Справа № 478/1497/13-ц пров. № 2/478/232/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

16.04.2014 року
Казанківський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючої судді

Сябренко І.П.

при секретарі

Поліщук С.П.

з участю: представника позивача

ОСОБА_1

третіх осіб:
ОСОБА_2, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду смт.
Казанка цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до відділу державної
виконавчої служби Казанківського
районного управління юстиції, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 про визнання права власності на
майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_4,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_2 про
визнання права власності на майно та
скасування постанови про арешт майна, в
якій зазначила, що 21.04.2007 року із
спільного бюджету разом зі своїм сином
та невісткою придбали житловий будинок
АДРЕСА_1, 27.06.2013 року заступник
начальника відділу державної
виконавчої служби Казанківського
районного управління юстиції виніс
постанову про накладення арешту на
зазначений будинок. Посилаючись на те,
що державним виконавцем винесено
постанову про накладення арешту на
житловий будинок, який є спільною
сумісною власністю, просила визнати за
нею, її сином ОСОБА_2, її невісткою
ОСОБА_4 право власності за кожним по 1/3
частині житлового будинку АДРЕСА_1,
вартістю по 6446 грн. та скасувати
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 27.06.2013 року.

Ухвалою Казанківського районного
суду Миколаївської області від 09
вересня 2013 року позовну заяву ОСОБА_3 в
частині позовних вимог до відділу
державної виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції, про визнання права власності
на майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_2, повернуто
заявнику. Відмовлено ОСОБА_3 у
відкритті провадження в частині
позовних вимог до відділу державної
виконавчої служби Казанківського
районного управління юстиції про
скасування постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 27.06.2013 року. Позовну
заяву в частині позовних вимог ОСОБА_3
до відділу державної виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_2 та ОСОБА_2, про визнання права
власності на 1/3 частину майна, залишено
без руху.

Ухвалою Казанківського районного
суду Миколаївської області від 25
вересня 2013 року позовну заяву ОСОБА_3 в
частині позовних вимог до відділу
державної виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_2 та ОСОБА_2, про визнання права
власності на 1/3 частину майна,
повернуто позивачці.

Ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 04 березня 2014
року, ухвалу Казанківського районного
суду від 09 вересня 2013 року щодо
повернення позову ОСОБА_3 в частині
вимог до відділу державної виконавчої
служби Казанківського районного
управління юстиції про визнання права
власності на житловий будинок за
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та відмови у відкритті
провадження в частині вимог ОСОБА_3 до
відділу державної виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції про скасування постанови про
накладення арешту на майно боржника та
оголошення заборони на його відчуження
- скасовано, а позовну заяву в цій
частині повернуто в той же суд для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі. Ухвалу
Казанківського районного суду від 09
вересня 2013 року в частині залишення
позову без руху та ухвалу від 25 вересня
2013 року про повернення позову, як
неподаного, - залишено без змін.

Ухвалою Казанківського районного
суду від 28.03.2014 року відмовлено ОСОБА_3 у
відкритті провадження в частині
позовних вимог до відділу державної
виконавчої служби Казанківського
районного управління юстиції, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 та
ОСОБА_2, про скасування постанови про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 27.06.2013
року. Відкрито провадження у справі
в частині позовних вимог ОСОБА_3 до
відділу державної виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_2 та ОСОБА_2, про визнання права
власності на майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені
вимоги, просив їх задовольнити, від
збільшення позовних вимог (про
визнання права власності за позивачем)
відмовився.

Відповідач відділ державної
виконавчої служби Казанківського
районного управління юстиції в судове
засідання не з'явився без поважних
причин і не забезпечив явку свого
представника.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_2 в
судовому засіданні не заперечували
проти задоволення позову ОСОБА_3

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази та
матеріали цивільної справи №478/1432/13-ц,
суд приходе такого висновку.

Матеріалами справи встановлено, що
ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, який
зареєстровано 14 січня 1970 року.

Відповідно до договору
купівлі-продажу жилого будинку,
укладеного 21.04.2007 року між ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, власником житлового будинку
АДРЕСА_1 являється ОСОБА_2.

З акту депутата Казанківської
селищної ради від 13.09.2013 року
вбачається, що з 21.04.2007 року у житловому
будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 проживає мати останньої ОСОБА_3.

Відповідно до постанови заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Казанківського
районного управління юстиції Бєшльова
А.С. від 27.06.2013 року накладено арешт на
все майно боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживаючого по АДРЕСА_1 та заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке йому належить.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію обтяження від 27.06.2013 року на
підставі постанови про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження встановлено обтяження
на все нерухоме майно належне ОСОБА_2.

Відповідно до ст.355 ЦК України майно,
що є у власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності.

Згідно з ст. ст.60, 63, 70, 73 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу).

Дружина та чоловік мають рівні права на
володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними.

У разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

За зобов'язаннями одного з подружжя
стягнення може бути накладено лише на
його особисте майно і на частку у праві
спільної сумісної власності подружжя,
яка виділена йому в натурі.

В силу ч.1 ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Статтею 383 ЦПК України передбачено,
що сторони виконавчого провадження
мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Звільнення майна з-під арешту є
встановленим законом способом захисту
права особи, яка не є боржником у
виконавчому провадженні, на майно
якого державним виконавцем був
накладений арешт.

Така позиція суду відповідає
роз'ясненням, які містяться в пункті 16
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» - вимоги
осіб щодо належності їм, а не боржнику
майна, на яке накладено арешт,
вирішуються шляхом пред'явлення ними
відповідно до правил підвідомчості
позову до боржника та особи, в
інтересах якої накладено арешт, про
визнання права власності на майно і
звільнення його з-під арешту.

Згідно з ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Одним
із способів захисту є визнання права.

Звернення особи до суду про визнання
права слід розуміти, як прагнення до
відновлення та захисту свого права,
внаслідок його порушення або
невизнання з боку відповідача.

З викладеного випливає, що спори щодо
визначення частки у спільному майні
можуть виникнути лише між
співвласниками.

Позови осіб щодо належності їм, а не
боржнику майна, на яке накладено арешт,
та зняття арешту з майна пред'являються
ними до боржника та особи, в інтересах
якої накладено арешт.

Казанківський ВДВС не є співвласником
спірного житлового будинку та особою, в
інтересах якої накладено арешт.

А тому, він є неналежним відповідачем
по зазначеній справі.

При розгляді справи по суті,
представником позивача ОСОБА_1 не було
заявлено клопотання щодо заміни
первісного відповідача належним
відповідачем, або залучення до участі у
справі іншої особи як співвідповідача.

Крім цього, ОСОБА_3 у своєму позові до
відділу ДВС Казанківського РУЮ
фактично заявлено вимоги в інтересах
співвласників спірного будинку ОСОБА_2
та ОСОБА_2, так як саме за останніми
просить визнати право власності на
спірний будинок, тоді як ОСОБА_2 та
ОСОБА_2 не уповноважували ОСОБА_3
звертатися до суду від їх імені з даним
позовом.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_3 про визнання права власності на
майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є
необґрунтованими і задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
до відділу державної виконавчої служби
Казанківського районного управління
юстиції, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору:
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про визнання права
власності на майно за ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
- відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Казанківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
відповідач, який не був присутнім у
судовому засіданні може подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя