Провадження № 2/161/132/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 жовтня 2014 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Олексюка А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю " Старз і Компані", ОСОБА_5 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в ефірі програми «Говорить Україна» на Телеканал «Україна» ОСОБА_3 поширила відносно неї недостовірну інформацію, яка принижує її честь та гідність. Зокрема, ОСОБА_3 було сказано, що позивач тримала свою дочку ОСОБА_6 в «подчинєнії», купила квартиру і сказала, що вона буде синові, але йому іі не дала, 10 років вона судилася з братом за квартири, що споювала 10 років сина ОСОБА_7 та сказала, «яка нормальна мати розведе свою дитину з дружиною».

Крім того, ОСОБА_4 в ефірі даної програми повідомила, що позивач «чуть не вбила її дитину», що у власності позивача на момент передачі перебувало 3 квартири, два гаражі та дві дачі, що вона безпідставно звертається в прокуратуру та ОВС з заявами про те, що її дочка та мама ОСОБА_4 її побила. При цьому ОСОБА_4 висловлювалась в принизливій формі, на що присутні в студії учасники зробили їй зауваження, однак вона протягом всієї передачі в принизливій формі висловлювалась про позивача, вживаючи «вона», а не моя бабуся чи ОСОБА_1.

Позивач вважає, що поширені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відомості є недостовірними, принижують її честь, гідність та підлягають спростуванню, а втручання цих громадян в її особисте та сімейне життя є протиправним.

Разом з тим, позивач вказує, що недостовірна інформація відповідачами була поширена серед значного кола осіб.

ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в її користь суму в розмірі 50000,00 грн. по 25000,00 грн. з кожної за завдану моральну шкоду.

Крім того, позивач просить суд зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в програмі «Говорить Україна» спростувати вищезазначену недостовірну інформацію, поширену в ток-шоу ІНФОРМАЦІЯ_1 о ІНФОРМАЦІЯ_2 на каналі «Україна».

Ухвалою суду від 08.08.2014 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «Старз і Компані» та ОСОБА_5

В ході судового розгляду позивач збільшила та уточнила позовні вимоги. Просила суд стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Старз і Компані» моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн., авторську винагороду за її участь у створенні телепрограми в розмірі 10000,00 грн., стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 в її користь суму в розмірі 75000,00 грн. по 25000,00 грн. з кожної за завдану моральну шкоду. Крім того, позивач просить суд зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в програмі «Говорить Україна» спростувати вищезазначену недостовірну інформацію, поширену в ток-шоу ІНФОРМАЦІЯ_1 о ІНФОРМАЦІЯ_2 на каналі «Україна».

Відповідачі не з'явились в судове засідання з невідомих суду причин хоча, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Зі згоди позивача, представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали уточнені та збільшені вимоги. Просили суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи інформація, яку просить спростувати ОСОБА_1 була поширена відповідачами ІНФОРМАЦІЯ_1 о ІНФОРМАЦІЯ_2 в ефірі програми «Говорить Україна» на каналі «Україна» (а.с. 12).

Відповідно до п. 3 ст. 277 Цивільного кодексу України вважається, що негативна інформація, поширена про особу, є недостовірною.

Ст. 30 Закону України «Про інформацію» передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

На думку суду, вищезазначені відомості, які поширені в ефірі програми «Говорить Україна» на каналі «Україна» викладені не у формі фактів, а у формі оціночних суджень. Тому, не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Оскільки, за своєю формою, суттю та змістом представляють критичне оціночне та суб"єктивне судження щодо фактичної ситуації, яка склалася у зв'язу з участю ОСОБА_1 у ток-шоу «Говорить Україна» тощо.

Ст. 34 Конституції України проголошено право кожного на свободу думки і слова, на вільне виявлення своїх поглядів і переконань. Тому, критична оцінка певних фактів та недоліків, які мали місце, не може визнаватись недостовірною інформацією і не може бути спростована в порядку, передбаченому ст. 277 ЦК України.

Суд вважає, що поширені відомості, на які посилається в позовній заяві ОСОБА_1 за своїм змістом не є образливими та допустимі в ефірі програми.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів щодо поширення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відомостей про позивача, які не відповідають дійсності та принижують її честь, гідність, остання суду не надала.

Отже, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо спростування недостовірної інформації, поширеної ІНФОРМАЦІЯ_1 о ІНФОРМАЦІЯ_2 в ефірі програми «Говорить Україна» на каналі «Україна» не підлягає до задоволення, оскільки, критична оцінка певних фактів, які мали місце, не може визнаватись недостовірною інформацією і не може бути спростована в порядку, передбаченому ст. 277 ЦК України.

Ст. 280 ЦК України передбачено, що якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Враховуючи, що позивачем не доведено порушення відповідачами її особистих немайнових прав внаслідок поширення про неї недостовірної інформації та ту обставину, що у задоволенні вимоги щодо спростування недостовірної інформації відмовлено, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога ОСОБА_1 щодо стягнення з ТзОВ «Старз і Компані» в її користь авторської винагороди за участь в створенні телепрограми в розмірі 10000,00 грн., з наступних підстав.

30.04.2013 року між ТзОВ «Старз і Компані» та ОСОБА_1 було укладено договір про участь в телевізійній програмі під назвою «Говорить Україна» (а.с.132-138).

Згідно п. 1.1 даного договору учасник зобов'язується взяти участь у програмі в якості героя історії по темі програми і передати продюсеру передбачені договором права та дозволи на оплатній чи безоплатній основі. Вартість наданих послуг визначається в кожному випадку окремо відповідно до п. 3 цього договору (а.с. 132).

П. 3 вищевказаного договору передбачено, що винагорода включає в себе плату за надання послуг за договором та винагороду учасника за передачу продюсеру всіх прав на об'єкти права інтелектуальної власності та дозволів, передбачених договором (а.с. )

З п. 4.4 договору вбачається, що майнові права автора учасник передає (відчужує) продюсеру.

Відповідно до п. 4.8 вищевказаного договору винагорода за передані (відчужені) учасником продюсеру за цим договором виключні майнові права інтелектуальної власності на об'єкти в повному обсязі включено в суму винагороди учасника, передбачену цим договором.

З договору від 30.04.2013 року між ТзОВ «Старз і Компані» та ОСОБА_1 було укладено договір про участь в телевізійній програмі під назвою «Говорить Україна» вбачається, що між сторонами не визначався розмір винагороди, а тому суд вважає, що участь ОСОБА_1 у створенні телепрограми відбулась на безоплатній основі.

На підстав наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись,ст.ст.10, 15, 30, 60, 210, 215, 224-226 ЦПК України;ст.ст. 23, 277, 280 ЦК України,ст. 30 Законом України "Про інформацію", суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю " Старз і Компані", ОСОБА_5 про захист честі та гідності, відшкодування моральної шкоди - в і д м о в и т и.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк