У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В.,
Попович О.В.,

Мостової Г.І.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом прокурора
Рахівського району в інтересах держави
в особі Закарпатської обласної
державної адміністрації, Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області, Ясінянської
селищної ради Рахівського району
Закарпатської області до ОСОБА_3,
Рахівської районної державної
адміністрації, управління
Держземагенства в Рахівському районі,
Реєстраційної служби Рахівського
районного управління юстиції, третя
особа - державний нотаріус Рахівської
державної нотаріальної контори, про
визнання незаконним та скасування
розпорядження, визнання недійсним
договору купівлі-продажу, скасування
державних актів на право приватної
власності на земельні ділянки,
скасування їх державної реєстрації та
повернення земельних ділянок у
власність держави, за касаційною
скаргою заступника прокурора
Закарпатської області на рішення
апеляційного суду Закарпатської
області від 20 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Рахівського району в
інтересах держави в особі
Закарпатської обласної державної
адміністрації, Державної інспекції
сільського господарства в
Закарпатській області, Ясінянської
селищної ради Рахівського району
Закарпатської області звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, Рахівської
районної державної адміністрації
Закарпатської області (далі - Рахівська
РДА), управління Держземагенства в
Рахівському районі, Реєстраційної
служби Рахівського районного
управління юстиції, третя особа -
державний нотаріус Рахівської
державної нотаріальної контори, про
визнання незаконним та скасування
розпорядження, визнання недійсним
договору купівлі-продажу, скасування
державних актів на право приватної
власності на земельні ділянки,
скасування їх державної реєстрації та
повернення земельних ділянок у
власність держави, посилаючись на те,
що з 17 листопада 2010 року розпорядженням
голови Рахівської РДА № 660 дозволено
викуп у власність ОСОБА_3 земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення, загальною площею 0,42 га,
для іншого комерційного призначення
(здійснення підприємницької
діяльності у сфері туризму та
активного відпочинку), що розташована
на території Ясінянської селищної
ради, за межами населеного пункту, на
полонині «Драгобрат» Рахівського
району Закарпатської області.

Надалі розпорядженням голови
Рахівської РДА від 11 січня 2011
року № 7 внесено зміни до пункту 3
розпорядження від 17 листопада 2010
року, доручено першому заступнику
голови РДА Сабову В.Й. укласти від імені
РДА договір купівлі-продажу зазначеної
земельної ділянки.

На підставі вищенаведених
розпоряджень 14 січня 2011 року між
Рахівською РДА та ОСОБА_3 укладено
договір купівлі-продажу, згідно з яким
останній придбав земельну ділянку для
іншого комерційного призначення
(здійснення підприємницької
діяльності у сфері туризму та
активного відпочинку), яка складається
з трьох частин; № 1 площею 0,0744 га,
№ 2 площею 0,3007 га, № 3 площею 0,0449 га.

На підставі цього договору
купівлі-продажу ОСОБА_3 видано чотири
державні акти на право власності на
земельні ділянки, розташовані на
полонині «Драгобрат», за межами
населеного пункту смт Ясіня
Рахівського району Закарпатської
області, для будівництва та
обслуговування об'єктів рекреаційного
призначення.

Актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства
від 03 серпня 2012 року було встановлено,
що розпорядження голови Рахівської РДА
від 17 листопада 2010 року № 660 та від 11
січня 2011 року № 7 прийняті поза межами
його повноважень та з порушенням вимог
ст. ст. 17, 122, 127 ЗК України.

Вказуючи на те, що спірними
розпорядженнями порушуються інтереси
держави та територіальної громади,
уточнивши позовні вимоги, прокурор
остаточно просив скасувати
розпорядження голови Рахівської РДА
від 17 листопада 2010 року № 660 та
від 11 січня 201 1 року № 7; визнати
недійсним договір купівлі-продажу від
14 січня 2011 року; визнати недійсними
видані на підставі цих розпоряджень
чотири державні акти на право
власності на земельні ділянки,
скасувати державні реєстрації
земельних ділянок та повернути їх у
власність держави.

Рішенням Рахівського районного суду
Закарпатської області від 18
грудня 2013 року позов прокурора
Рахівського району в інтересах держави
в особі Закарпатської обласної
державної адміністрації, Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області, Ясінянської
селищної ради задоволено.

Визнано незаконним і скасовано
розпорядження голови Рахівської
райдержадміністрації від 17 листопада
2010 року № 660 «Про викуп земельної
ділянки у власність, за межами
населеного пункту» та від 11 січня 2011
року № 7 «Про внесення змін до
розпорядження голови Рахівської
райдержадміністрації від 17 листопада
2010 року № 660».

