АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6844/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Демидова С. О. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», (далі за
текстом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»),

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 16 червня 2014р. за
позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про визнання недійсним
договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013р. ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
про визнання недійсним договору
поруки, посилаючись на те, що йому стало
відомо про укладений від його імені
16.11.2006р. з відповідачем договору поруки
№ 014/02-40/1155, яким забезпечено виконання
кредитного договору укладеного між ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4,
однак вказаний договір поруки він не
підписував, волевиявлення на вчинення
такого договору не виявляв, а тому
просив суд визнати недійсним
зазначений договір поруки.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 16.06.2014р. позовні
вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» про визнання недійсним договору
задоволено. Визнано недійсним договір
поруки № 014/02-40/1155 від 16.11.2006р.
укладеного між ОСОБА_3 та ВАТ
«Райффайзен Банк Аваль».

В апеляційній скарзі ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» просить рішення суду
скасувати, та постановити по справі
нове рішення про відмову ОСОБА_3 у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалено з порушенням норм
процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.11.2006р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»
та ОСОБА_4 було укладено кредитний
договір і в забезпечення виконання
вказаного договору в той же день між
ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_3
було укладено договір поруки №
014/02-40/1155.

Відповідно до вимог ст. 547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

Згідно ч. 1 с. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203
цього Кодексу.

В тому ж випадку, коли сторона не
приймала участі в укладені угоди, що
підтверджується відсутністю її
підпису під договором, вона має право
вимагати визнання угоди недійсною, на
підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України, як
такої що не відповідає її внутрішній
волі.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України та
відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України п. 7 постанови
№ 9 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009р.
правочин може бути визнаний недійсним
лише на підставах, визначених законом,
та з застосуванням наслідків
недійсності, передбачених законом.
Підставами недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК
України, а саме: зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства;
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовленні ним; правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив, що ОСОБА_3 не
отримував пропозицій від відповідача
на укладання договору поруки, не досяг
ніякої згоди щодо умов договору поруки,
та не підписував спірного договору
поруки, що підтверджується висновком №
3257 судово-почеркознавчої експертизи
від 19.05.2014р. згідно якого підпис від
імені ОСОБА_3 в договорі поруки
виконано не ОСОБА_3, а іншою особою.

Встановивши вказані обставини, суд
першої інстанції правильно прийшов до
висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору поруки від 16.11.2006р., і колегія
суддів вважає, що рішення суду є
законним та обґрунтованим.

Доводи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в
апеляційній скарзі про те що рішення
суду ухвалено з порушенням норм
процесуального права безпідставні, та
зводяться до переоцінки доказів по
справі та непогодження з їх оцінкою,
тоді як розглядаючи справу, суд першої
інстанції оцінив докази по справі за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів в
порядку ст. 212 ЦПК України, а тому
переоцінці в апеляційному порядку вони
не підлягають.

Враховуючи, що рішення суду відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» підлягає
відхиленню, оскільки наведені в ній
мотиви не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 16 червня 2014р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді: