У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової
Г.І.,Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 29 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Чернігівської
області від 06 березня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, посилаючись на
те, що 30 листопада 2006 року між ним та
ОСОБА_6 був укладений кредитний
договір, відповідно до якого ОСОБА_6
отримав кредит к розмірі 5 860,00 грн у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом.

У зв'язку з порушенням відповідачем
зобов'язань за кредитним договором,
станом на 31 серпня 2013 року утворилась
заборгованість за кредитом в розмірі 25
212,67 грн.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 29 січня 2014 року, яке
залишено без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської
області від 06 березня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 25 212,67 грн. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та у хвалу суду апеляційної
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та порушення норм
процесуального права та просить
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, виходив із того, що
невиконання ОСОБА_6 умов кредитного
договору щодо поверненню кредиту та
нарахованих процентів за користування
кредитними коштами у встановлений
договором строк є підставою для
стягнення з відповідача кредитної
заборгованості. Крім того, суди
вважали, що банк не пропустив строк
позовної давності, оскільки відповідно
до п. 9.12 Умов і правил надання
банківських послуг, дія вказаного
кредитного договору була пролонгована.

З такими висновками судів погодитись
не можна.

Судами встановлено, що 30 листопада 2006
року між ЗАТ КБ
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір,
відповідно до якого останній отримав
кредит у розмірі 5 860,00 грн у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою процентів
за користування кредитом у розмірі 36 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом із кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (грудень 2009 року).

ОСОБА_6 наполягав на застосуванні
наслідків спливу строку позовної
давності про що надавав відповідну
заяву.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ
КБ «Приватбанк» звернулось до суду з
вказаним позовом у листопаді 2013 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК
України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою (далі -
Правила) строк дії картки вказується на
лицевій стороні картки (місяць і рік).
Картка дійсна до останнього
календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що
після закінчення строку дії відповідна
картка продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії), якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунку, а також за умови
наявності грошових коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання операцій по картковому
рахунку, та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що
строк погашення кредиту у повному
обсязі здійснюється не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці у полі «місяць».

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
вказаних обставин та вимог закону не
врахував та залишив поза увагою те, що
відповідно до заяви ОСОБА_6 про надання
кредиту та правил користування
платіжною карткою граничний строк дії
картки (місяць і рік) указано на ній і
вона дійсна до останнього календарного
дня такого місяця, строк погашення
процентів за кредитом визначено
щомісячними платежами, а строк
погашення кредиту в повному обсязі
визначено останнім днем місяця
вказаного на картці. Отже, суд першої
інстанції не врахував, що останній
платіж відповідачем здійснено у квітні
2007 року, строк дії картки закінчився у
грудні 2009 року, у зв'язку з чим не
з`ясував, коли виникло право у ПАТ КБ
«Приватбанк» вимагати повернення
кредиту.

За таких обставин, питання
застосування строку позовної давності
відповідно до статті 256 ЦК України,
частин першої та п'ятої статті 261 ЦК
України, частини четвертої статті 267 ЦК
України, з урахуванням цих обставин та
факту пред'явлення позову тільки в
листопаді 2013 року, судом вирішено не
правильно.

Висновок суду першої інстанції, з яким
погодився й апеляційний суд, про те, що
позовна давність не сплинула, оскільки
строк договору не закінчився, а строк
дії картки відповідає строку дії
договору, не ґрунтується на умовах
договору та обставинах справи.

Враховуючи викладене, постановлені
рішення суду першої інстанції та
ухвала апеляційного суду підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 29 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 06 березня 2014
року скасувати і передати справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
М.І. Наумчук