Справа № 639/5299/14-ц
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді
Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної
О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія», ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок ДТП, суд

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова
звернувся ОСОБА_1 з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Українська охоронно-страхова
компанія», ОСОБА_2, в якому просив суд
стягнути з відповідача ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» на сувою
користь суму страхового відшкодування
в розмірі 13 899,47 грн. а також пеню за
затримку виплати відшкодування,
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою
користь франшизу за страховим полісом
у розмір 1 000 грн. та моральну шкоду у
розмірі 5 000 грн., та стягнути солідарно
з відповідачів на свою користь судові
витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 23.10.2013
року в м. Харкові сталася ДТП за участю
автомобіля УАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля
Citroen Jumpy, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням
водія ОСОБА_3 В результаті ДТП
автомобілі отримали механічні
пошкодження та позивачу було завдано
моральну шкоду, як власнику автомобіля.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 08.11.2013 року ОСОБА_2 було
визнано винним у скоєнні ДТП.

Цивільно-правова відповідальність
водія ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія».

Так, 08.11.2013 року позивач направив
страховику письмове повідомлення про
ДТП.

07.12.2013 року автомобіль було надано
представнику ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» для
проведення огляду.

03.02.2014 року позивачем було направлено
страховику письмову заяву про виплату
страхового відшкодування, яка була
отримана страховиком 10.02.2014 року.

Позивач вказує, що строк для виплати
страхового відшкодування минув 11.05.2014
року, та до теперішнього часу страхове
відшкодування не виплачено.

Враховуючи бездіяльність страховика,
позивач був змушений звернутися до
експертної установи для визначення
матеріальної шкоди, спричиненої
внаслідок ДТП, та отримав висновок
експерта.

Так, позивач просить суд стягнути зі
страховика матеріальну шкоду за
висновком експерта у розмірі 14 072,91 грн.
та вартість проведення експертизи у
розмірі 826,56 грн.

Позивач також вказує, що страховим
договором передбачена франшиза у
розмірі 1000 грн., яка не відшкодовується
страховиком, а тому, на його думку,
підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_2

У зв'язку з простроченням виплати
страхового відшкодування з вини
страховика, з останнього, на думку
позивача, підлягає стягненню пеня у
розмірі 7,32 грн. за кожен день
прострочення починаючи з 11.05.2014 року і
до ухвалення рішення суду.

Крім того, позивач вважає, що йому
спричинено моральну шкоду у зв'язку з
протиправними діями відповідача,
душевними стражданнями та зміною
укладу життя у зв'язку з ДТП в сумі 5 000
грн.

Також, позивач просив суд стягнути з
відповідача витрати на правову
допомогу у розмірі 3 000 грн.

У зв'язку з вищевикладеним позивач і
був змушений звернутися до суду з даним
позовом.

Представник позивача, ОСОБА_3, який діє
на підставі довіреності від 15.09.2014 року,
в судовому засіданні заявлений позов
підтримав, просив суд його
задовольнити, проти ухвалення заочного
рішення не заперечував.

Представник відповідача ПАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» та відповідач ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явилися, про день,
час та місце судового засідання
повідомлені належним чином, причина
неявки суду не відома. Клопотання про
відкладення справи до суду не
надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно
вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК
України, вважає можливим провести
заочний розгляд справи, проти чого не
заперечував і представник позивача по
справі.

Вислухавши пояснення представника
позивача та дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність у їх частковому
задоволенні, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено,
що 23 жовтня 2013 року о 10.00 год. ОСОБА_2
керуючи автомобілем «УАЗ 3303»,
державний номер НОМЕР_3 в м. Харкові, по
вул. Переможців на перехресті з вул.
Комсомольське шосе, виїжджаючи з
другорядної дороги на головну, не
уступив дорогу автомобілю «Citroen»,
державний номер НОМЕР_4 під керуванням
ОСОБА_3, внаслідок чого сталася
дорожньо-транспортна пригода,
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Винним у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди є ОСОБА_2.

