Справа № 467/1436/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2014 року Арбузинський районний
суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Кірімової О.М.

за участю секретаря
Андросової А.В., Сіваченко
Ю.І.

скаржника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Арбузинка
скаргу ОСОБА_1 на постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачу від 04.06.2014 року, визнання дій
посадових осіб відділу примусового
виконання рішень управління Державної
винової служби Головного управління
юстиції в Миколаївській області
неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в
якій просить скасувати постанову
головного державного виконавця
Квашенко С.С. від 04.06.2014 року про
повернення виконавчого документу
стягувачу, зобов»язати його прийняти
документи виконавчого провадження та
зобов»язати відновити виконавче
провадження; визнати дії головного
державного виконавця Квашенко С.С..
протиправними щодо винесення
постанови від 04.06.2014 року про
повернення виконавчого документу
стягувачу; визнати протиправною
бездіяльність головного державного
виконавця Квашенко С.С. в зв'язку з
невиконанням вимог ч.2 ст. 30 Закону
України «Про виконавче провадження» та
ст.. 4. Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень»; визнати дії начальника
відділу примусового виконання рішень
Довгань Г.Г. щодо затвердження
постанови від 04.06.2014 року про
повернення виконавчого документу
стягувачу протиправними; визнати дії
начальника відділу примусового
виконання рішень Довгань Г.Г
протиправними щодо невиконання вимог
ст.. 4. Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
та зобов'язати його направити
документи виконавчого провадження, а
саме виконавчий лист № 2-567/ 2005 від 04.05.2006
року, виданий Арбузинським районним
судом та інші відомості, необхідні для
перерахування коштів, до Державної
казначейської служби України; визнати
протиправною бездіяльність начальника
відділу примусового виконання рішень
Довгань Г.Г щодо несвоєчасного
направлення постанови від 04.06.2014 року
про повернення виконавчого документу
стягувану, що порушенням норм ч.4 ст. 47,
ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче
провадження» та щодо невиконання
судового рішення, а саме неналежний
контроль за діями підлеглих протягом
строків, передбачених ч.2 ст. 30 Закону
України «Про виконавче провадження»

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що
рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 7 квітня 2006
року з Державної виконавчої служби в
Арбузинському районі Миколаївської
області стягнуто на користь ОСОБА_1 120690
грн. 01 коп. матеріальних збитків та 12000,00
грн. моральної (немайнової) шкоди.
Зобов'язано управління Державного
казначейства України в Миколаївській
області списати 120690 грн. 01 коп.
матеріальних збитків та 12000,00 грн.
моральної (немайнової) шкоди з єдиного
казначейського рахунку Державного
бюджету України.

Виконавчий лист з примусового
виконання рішення суду перебуває на
виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області із 7 серпня 2009 року.

На підставі постанови підрозділу
примусового виконання рішень відділу
ДВС Головного управління юстиції в
Миколаївській області від 21 серпня 2009
року відкрито виконавче провадження.

Однак станом на 20 червня 2014 року
рішення суду не виконано, виконавче
провадження безпідставно зупинено, а
державні виконавці надумано
звертаються до судових органів із
заявами з різних підстав з метою
невиконання рішення суду.

Крім цього, постановою головного
державного виконавця Квашенко С.С. від
04 червня 2014 року, про яку він дізнався 20
червня 2014 року, повернуто виконавчий
документ стягувану з посиланням на те,
що виконавчі документи про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, пред»являються на примусове
виконання до Державної казначейської
служби України в порядку встановленому
ЗУ «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» та Порядком
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників затвердженого постановою
КМУ від 03.08.2011 року за № 845. Тобто
стягував самостійно повинен
звернутися із заявою про виконання
рішення суду до Державної
казначейської служби України, а не до
відділу примусового виконання рішень
відділу ДВС Головного управління
юстиції в Миколаївській області.

Вважає, що начальником відділу
примусового виконання рішень
управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області Довгань Г.Г.,
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції в Миколаївській області
Квашенко С.С. у порушення ст. 4 Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень» навмисно та
свідомо не направлено виконавчий лист
та необхідні документи до Державної
казначейської служби України. При
цьому постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві від
04 червня 2014 року вважає такою, що
винесена посадовими особами відділу
примусового виконання рішень
управління Державної винової служби
Головного управління юстиції в
Миколаївській області неправомірно.