Визнано недійсним та скасовано договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
14 січня 2011 року, посвідчений державним
нотаріусом Рахівської державної
нотаріальної контори Рахівського
районного нотаріального округу,
зареєстрований у реєстрі за № 1-59.

Скасовано державні акти на право
власності на земельні ділянки,
розташовані на полонині «Драгобрат»,
за межами населеного пункту
смт Ясіня Рахівського району
Закарпатської області, видані ОСОБА_3
для будівництва та обслуговування
об'єктів рекреаційного призначення:
серії ЯЛ № 695266 від 20 жовтня 2011 року
площею 0,0744 га, кадастровий номер
:08:001:0384; серії ЯЛ № 695267 від 20
жовтня 2011 року площею 0,1000 га,
кадастровий номер :08:001:0385;
серії ЯЛ № 695268 від 20 жовтня 2011
року площею 0,2007 га, кадастровий номер
:08:001:0386; серії ЯЛ № 695269 від 20
жовтня 2011 року площею 0,0449 га,
кадастровий номер :08:001:0387.

Скасовано державні реєстрації
земельних ділянок загальною площею 0,42
га, які згідно з державними актами
серії ЯЛ № 695266 від 20 жовтня 2011
року площею 0,0744 га, серії ЯЛ № 695267 від 20
жовтня 2011 року площею 0,1000 га, серії ЯЛ №
695268 від 20 жовтня 2011 року площею 0,2007 га,
серії ЯЛ № 695269 від 20 жовтня 2011 року
площею 0,0449 га, належать ОСОБА_3,
мешканцю смт Ясіня Рахівського району
Закарпатської області.

Повернуто земельні ділянки загальною
площею 0,42 га, вартістю 469 056 грн, які
згідно з державними актами: серії ЯЛ №
695266 від 20 жовтня 2011 року
площею 0,0744 га, кадастровий номер
:08:001:0384; серії ЯЛ № 695267 від 20
жовтня 2011 року площею 0,1000 га,
кадастровий номер :08:001:0385; серії
ЯЛ № 695268 від 20 жовтня 2011 року площею 0,2007
га, кадастровий номер :08:001:0386;
серії ЯЛ № 695269 від 20 жовтня 2011 року
площею 0,0449 га, кадастровий номер
:08:001:0387, належать ОСОБА_3,
мешканцю смт Ясіня Рахівського району
Закарпатської області та розташовані
на території Ясінянської селищної
ради, полонина «Драгобрат», за межами
населеного пункту, Рахівського району,
у власність держави.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 20 травня
2014 року рішення Рахівського
районного суду Закарпатської області
від 18 грудня 2013 року скасовано
та ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову прокурора
Рахівського району в інтересах держави
в особі Закарпатської обласної
державної адміністрації, Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області, Ясінянської
селищної ради відмовлено.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Закарпатської області
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та залишити в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення
апеляційного суду не відповідає.

Установлено, що 03 лютого 2009 року
Рахівська РДА на підставі
розпорядження голови Рахівської РДА
від 17 грудня 2008 року № 595 передала в
оренду ОСОБА_3 земельну ділянку
загальною площею 4200 кв. м, для
комерційного призначення (здійснення
підприємницької діяльності у сфері
туризму та активного відпочинку), що
знаходиться в м. Рахів,
полонина «Драгобрат», Рахівського
району, строком на три роки. Договір
зареєстрований Закарпатською
регіональною філією ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України», про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 03 лютою 2009 року за
№ -002.

Розпорядженням голови Рахівської РДА
від 17 листопада 2010 року № 660
дозволено викуп у власність ОСОБА_3
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення,
загальною площею 0,42 га, для іншого
комерційного призначення (здійснення
підприємницької діяльності у сфері
туризму та активного відпочинку), що
розташована на території Ясінянської
селищної ради, за межами населеного
пункту, полонина «Драгобрат»
Рахівського району Закарпатської
області.

Розпорядженням голови Рахівської РДА
від 11 січня 2011 року № 7 внесено зміни до
пункту 3 розпорядження від 17 листопада
2010 року, доручено першому заступнику
голови РДА Сабову В.Й. укласти від імені
Рахівської РДА договір купівлі-продажу
зазначеної вище земельної ділянки.

14 січня 2011 року між Рахівською РДА та
громадянином ОСОБА_3 укладено
договір купівлі-продажу, згідно з яким
останній придбав земельну ділянку для
іншого комерційного призначення
(здійснення підприємницької
діяльності у сфері туризму та
активного відпочинку), яка складається
з трьох частин: № 1 площею 0,0744 га, № 2
площею 0,3007 га і № 3 площею 0,0449 га.

На підставі цього договору
купівлі-продажу ОСОБА_3 видано чотири
державні акти на право власності на
земельні ділянки, розташовані на
полонині «Драгобрат» за межами
населеного пункту смт. Ясіня
Рахівського району Закарпатської
області, з цільовим призначенням
вказаних ділянок ‒? для будівництва та
обслуговування об'єктів рекреаційного
призначення.

Статтею 14 Конституції України
встановлено, що право власності на
землю гарантується. Це право
набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону.

Згідно зі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Статтею 12 ЗК України визначено
повноваження сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст,
до яких належать, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад, підготовка висновків щодо
вилучення (викупу) та надання земельних
ділянок відповідно до цього Кодексу,
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок та
інші.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 13 ЗК України
встановлено, що до повноважень
Кабінету Міністрів України в галузі
земельних відносин належить
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Частиною 1 ст. 18 ЗК України визначено, що
до земель України належать усі землі в
межах її території, в тому числі
острови та землі, зайняті водними
об'єктами, які за основним цільовим
призначенням поділяються на категорії.

За змістом ст. 19 ЗК України землі
України за основним цільовим
призначенням поділяються категорії,
зокрема, й на землі рекреаційного
призначення.

За положенням ст. 50, 51 ЗК України до
земель рекреаційного призначення
належать землі, які використовуються
для організації відпочинку населення,
туризму та проведення спортивних
заходів. До земель рекреаційного
призначення належать земельні ділянки
зелених зон і зелених насаджень міст та
інших населених пунктів,
навчально-туристських та екологічних
стежок, маркованих трас, земельні
ділянки, зайняті територіями будинків
відпочинку, пансіонатів, об'єктів
фізичної культури і спорту,
туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів,
стаціонарних і наметових
туристично-оздоровчих таборів,
будинків рибалок і мисливців, дитячих
туристичних станцій, дитячих та
спортивних таборів, інших аналогічних
об'єктів, а також земельні ділянки,
надані для дачного будівництва і
спорудження інших об'єктів
стаціонарної рекреації.

Частиною 1 ст. 52 ЗК України визначено, що
землі рекреаційного призначення
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 122 ЗК України, в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, районні
державні адміністрації на їх території
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для:
сільськогосподарського використання;
будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо). Обласні
державні адміністрації на їхній
території передають земельні ділянки
із земель державної власності, крім
випадків, визначених частинами
третьою, четвертою і восьмою цієї
статті, у власність або у користування
у межах міст обласного значення та за
межами населених пунктів, а також
земельні ділянки, що не входять до
складу певного району, або у випадках,
коли районна державна адміністрація не
утворена, для всіх потреб.

Частиною 8 вищевказаної статті ЗК
України (в редакції, чинній на момент
передачі спірних ділянок у приватну
власність) визначено, що Кабінет
Міністрів України передає земельні
ділянки із земель державної власності
у власність або у користування у
випадках, визначених статтями 149, 150
цього Кодексу.

Згідно із ч. 9 ст. 149 ЗК України (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) Кабінет
Міністрів України вилучає земельні
ділянки державної власності, які
перебувають у постійному користуванні,
- ріллю, багаторічні насадження для
несільськогосподарських потреб, ліси
площею понад 1 гектар для
нелісогосподарських потреб, а також
земельні ділянки природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного
призначення, крім випадків, визначених
частинами п'ятою-восьмою цієї статті,
та у випадках, визначених статтею 150
цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 152 ЗК України визначено,
що власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог,
апеляційний суд вирішив спір за
позовом прокурора в інтересах держави
в особі Закарпатської обласної
державної адміністрації, Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області, Ясінянської
селищної ради, залишивши поза увагою
той факт, що повноваження щодо
розпорядження землями рекреаційного
призначення віднесено до компетенції
Кабінету Міністрів України, а позов
направлений на захист прав держави в
особі органів місцевого
самоврядування щодо вказаної
земельної ділянки, законних підстав
для володіння, користування і
розпорядження якою ні обласна державна
адміністрація, ні селищна рада, ні
державна інспекція сільського
господарства не мають, тобто вони не є
суб'єктами земельних відносин по
відношенню до земель рекреаційного
призначення і повноважень на звернення
до суду також не мають, дійшов
передчасного висновку про те, що
передача у власність спірної земельної
ділянки здійснена Рахівською районною
державною адміністрацією
Закарпатської області відповідно до
вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
що унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Закарпатської області задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 20 травня
2014 року скасувати, справу направити
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.О. Дьоміна

Судді:
М.В. Дем'яносов

Г.І.
Мостова

О.В.
Попович

О.В.
Ступак