ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4660/14-ц
Провадження № 2/210/1864/14
У Х В А Л А

іменем України

"14" серпня 2014 р.

Суддя Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу Чайкіна О.В., розглянувши
позовну заяву ОСОБА_3 до генерального
директора ПАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг Поляков Артем Ігорович про
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с
т а н о в и в:

Позивач, в особі представника ОСОБА_5,
звернувся до суду з вищеназваним
позовом.

Ознайомившись із змістом позовної
заяви та додатками до неї, суд прийшов
до переконання, що позовна заява не
відповідає вимогам статті 119
Цивільного процесуального кодексу
України з урахуванням наступного.

В порушення вимог ст.ст.119, 120 ЦПК
України позивачем неналежним чином
викладено зміст позовних вимог,
неналежним чином викладено обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
зазначення доказів,що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

З врахуванням викладеного позивачем
неналежним чином вказано всіх належних
відповідачів у справі та не додано
належної кількості позову та додатків
до нього виходячи зі слідуючого:

Згідно ч.1 ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ч.б та 7 ст.13 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» -
факт нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання
розслідується в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до Закону України "Про
охорону праці". Підставою для оплати
потерпілому витрат на медичну
допомогу, проведення медичної,
професійної та соціальної
реабілітації, а також страхових виплат
є акт розслідування нещасного випадку
або акт розслідування професійного
захворювання (отруєння) за
встановленими формами.

На підставі ст. 22 Закону України "Про
охорону праці" роботодавець повинен
організовувати розслідування нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій відповідно до положення, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України за погодженням з
всеукраїнськими об'єднаннями
профспілок.

Згідно з п. 13 Порядку розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року № 1112, обстеження місця
нещасного випадку, одержання пояснень
потерпілого, свідків та причетних до
нещасного випадку осіб, з'ясування
обставин і причин нещасного випадку,
визначення, чи пов'язаний цей випадок з
виробництвом, установлення осіб, які
допустили порушення законодавства про
охорону праці та складання акту
розслідування нещасного випадку
віднесено до компетенції утвореної
роботодавцем комісії з розслідування
нещасного випадку.

Відповідно до п. 37 Порядку, контроль за
своєчасністю і об'єктивністю
розслідування нещасних випадків, їх
документальним оформленням та обліком,
виконанням заходів щодо усунення
причин нещасних випадків здійснюють
органи державного управління, органи
державного нагляду за охороною праці,
виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи відповідно до компетенції.

Громадський контроль здійснюють
профспілки через свої виборні органи і
представників, а також уповноважені
найманими працівниками особи з питань
охорони праці.

Зазначені у цьому пункті органи та
особи мають право вимагати у межах
своєї компетенції від роботодавця
проведення повторного (додаткового)
розслідування нещасного випадку,
затвердження чи перегляду
затвердженого акта форми Н-5, акта форми
Н-1 (або форми НПВ), визнання нещасного
випадку пов'язаним з виробництвом і
складення акта форми Н-1, якщо ними
виявлено порушення вимог цього Порядку
чи інших нормативно-правових актів з
охорони праці.

Також п.38 Порядку передбачено , що
посадова особа органу
Держнаглядохоронпраці має право у разі
відмови роботодавця скласти або
затвердити акт форми Н-5, акт форми Н-1
(або форми НПВ) чи незгоди потерпілого
або особи, яка представляє його
інтереси, із змістом акта форми Н-5, акта
форми Н-І (або форми НПВ), надходження
скарги або незгоди з висновками
розслідування про обставини та причини
нещасного випадку чи приховання
нещасного випадку видавати обов'язкові
для виконання роботодавцем або робочим
органом виконавчої дирекції Фонду - у
разі нещасного випадку з особою, яка
забезпечує себе роботою самостійно,
приписи за формою Н-9 згідно з додатком 8
щодо необхідності проведення
розслідування (повторного
розслідування) нещасного випадку,
затвердження чи перегляду
затвердженого акта форми Н-5, акта форми
Н-1 (або форми НПВ), визнання чи
невизнання нещасного випадку
пов'язаним з виробництвом і складення
акта форми Н-1 (або форми НПВ).

Таким чином, у разі відмови у
розслідуванні нещасного випадку та
складання актів форми Н-5 та форми Н-1
або незгоди потерпілого зі змістом
акта про нещасний випадок питання
вирішуються посадовою особою органу
державного нагляду за охороною праці,
чиє рішення може бути оскаржене у
судовому порядку (ч.ч. З, 4 ст. 22 Закону
України "Про охорону праці", пп. 37, 38
Порядку).

Як вбачається із позову, ОСОБА_3
визначив у якості відповідача Полякова
А.І. - генерального директора ПАТ "АМКР",
однак зі змісту позову вбачається, що
фактично позивач оскаржує дії
підприємства та його посадових осіб.
Тобто, позивач не врахував того, що п.п.
13,26,37 Порядку, розслідування та
складання відповідних актів нещасного
випадку за формами Н-5 а також Н-1 або
НПВ, належить до компетенції
спеціальної комісії, а не конкретного
директора, виклавши неналежним чином
свої позовні вимоги, обставини якими
він їх обґрунтовує, та не вказавши всіх
належних відповідачів у справі а також
третіх осіб, яких слід залучити до
розгляду справи по суті.

Звертаючись до суду з вказаним позовом
позивачем також не взято до уваги
зазначені положення вказаних
нормативно-правових актів, не
враховано, що підставою для оплати
потерпілому витрат на медичну
допомогу, проведення медичної,
професійної та соціальної
реабілітації, а також страхових виплат
є акт розслідування нещасного випадку
за встановленою формою, у
розслідуванні і складанні якого
безпосередньо бере участь
уповноважений орган відділення Фонду,
та не зазначив відповідачем у справі
відділення Фонду/зазначивши його
третьою особою/та інших належних
відповідачів, не зазначив обставин
звернення його до належного органу
Держнаглядохоронпраці з приводу
оскарження відмови адміністрації
підприємства в проведенні
розслідування нещасного випадку з ним
на виробництві,не долучив їх
результати до позову та не зазначив
прийняті встановлені законом рішення
належного органу Держнаглядохорони
праці з приводу його звернення щодо
відмови в розслідуванні нещасного
випадку на виробництві та складання
актів форми -5 та форми Н-1,з зазначенням
всіх необхідних обставин та всіх
належних відповідачів по оскарженню
рішення належного органу
Держнаглядохорони праці з інших,ніж
вказаних позивачем підстав,зокрема по
оскарженню рішення органу
Держнаглядохорони праці,та з значенням
відповідачем у справі належного органу
Держнаглядохорони праці,як юридичної
особи.

З вказаних причин позовна заява
підлягає залишенню без руху для
усунення вказаних в ухвалі недоліків
протягом п"яти днів з моменту отримання
позивачем копії ухвали про залишення
позову без руху.

Згідно ст.121 ЦПК України
суддя,встановивши,що позовну заяву
подано без додержання вимог,викладених
у статтях 119 і 120 ЦПК
України,постановляє ухвалу,в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху,про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п»яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає
вимоги,визначені статтями 119 і 120 ЦПК
України,позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду. Інакше заява вважається
неподаною і повертається позивачеві.

Про повернення позовної заяви судді
постановлює ухвалу.

На підставі викладеного ,керуючись
ст.121 ЦПК України суддя,

у
х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 до генерального
директора ПАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг" Полякова Артема Ігоровича про
зобов'язання вчинити певні дії
-залишити без руху, надавши позивачу
термін для усунення недоліків протягом
п"яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя:
О. В. Чайкіна