Ухвалою суду від 15 вересня 2014 року
вимоги скарги в частині визнання
протиправною бездіяльність начальника
відділу примусового виконання рішень
Довгань Г.Г щодо несвоєчасного
направлення постанови від 04.06.2014 року
про повернення виконавчого документу
стягувану, що порушенням норм ч.4 ст. 47,
ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче
провадження» та щодо невиконання
судового рішення, а саме неналежний
контроль за діями підлеглих протягом
строків, передбачених ч. 2 ст. 30 Закону
України «Про виконавче провадження»
залишено без розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
вимоги, заявлені у скарзі та просив суд
їх задовольнити, оскільки такі є
обґрунтованими та законними.

Представник відділу примусового
виконання рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області в судове засідання не з'явився,
надав суду письмове заперечення проти
задоволення скарги ОСОБА_1 та просив
суд слухати справу в його відсутність.

Представник відділу Державної
виконавчої служби Арбузинського
районного управління юстиції в судове
засідання не з»явився, надав суду заяву
про розгляд справи в його відсутність,
та заперечував проти задоволення
скарги.

Суд, вислухавши ОСОБА_1, вивчивши
матеріали справи та перевіривши надані
докази, суд приходить до наступного.

Так, рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 7 квітня 2006
року з Державної виконавчої служби в
Арбузинському районі Миколаївської
області стягнуто на користь ОСОБА_1 120690
грн. 01 коп. матеріальних збитків та 12000,00
грн. моральної (немайнової) шкоди.
Зобов'язано управління Державного
казначейства України в Миколаївській
області списати 120690 грн. 01 коп.
матеріальних збитків та 12000,00 грн.
моральної (немайнової) шкоди з єдиного
казначейського рахунку Державного
бюджету України. (а.с. 32-33)

Постановою від 16.05.2006 року відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа № 2-567 від 04 травня 2006
року (а.с. 35)

Постановою від 31.05.2008 року виконавчий
документ повернуто стягувачеві в
зв'язку з відсутністю майна, на яке
можливо звернути стягнення (а.с. 36).

Як видно із копій заяв (а.с. 8,30,31) ОСОБА_1
неодноразово звертався до посадових
осіб відділу примусового виконання
рішень управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області щодо виконання рішення суду
від 7 квітня 2006 року.

Тривалий час підрозділ примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області звертався до судових органів
щодо встановлення порядку та способу
виконання рішення суду від 7 квітня 2006
року, про роз»яснення цього ж рішення
суду, заміну сторони виконавчого
провадження та інше (а.с. 37-42,46).

Так, ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 19 січня 2011
року роз'яснено, що рішення суду від 7
квітня 2006 року підлягає виконанню
шляхом примусового списання Головним
управлінням Державного казначейства
України у Миколаївській області з
субрахунку Єдиного казначейського
рахунку державного бюджету України,
призначеного для відшкодування шкоди,
заподіяної незаконними діями органів
Державної виконавчої служби України,
120690 грн. 01 коп. матеріальних збитків та
12000,00 грн. моральної (немайнової) шкоди
на користь ОСОБА_1 (а.с. 41)

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 4 травня 2011
року задоволено заяву підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області та замінено сторону
виконавчого провадження управління
Державного казначейства України в
Миколаївській області на Головне
управління Державного казначейства
України в Миколаївській області (а.с. 42).

Ухвалою апеляційного суду
Миколаївської області від 22 квітня 2014
року заяву відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області задоволено та замінено сторону
виконавчого провадження з Головного
управління Державного казначейства
України у Миколаївській області на
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Миколаївській області (а.с. 53).

Постановою головного державного
виконавця Квашенко С.С. від 4 червня 2014
року повернуто виконавчий документ
стягувачеві на підставі п.9 ч. 1 ст. 47,50
Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с. 9).

Згідно наказу від 19 вересня 2011 року
Квашенко С.С. з 21 вересня 2011 року
призначений на посаду головного
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Миколаївській області (а.с. 54)

Згідно наказу від 22 серпня 2011 року
Довгань Г.Г. призначений на посаду
начальника відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Миколаївській
області (а.с. 55)

Так, згідно статті 385 ЦПК скаргу на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби може бути подано до суду у
десятиденний строк, а при оскарженні
постанови про відкладення провадження
виконавчих дій - у триденний строк, які
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 про оскаржувану постанову від 04
червня 2014 (а.с. 9) стало відомо 20 червня
2014 року. Зазначене учасниками процесу
не оскаржувалось, тому суд вважає, що
скаржником строк звернення до суду із
даною скаргою не пропущено.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження», у редакції,
чинній на час відкриття виконавчого
провадження, примусове виконання
рішень в Україні покладається на
Державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до ч.2 ст. 3, ст.. 6, ч.1 ст. 11
цього ж Закону, рішення про стягнення
коштів з державних органів, державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний
вжити передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.. 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» виконавчі документи за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені
ч.1 ст. 2 цього ж Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом.

