виданого відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по м. Слов'янську Слов'янського
міськрайонного управління юстиції у
Донецькій обл. (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась
спадщина, до складу якої увійшли
житловий будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, який належав
спадкодавцю на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Слов'янського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 16
березня 2000 року за реєстровим №1580,
зареєстрованого в КП «БТІ» м.
Словянська 06 червня 2000 року номер
запису 10359 в книзі 58а-236, та земельна
ділянка для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,0600 га, кадастровий номер
:01:006:1048, розташована за адресою:
АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю на
підставі договору купівлі-продажу
земельної ділянки, посвідченого
приватним нотаріусом Слов'янського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 16
березня 2000 року за реєстровим №1582.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3 та копією
свідоцтва про укладення шлюбу серії
НОМЕР_4, відповідно до якого позивач
змінила прізвище з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1» (а.с.9-10).

Після смерті ОСОБА_3 її дочка, ОСОБА_1,
звернулася до Першої Слов'янської
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом після смерті
матері ОСОБА_3, на земельну ділянку для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, площею 0,0600 га,
кадастровий номер :01:006:1048,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса
Першої Слов'янської державної
нотаріальної контори від 11 березня 2014
року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після померлої матері ОСОБА_3
на земельну ділянку для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
площею 0,0600 га, кадастровий номер
:01:006:1048, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що реєстрація
права власності на дану земельну
ділянку не була проведена відповідно
до вимог законодавства, що діяло на
момент його виникнення (а.с.16).

Як вбачається з копії Державного акту
на право приватної власності на землю
серія ДН №002331, виданого на підставі
рішення виконкому Слов'янської міської
ради народних депутатів 10.12.1997р. №500/1,
право власності на земельну ділянку
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, площею 0,0600 га,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстроване за ОСОБА_2, тобто суд
приходить до висновку, що за своє життя
спадкодавець ОСОБА_3 не встигла
належним чином переоформити на себе
право власності на вищевказану
земельну ділянку, а саме отримати
державний акт на право власності на
землю на своє ім'я.

Право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди виникають з моменту
державної реєстрації цих прав, що
передбачено ч.1 ст. 125 ЗК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України
цивільна правоздатність фізичної
особи припиняється у момент її смерті.
Тому зареєструвати право власності на
земельну ділянку за померлою ОСОБА_3 є
неможливим.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення. До спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщенні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного
кодексу України, право власності на
землю - це право володіти,
користуватися та розпоряджатися
земельними ділянками.

Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України, цього Кодексу, а
також інших законів, що видаються
відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного
Кодексу України, право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом, крім випадків,
визначених частиною другою цієї
статті.

У відповідності зі ст. 328 ЦК України
право власності виникає на підставах,
не заборонених законом, і вважається
придбаним правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність
придбання права власності не
встановлена судом.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 р. «Про судову практику у
справах про спадкування» свідоцтво про
право власності на спадок видається за
письмовою заявою спадкоємцями, які
прийняли спадок в порядку встановленим
цивільним законодавством; у разі
відмови нотаріуса в оформлені права на
спадок особа може звернутись в суд за
правилами позовного провадження.

У відповідності зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав й
обов'язків (спадщини) від померлої
фізичної особи (спадкодавця), до інших
осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
розгляду судами справ про
спадкування»від 24.06.1983 року № 4 з
наступними змінами й доповненнями якщо
позивач в 6-місячний строк вступив у
володіння або керування спадкоємним
майном або його частиною, то суд по цих
підставах розв'язує питання про
визнання права на спадкоємне майно.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що позивач є спадкоємицею
земельної ділянки, розташованої за
адресою: АДРЕСА_1, після померлої ОСОБА_3

Іншого шляху, ніж визнання права
власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, в
судовому порядку, у позивача немає.

За нормами ч. 1 ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки позивач ОСОБА_1 після смерті
ОСОБА_3 спадщину прийняла, то до неї
перейшло право ОСОБА_3 зареєструвати
право власності на земельну ділянку, що
померла не встигла здійснити за життя.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності виникає на підставах, не
заборонених законом, і вважається
придбаним правомірно, якщо інше прямо
не випливає із закону або незаконність
придбання права власності не
встановлена судом.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі прийняття спадщини.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок у
їх сукупності.

Оскільки на теперішній час у
відповідності до ст. 25 ЦК цивільна
правоздатність ОСОБА_3 припинилась у
зв'язку з її смертю, тому позивач у
справі не може в іншому порядку, ніж
шляхом ухвалення судового рішення про
визнання за нею права власності на
спадкове майно, реалізувати своє право
на спадщину.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на
перелічені обставини справи закон
прямо не забороняє суду ухвалити
рішення щодо визнання за позивачем
права власності на земельну ділянку, що
створене на законних підставах,
оскільки зробити це у якийсь іншій
спосіб є неможливим, тому право
позивача є порушеним і підлягає
захисту.

Аналізуючи надані по справі докази, у
їх сукупності, суд приходить до
переконання, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані із
зверненням до суду і розглядом
цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Слов'янської міської
ради, третя особа: ОСОБА_2, про визнання
права власності на земельну ділянку
задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:
НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2,
право власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1,
цільове призначення для
обслуговування житлового будинку і
господарських будівель, як отриману в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Запорізької області через
Слов'янський міськрайонний суд, шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано, а у разі її подання - після
розгляду справи апеляційним судом,
якщо його не скасовано судом
апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 19
вересня 2014 року.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду
Н.О.
Чемодурова