Справа № 313/1985/14-ц
Провадження № 2 /313/468/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

Головуючого судді: Калабухової О.А.

При секретарі: Бадюла В.А.

За участю:

Позивача: ОСОБА_1

Представника позивача: ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Веселівського районного суду, позовну заяву:

ОСОБА_1 до Веселівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок.

ВСТАНОВИВ

05.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом до Веселівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок, в якому вказує наступне:

10 січня 1997 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1. На момент відчуження вказаний житловий на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07 грудня 1996 року № 1-3391 належав відповідачу. Цього ж дня, позивачкою було передано власнику встановлену за домовленістю вартість, а саме 2 500 доларів США, останній у зв'язку із повною оплатою вартості передав ОСОБА_1 ключі від будинку та забезпечив повний доступ до нього. Договір купівлі-продажу було укладено у простій формі, а саме у вигляді розписки. Наступне оформлення у встановленій формі та реєстрація в органах БТІ не проводилося. Згідно зі ст. 153 ЦК УРСР, який діяв на час укладення, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Під час укладення Договору у зв'язку із недостатністю часу та відсутності у неї додаткових коштів сторонами не було дотримано встановлену чинним на той час законодавством форму, що робить нечинним договір купівлі-продажу укадений між сторонами. У зв'язку із вказаними недоліками Договору, провести переоформлення та реєстрацію права власності у встановленому чинним законодавством порядку не є можливим, що в свою чергу позбавляє можливості розпорядитися належним їй майном. Насьогоднішній день, захист права власності шляхом визнання вказаного договору дійсним, на її думку, не принесе бажаного результату (виникнення права власності пов'язується з моментом реєстрації договору яким проводиться відчуження, а не з моментом його нотаріального посвідчення, ст. 227 ЦК УРСР, власник майна помер), тому позивачка вважає за необхідне звернутися до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю. З березня 1998 року вона заселилася і була зареєстрована у житловому будинку АДРЕСА_1 та мешкає в ньому разом із своєю сім'єю по сьогоднішній день. Цей факт підтверджують укладений на її ім'я договір поставку до будинку електричної енергії. Оплата здійснюється регулярно, заборгованості не виникало. За весь час користування спірним будинком вона за власний кошт проводила його обслуговування, ремонт та догляд. Отже, враховуючи що вона добросовісно (сплатила встановлену відповідачем вартість) заволоділа будинком АДРЕСА_1 та використовує його понад десять років , то вона має право на визнання права власності за набувальною давністю. До складу домоволодіння входять: житловий будинок - літ. «А-1», літня кухня - літ. «Б», вбиральня - літ. «В», забор - літ. «№1», водогін - літ. «К». Вартість спірного майна відповідно Висновку суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 станом на 17.11.2014 року, становить 38 339 грн. 00 коп. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, помер ОСОБА_3. Даний факт підтверджується записом № 100 в книзі реєстрації смертей. На сьогоднішній день дана спадщина у встановленому порядку не прийнята та не визнана відумерлою, інформація про можливу наявність спадкоємців будь-якої черги відсутня. У зв'язку із цим відповідачем у даній справі має бути орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, а саме Веселівська селищна рада Запорізької області.

У судовому засіданні позивачка на позові наполягає та просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1. Судові витрати просить залишити за позивачем.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає, та пояснює, що позивачка придбала житловий будинок у ОСОБА_3, який на даний час помер, у 1997 році сторонами при укладені договору куплі-продажу на той час не були дотриманні норми чинного законодавства, проте відповідно до чинного законодавства України в ст. 344 ЦК України, що, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судові витрати просить залишити за позивачем.

Представник відповідача подав клопотання, в якому просить суд у зв'язку із неможливістю явки уповноваженого представника відповідача, керуючись ст. 27 ЦПК України, просить справу № 313/1985/14-ц розглянути без його участі.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона разом зі своєю сімєю у 2001 році придбали будинок, який знаходиться напроти будинку ОСОБА_1. Протягом усього часу та по сьогоднішній день вона та її родина не переїжджали та не змінювали місце проживання. Власниками цього будинку та догляд за ним веде тільки сім'я ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 В 1997 році їх сім'я позивачки купила цей будинок і в 1998 році переїхали в нього жити. Раніше в цьому будинку мешкав ОСОБА_3, який на даний час помер.

Вислухавши пояснення позивки, представника позивачки, заслухавши показання свідків та вивчивши матеріали, суд вважає даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

У розписці від 10.01.1997 році вказано, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 кошти у розмірі 2500 доларів США, за житловий будинок. До матеріалів справи також додана копія свідоцтва про право на спадщину по заповіту ОСОБА_3, технічний паспорт, акт прийому побудованого житлового будинку, актом про вівдів земельної ділянки, від 17.06.1959 року, рішенням № 9 Виконавчого комітету Веселівського селищної ради трудящих від 11.06.1959 року, доверенність ОСОБА_3 , відповідно до якої він уповноважує ОСОБА_1 продати житловий будинок АДРЕСА_1. Відповідно до висновка від 10.06.2014 року ОСОБА_4, житловий будинок оцінюється у 38339,000 грн. Відповідно до довідки виданної ОСОБА_1 Виконавчим комітетом Веселівської селищної ради по АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1, ОСОБА_7, та ОСОБА_7, які прописані з 1998 року та проживають за вказаною адресою по теперішній час. Також до матеріалів справи додана копія домової книги житлового будинку АДРЕСА_1. Відповідно до ст. 15 ЦК, ст. З ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Визнання права судом відповідно до ст. 16 ЦК України є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Частиною 8 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України передбачено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 01 січня 2004 р., тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 01 січня 2001 року. Судові витрати належить залишити за позивачем.

На підставі викладеного та ст. ст. 55, 124 Конституції України, у відповідності із ст. ст. 15, 16, 344 ЦК України, керуючись ст. ст. 208-218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Веселівської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з часу оголошення рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області О.А.Калабухова

25.12.2014