У х в а л а

15 вересня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Олійник А.С.

суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,
Маляренка А.В., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 серпня 2013 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - приватний
нотаріус Зарічненського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_3, про встановлення
нікчемності правочину, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
нікчемним заповіт ОСОБА_4 від 4 липня
2006 року на ім'я ОСОБА_2

Позов мотивовано тим, що на момент
складання заповіту стан здоров'я
ОСОБА_4 дозволяв йому власноручно
підписати вказаний документ, а тому
підписання заповіту за нього іншою
особою в присутності свідків є
порушенням порядку посвідчення
правочину. У зв'язку із наведеним
позивач просив суд визнати заповіт
нікчемним.

Рішенням Зарічненського районного
суду Рівненської області від 18
червня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 30 липня 2013 року, у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 серпня 2013 року
ОСОБА_1 відмовлено у відкритті
касаційного провадження провадження
на вказані рішення судів попередніх
інстанцій з підстав, передбачених п.5 ч.4
ст.328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_1 про перегляд даного рішення
суду касаційної інстанції в порядку,
визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК
України.

В обґрунтування заяви позивач
посилається на неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема ч. 4 ст. 207,
ч.2 ст. 1247 ЦК України, ч. 3 ст.45 Закону
України «Про нотаріат», що в свою чергу,
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Дослідивши подані заявником
матеріали колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 серпня 2013 року, про
перегляд якої ставиться питання, та
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
у справі про визнання заповіту
недійсним, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року у справі про
визнання заповіту недійсним.

З поданих копій ухвал суду касаційної
інстанції, на які посилається заявник в
обґрунтування заяви не вбачається
наявність неоднакового застосування
судами норм матеріального права у
правовідносинах, подібних, вирішеним у
даній цивільній справі.

Під подібними правовідносинами слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин з метою з`ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

В даному випадку, зі змісту
зазначених вище рішень, не вбачається
тотожність підстав позову, змісту
позовних вимог та фактичних обставин,
встановлених судами у інших справах,
ніж встановлені у даному спорі.

Крім того, ухвалами Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року та від 25
червня 2014 року, на які посилається
заявник, були скасовані рішення судів
попередніх інстанцій з передачею справ
на новий розгляд до судів першої
інстанції. Вказаними ухвалами не
вирішено спору по суті та не відбулося
застосування норм матеріального права.

Підставами скасування судових рішень
з направленням справ на новий розгляд
стало неповне встановлення судами
фактичних обставин, які мають істотне
значення для правильного вирішення
справи, що в свою чергу свідчить про
відсутність тотожності встановлених
фактичних обставин у цих справах.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - приватний
нотаріус Зарічненського районного
нотаріального округу Рівненської
області ОСОБА_3, про встановлення
нікчемності правочину, за заявою
ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 серпня 2013 року до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. Олійниксудді О.В.
Кадєтова С.О. Карпенко А.В.
Маляренко О.В. Умнова