Справа № 473/4114/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого судді -
Вуїва О.В., при секретарі - Заблоцькій
М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вознесенську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу в якому вказувала, що 25 травня 2002
року у Дорошівській сільській раді
Вознесенського району Миколаївської
області між нею та відповідачем було
зареєстровано шлюб, актовий запис № 5.

Мають спільного малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте сімейні відносини припинені з 2010
року. Сторони проживають окремо,
спільне господарство не ведуть.
Причиною розірвання шлюбу є різні
погляди на спільне життя, виховання
дитини, відсутність порозуміння в сім'ї
в зв'язку з чим виникали постійні
суперечки. В зв'язку з цим позивачка
просила розірвати шлюб між нею та
ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з`явилася, проте надала суду заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі. На
примирення не згодна. Після розірвання
шлюбу просила залишити їй шлюбне
прізвище.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з`явився, проте надіслав на адресу
суду телеграму про розгляд справи без
його участі та визнання позовних вимог.
На примирення не згоден.

Оскільки матеріали справи містять всі
необхідні відомості про права та
взаємовідносини сторін, а тому суд
вважав можливим провести розгляд
справи без особистої участі позивачки
та відповідача.

Дослідивши письмові докази, що є в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку про необхідність
застосування наслідків визнання
позову відповідачем, передбачених ст.
174 ЦПК України, оскільки визнання
позову не суперечить вимогам закону та
не порушує прав, свобод та інтересів
інших осіб.

Зокрема судом встановлено, що 25 травня
2002 року у Дорошівській сільській раді
Вознесенського району Миколаївської
області між сторонами було
зареєстровано шлюб, актовий запис № 5.

Мають спільного малолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте сімейні відносини між позивачкою
та відповідачем припинені.

Сторони жодним чином не виявили
бажання зберегти сім'ю.

Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову та інші обставини,
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше сумісне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
їхньої дитини, що мають істотне
значення.

За таких обставин, враховуючи
відносини між позивачкою та
відповідачем, відсутність у них
бажання досягти примирення, суд вважає,
що подальше сумісне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б їхнім
інтересам, що мають істотне значення, і
шлюб між сторонами, відповідно до вимог
ч. 3 ст.105, ст. 112 Сімейного кодексу
України має бути розірвано.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу -- задовольнити
повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
зареєстровано 25 травня 2002 року у
Дорошівській сільській раді
Вознесенського району Миколаївської
області, актовий запис № 5 - розірвати.

Після розірвання шлюбу сторонам
присвоюються прізвища: позивачці -
«ОСОБА_1», відповідачу - «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
О.В.Вуїв