Якщо рішення суду про стягнення коштів
або виконавчі документи за цими
рішеннями, боржниками за якими є
визначені ч.1 ст. 2 цього Закону суб'єкти,
не було подано в установлений цим
пунктом строк, це не є підставою для
відмови у виконанні даного судового
рішення.

Із матеріалів справи видно, що на час
відкриття виконавчого провадження
діяв Порядок виконання рішень про
стягнення коштів з рахунків, на яких
обліковуються кошти державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 09 липня
2008 року за № 609, який передбачав порядок
виконання рішень про стягнення коштів
з державного бюджету за участю
державного виконавця.

Також, згідно п. 7 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ», затверджений Постановою
Кабінету міністрів України № 845 від
03.08.2011 року, у разі наявності підстав
для повернення виконавчого документа
стягувачу керівник органу державної
виконавчої служби подає відповідно до
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень"
казначейству протягом 10 днів з дня
складення державним виконавцем
відповідного акта оригінал
виконавчого документа разом із
супровідним листом та завірені
належним чином державним виконавцем
копії інших матеріалів виконавчого
провадження.

Тобто, передбачено повноваження та
обов'язки виконавчої служби при
примусовому виконанні рішень по
стягненню коштів з державного бюджету.

За такого, головним державним
виконавцем постанова від 04 червня 2014
року про повернення виконавчого
документа стягувачеві прийнята
всупереч положень пункту 7 Порядку, що
не мають протиріччя з положеннями ст. 3
«Особливості виконання рішень суду про
стягнення коштів з державного органу»
та ст. 4. «Особливості виконання рішень
суду про стягнення коштів з державного
підприємства або юридичної особи»,
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень", та
деталізують порядок зазначений у
Законі щодо дій саме державної
виконавчої служби.

За такого, суд вважає встановленими
протиправними дії головного
державного виконавця Квашенко С.С. та
начальника відділу примусового
виконання рішень Довгань Г.Г.
пов'язаними з невиконанням вимог ч.2 ст.
30 Закону України «Про виконавче
провадження» та ст.. 4. Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень»

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що скарга ОСОБА_1 є
обґрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про
повернення виконавчого документу
стягувачу від 04.06.2014 року, визнання дій
посадових осіб відділу примусового
виконання рішень управління Державної
винової служби Головного управління
юстиції в Миколаївській області
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, задовольнити.

Постанову головного державного
виконавця Квашенко С.С. від 04 червня 2014
року ВП № 1498 про повернення
виконавчого документу стягувачу,
скасувати.

Зобов'язати головного державного
виконавця Квашенко С.С. прийняти
документи виконавчого провадження та
відновити виконавче провадження з
урахуванням вимог ч.1 п.18 ст. 37 Закону
України «Про виконавче провадження» та
ст. 4. Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень».

Визнати дії головного державного
виконавця Квашенко С.С.. щодо винесення
постанови від 04.06.2014 року про
повернення виконавчого документу
стягувану протиправними.

Визнати бездіяльність головного
державного виконавця Квашенко С.С. в
зв'язку з невиконанням вимог ч. 2 ст. 30
Закону України «Про виконавче
провадження» та ст. 4. Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» протиправною.

Визнати дії начальника відділу
примусового виконання рішень Довгань
Г.Г. щодо затвердження постанови від
04.06.2014 року про повернення виконавчого
документу стягувачу протиправними.

Визнати дії начальника відділу
примусового виконання рішень Довгань
Г.Г щодо невиконання вимог ст. 4. Закону
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень»
протиправними та зобов'язати
начальника відділу примусового
виконання рішень Довгань Г.Г направити
документи виконавчого провадження, а
саме виконавчий лист № 2-567/ 2005 від 04.05.2006
року, виданий Арбузинським районним
судом та інші відомості, необхідні для
перерахування коштів, до Державної
казначейської служби України;

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області на протязі 5 днів з дня
отримання її копії через Арбузинський
районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду
О.М.
Кірімова