Дані обставини встановлені постановою
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 08.11.2013 року, яка набрала законної
сили. (а.с. 12)

Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Автомобіль «Citroen Jumpy» державний номер №
НОМЕР_4, зареєстровано на ім'я ОСОБА_1.
(а.с. 13)

Як пояснив в судовому засіданні
представник позивача, даний автомобіль
на момент ДТП знаходився під
керуванням ОСОБА_3.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/3880035 від
05.06.2013 року, цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 застрахована
у ПАТ «Українська охоронно-страхова
компанія». Забезпеченим транспортним
засобом є «УАЗ 3303», державний номер
НОМЕР_3. Строк дії договору з 06.06.2013 року
по 05.06.2014 року. (а.с. 48)

Згідно ст. 979 ЦК України за договором
страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 2 договору страхування,
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час ДТП, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
страхування», страховий випадок подія,
передбачена договором страхування або
законодавством, яка відбулася, і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування).

Згідно п.4 ч.1 ст.33 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Так, 08.11.2013 року позивачем на адресу
страховика було направлено письмове
повідомлення про ДТП.

Відповідно до ч.1,2 ст. 34 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів з дня
отримання повідомлення про настання
події, що містить ознаки страхового
випадку, розпочати її розслідування, у
тому числі здійснити запити щодо
отримання відомостей, необхідних для
своєчасного здійснення страхового
відшкодування. Протягом 10 робочих днів
з дня отримання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
страховик (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону - МТСБУ)
зобов'язаний направити свого
представника (працівника, аварійного
комісара або експерта) на місце
настання страхового випадку та/або до
місцезнаходження пошкодженого майна
для визначення причин настання
страхового випадку та розміру збитків.

Так, 07 грудня 2013 року пошкоджений
автомобіль «Citroen Jumpy» був наданий для
огляду представнику ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія», на
підставі якого 02.07.2014 року
спеціалістом-автотоварознавцем було
складено звіт №111/2014, відповідно до
якого матеріальний збиток, завданий
власникові автомобіля «Citroen Jumpy» в
результаті його пошкодження складає 13
027,24 грн., в тому числі ПДВ 864,54 грн.

03 лютого 2014 року позивачем на адресу
ПАТ «Українська охоронно-страхова
компанія» було направлено заяву про
виплату страхового відшкодування, до
якої було додано копії необхідних
документів. Вказаний лист було
отримано відповідачем 10.02.2014 року. (а.с.
28, 30)

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Позивач вказує, що строк для прийняття
рішення про виплату страхового
відшкодування минув 11.05.2014 року, але
страхове відшкодування до цього часу
він не отримав, дані обставини також
підтверджуються матеріалами справи.

У зв'язку з цим, позивач був змушений
звернутися до незалежної експертної
установи ХНДІСЕ ім. Бокаріуса задля
визначення розміру шкоди, завданої
внаслідок ДТП.

Згідно висновку експертного авто
товарознавчого дослідження №3114 від
22.04.2014 року, складеного старшим судовим
експертом ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса,
матеріальний збиток, завданий власнику
автомобіля «Citroen Jumpy», державний номер
НОМЕР_4 внаслідок ДТП, яка сталася 23.10.2013
року становить 14 072,91 грн., без
врахування ПДВ. Огляд автомобіля
проводився за участі ОСОБА_3 та
представника ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія». (а.с. 16-27)

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/3880035,
страхова сума за шкоду, заподіяну майну
становить 51 000 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

В своїх запереченнях представник ПАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» частково не визнав позовні
вимоги, посилаючись на звіт
спеціаліста автотоварознавця №111/2014
року від 02.07.2014 року.

Але, суд не приймає даний звіт до уваги,
оскільки матеріали справи містять
висновок експертного авто
товарознавчого дослідження №3114 від
22.04.2014 року, складеного старшим судовим
експертом ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса,
який на думку суду має пріоритет над
висновком спеціаліста, враховуючи
положення ст. 66, 189 ЦПК України.

Так, суд приходить до висновку, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2,
позивачу було завдано матеріальної
шкоди у зв'язку з пошкодженням його
автомобіля у розмірі 14 072,91грн .

Крім того, заперечуючи проти позову
представник ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія»
посилається на розмір франшизи, яка
встановлена договором страхування та
не відшкодовується страховиком.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів №АС/3880035 розмір
франшизи становить 1 000 грн.

Згідно ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від страхової
суми, в межах якого відшкодовується
збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що з відповідача ПАТ
«Українська охоронно-страхова
компанія» підлягає стягненню сума
матеріального збитку, визначена у
висновку експерта за вирахуванням суми
франшизи, тобто у розмірі 13 072,91 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України,
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

В судовому засіданні було встановлено,
що відповідачем ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» було
порушено умови договору страхування
щодо обов'язку виплати страхового
відшкодування, та затримка платежу
станом на день ухвалення рішення суду
складає 124 дні, тобто з 11.05.2014 року по
15.09.2014 року.

Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі
несплати страховиком страхувальникові
або іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею
є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до постанови Правління
Національного банку України від 14
квітня 2014 року № 212 «Про регулювання
грошово-кредитного ринку», з 15 квітня
2014 року облікову ставку встановлено в
розмірі 9,5%.

Позивач вказує, що розмір пені за день
прострочення становить 7,32 грн.
(14.072,91*9,5/100*2/365=7,32).

Так, сума пені становить 7,32 грн. * 124 дні =
907,68 грн., яка також підлягає стягненню
з відповідача ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія».

Як було встановлено у рішенні вище
франшиза у розмірі 1000 грн. не підлягає
стягненню зі страховика, отже, вказана
сума підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_2, оскільки останній є особою
відповідальною за матеріальну шкоду,
завдану позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Позивач, також, просив суд стягнути
моральну шкоду з ОСОБА_2 на свою користь
у розмірі 5 000 гривень.

В обґрунтування завдання моральної
шкоди позивач в тексті позову зазначає,
що в результаті ДТП істотно погіршився
стан його здоров'я, внаслідок
перенесеної стресової ситуації. В
результаті ДТП в нього з'явився
панічний страх перед автомобілями,
через що протягом шести місяців він не
міг сісти за кермо, та взагалі
перевчати в автомобілі в якості
пасажира.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини, крім
випадків, встановлених частиною другою
цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України,
моральна шкода полягає, зокрема, у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням майна.

Згідно п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» №4 від
31.01.1995 р. під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» №4 від 31.01.1995 р. відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини
останнього в її заподіянні.

Але, як пояснив в судовому засіданні
представник позивача, на момент ДТП за
кермом перебував саме ОСОБА_3, а
позивача в автомобілі взагалі не було.

Відтак, в судовому засіданні доводи
позивача не знайшли свого
обґрунтованого підтвердження,
оскільки не було доведено наявності
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача, та
взагалі завдання позивачу моральної
шкоди, а тому суд вважає, що у
задоволенні позовних вимог в даній
частині слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Позивач також просив суд стягнути з
відповідача ПАТ «Українська
охоронно-страхова компанія» витрати за
проведення експертизи, та солідарно з
відповідачів витрати зі сплати
судового збору.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України,
судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи. До витрат, пов'язаних
з розглядом судової справи, належать й
витрати пов'язані із залученням
спеціалістів та проведенням судових
експертиз.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем було сплачено 826,56 грн. за
проведення експертного
автотоварознавчого дослідження №3114
від 22.04.2014 року. (а.с. 15)

Також позивачем було сплачено судовий
збір. (а.с. 1)

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, та враховуючи те, що
обставини, на які посилається позивач
знайшли свого часткового
підтвердження під час судового
засідання, суд вважає, що позовна заява
підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 549, 979, 988, 989, 990, 992 ЦК
України, ст.ст. 8, 25, 27 Закону України
«Про страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2
про відшкодування шкоди, завданої в
наслідок ДТП - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 в якості відшкодування
матеріальної шкоди 13899,47 грн.
(тринадцять тисяч вісімсот дев'яносто
дев'ять гривень сорок сім копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» на користь
ОСОБА_1 пеню у сумі 907,68 грн. (дев'ятсот
сім гривень шістдесят вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
франшизу за страховим полісом у
розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

У задоволенні іншої частини позову
ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2, з
кожного окремо, на користь ОСОБА_1
судовий збір по 123,80 грн. (сто двадцять
три гривні вісімдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В.В. Труханович