УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Гримич М.К., Висоцької
В.С.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення
боргу за договором позики, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 14 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, вимоги якого уточнив в
ході розгляду справи, просив визнати
поважними причини пропуску строку
позовної давності на звернення з
позовом до суду; поновити йому строк на
звернення з позовом до суду; стягнути з
ОСОБА_5 на його користь основний борг за
договором позики в сумі еквівалентній
40 952 долари США за курсом обміну НБУ на
день ухвалення судом рішення у справі,
неустойку в сумі 500 000 грн., у
відшкодування моральної шкоди 2670 грн. 67
коп. та судові витрати в розмірі 3219 грн.
Мотивував тим, що 01 вересня 2008
року відповідач позичила у ОСОБА_4 27 500
доларів США, уклавши з ним нотаріально
посвідчений договір позики, в якому
були передбачені строки повернення
позики частинами до 01 лютого
2009 року. Оскільки, грошові зобов'язання
ОСОБА_5 не виконала, внаслідок чого
утворилася заборгованість, звернувся з
вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова
від 21 березня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 14 травня
2014 року рішення районного суду
скасовано. Позовні вимоги задоволено
частково. Визнано поважними причини
пропуску строку позовної давності
ОСОБА_4 на звернення з позовом в суд до
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
договором позики та поновлено йому
строк на звернення з позовом до суду.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
заборгованість за договором позики від
01 вересня 2008 року в розмірі
297 634 грн. 80 коп., що за
курсом НБУ станом на 14 травня 2014 року
становить 25 570 доларів США, проценти за
користування позикою на рівні
облікової ставки НБУ в розмірі 142 904
грн. 28 коп., що за курсом НБУ станом на 14
травня 2014 року становить 12 277 доларів
США, три проценти річних від
простроченої суми боргу в розмірі
45 372 грн. 72 коп., що за
курсом НБУ станом на 14 травня 2014 року
становить 3 898 доларів США, неустойку в
розмірі 50 000 грн., а всього 535 911 грн. 80
коп. Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з даним
рішенням суду апеляційної інстанції
подала касаційну скаргу, в якій,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та порушення норм процесуального права
просить його скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної
справи, перевіривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанції ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку
законності та обґрунтованості рішення
місцевого суду. Належним чином
перевірив встановлені судом фактичні
обставини справи з урахуванням
зібраних доказів та дійшов правильного
висновку про наявність правових
підстав для часткового задоволення
позову, у зв'язку із чим, обґрунтовано
скасував рішення суду першої
інстанції, яким у позові відмовлено, та
вирішив спір по суті.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для встановлення
неправильного застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, не спростовують
висновків суду, обґрунтовано
викладених в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення.

Апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що ОСОБА_4 з поважних причин
пропустив строк позовної давності на
звернення з позовом до суду та його
порушене право підлягає захисту.
Оскільки, внаслідок невиконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань, утворилася
заборгованість, наявні підстави для
часткового задоволення позову.

При вирішенні даної справи
апеляційним судом правильно
визначений характер правовідносин між
сторонами, вірно застосовано закон, що
їх регулює, повно і всебічно досліджено
матеріали справи та надано належну
правову оцінку доводам сторін і
зібраним у справі доказам.

Щодо посилань ОСОБА_5 про покладення
на неї подвійної відповідальності,
зокрема стягнення заборгованості за
договором позики та звернення
стягнення на належну їй квартиру на
підставі виконавчого напису нотаріуса,
право власності на яку зареєстрував
ОСОБА_4 слід зазначити наступне.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від
25 листопада 2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 21 березня 2012 року, визнано
таким, що не підлягає виконанню
виконавчий напис приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, вчинений 18 серпня 2009
року на договорі позики від 1 вересня 2009
року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5;
визнано недійсним договір про
задоволення вимог іпотекодержателя
від 1 вересня 2008 року;
скасовано державну реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я
ОСОБА_4

Вказане судове рішення, яке набрало
законної сили ОСОБА_5 не реалізувала,
право власності на належну їй квартиру
не переоформила.

На підставі вироку суду у ОСОБА_4
конфісковано усе належне йому майно,
серед якого в дохід держави була
вилучена квартира ОСОБА_5, отримана ним
у власність на виконання умов договору
позики.

З урахуванням наведеного, з метою
захисту своїх прав на належну їй
квартиру та подальше виконання рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 25 листопада 2011 року, ОСОБА_5
не позбавлена можливості звернутися до
суду з відповідним позовом про
виключення квартири з акту опису й
арешту майна, конфіскованого у ОСОБА_4

В даному випадку, обставини щодо
звернення стягнення на належну ОСОБА_5
квартиру на підставі виконавчого
напису нотаріуса, визнання цього
напису таким, що не підлягає виконанню,
скасування державної реєстрації права
власності на квартиру на ім`я
ОСОБА_4, її конфіскації у останнього, не
впливають на правильність висновків
апеляційного суду щодо наявності
правових підстав для стягнення
заборгованості, яка виникла за
договором позики, укладеним між
сторонами.

За таких обставин, правові підстави
для скасування оскаржуваного рішення
відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Харківської області від 14 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Умнова О.В. Гримич М.К. Висоцька
В.С.