Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
Ухвала

04 серпня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,
суддів:Журавель В.І.,Іваненко Ю.Г.,
Парінової І.К.,Черненко В.А.,розглянувши
заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 травня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_6 до Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг» про
захист прав споживачів, визнання
кредитного договору, додаткового
договору до нього та договору
купівлі-продажу недійсними,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк»,
ТОВ «ОТП Факторинг» про захист прав
споживачів, визнання кредитного
договору, додаткового договору до
нього та договору купівлі-продажу
недійсними.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 27
січня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 25 квітня 2014 року, в позові
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 19 травня 2014 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження в справі за позовом ОСОБА_6
до ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП
Факторинг» про захист прав споживачів,
визнання кредитного договору,
додаткового договору до нього та
договору купівлі-продажу недійсними за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 27 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 25 квітня 2014 року.

У заяві ОСОБА_6 просить ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 травня 2014 року скасувати та
передати справу на новий розгляд до
суду касаційної інстанції, посилаючись
на неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження Верховного Суду України
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права
ОСОБА_6 посилається на постанову
Верховного Суду України від 12 вересня
2012 року та постанову Верховного Суду
України від 06 листопада 2013 року.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» зазначений перелік судових
рішень на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК і який є вичерпним.
Обов'язковою є умова, щоб цими
рішеннями, які набрали законної сили,
вирішено спір по суті, та в них судом
(судами) касаційної інстанції
неоднаково застосовано одні й ті самі
норми матеріального права.

Оскільки постанови Верховного Суду
України від 12 вересня 2012
року та від 06 листопада 2013 року
прийняті з підстав, передбачених
ст. ст. 355, 360-3, 360-5 ЦПК України, не є
рішеннями суду касаційної інстанції,
тому на них не може здійснюватися
посилання як на підтвердження
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК.

Крім того, як на підставу неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права ОСОБА_6
посилається на ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02 квітня 2014 року.

Разом з тим, як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ у п. 6 постанови від 30 вересня 2011
року «Про судову практику застосування
статей 353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних судових
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Таким чином, аналіз наведеного
судового рішення та судового
рішення у справі за позовом ОСОБА_6 до
ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП
Факторинг» про захист прав споживачів,
визнання кредитного договору,
додаткового договору до нього та
договору купівлі-продажу недійсними
вказує на те, що у вказаних справах
різними є встановлені судами фактичні
обставини, що не дає підстав для
висновку про наявність передбачених
ст. 355 ЦПК України підстав для перегляду
судових рішень у порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_6 до
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк», Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг» про
захист прав споживачів, визнання
кредитного договору, додаткового
договору до нього та договору
купівлі-продажу недійсними до
провадження Верховного Суду України
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: В.І. Журавель Ю.Г. Іваненко
І.К. Парінова В.А. Черненко