Справа № 735/389/14 Провадження №
22-ц/795/1432/2014 Категорія -
цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Корзюк Т.П. Доповідач - Шевченко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка
В.Мсуддів:Лакізи Г.П.,Скрипки А.А.при
секретарі:Позняк О. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Європейська агенція з
повернення боргів» на рішення
Коропського районного суду від 23
травня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Європейська агенція з повернення
боргів» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ТОВ «Фінансова
компанія «Європейська агенція з
повернення боргів» (далі ТОВ «ФК
«Європейська агенція з повернення
боргів») звернулось до суду з позовом
до ОСОБА_5, в якому просило стягнути з
останньої заборгованість за кредитним
договором, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що 17.02.2012 року між ПАТ «Платинум
Банк» та ОСОБА_5 було укладено
кредитний договір № 97/5095SFPRPG7 на суму 7681
грн. 03 коп., строк кредитування 36
місяців.

Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ
«Фінансова компанія «Бізнесфінанс» 26
липня 2012 року було укладено Договір
про відступлення права вимоги, за яким
право вимоги по вищезазначеному
Кредитному договору було відступлене
на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс».

08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська
агенція з повернення боргів» було
укладено Договір факторингу № 2, у
відповідності до якого, ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» відступило ТОВ «ФК
«Європейська агенція з повернення
боргів» право вимоги від ОСОБА_5 коштів
(включаючи проценти, комісії, штрафні
санкції та інші платежі), право
одержання яких належить ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс», а ТОВ «ФК «Європейська
агенція з повернення боргів» набуло
права вимоги грошових коштів від
ОСОБА_5

Відповідно до виписки з реєстру
боржників від 08 жовтня 2012 року ТОВ «ФК
«Європейська агенція з повернення
боргів» набув права грошової вимоги
від ОСОБА_5 в сумі 9794 грн. 45 коп.

На виконання умов вищезазначеного
договору факторингу, ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» було направлено ОСОБА_5
лист з повідомленням про відступлення
права грошової вимоги до ТОВ «ФК
«Європейська агенція з повернення
боргів» по вказаному кредитному
договору.

ОСОБА_5 не виконала свого обов'язку,
переставши повертати наданий їй
кредит, в строки передбачені Кредитним
договором.

У зв'язку з цим ОСОБА_5 було направлено
повідомлення про зміну умов кредитного
договору, включення персональних даних
до бази персональних даних та вимогу
про погашення загальної суми боргу.

Усупереч умовам Кредитного договору,
незважаючи на повідомлення відповідач
не виконав свого зобов'язання, не
здійснив жодного платежу для
погашення кредитної заборгованості.

Посилаючись на непогашену
заборгованість за кредитним договором
відповідача перед ТОВ «Фінансова
компанія» Європейська агенція з
повернення боргів», яка складає 9794 грн.
45 коп. з яких:

- 7681,03 грн. - заборгованість по тілу
кредиту;

- 1150 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

- 963,42 грн. - пеня за порушення графіку
погашення заборгованості, позивач
просив суд стягнути зазначену суму
заборгованості за кредитним договором
на свою користь з відповідача.

Рішенням Коропського районного суду
Чернігівської області від 23 травня 2014
року в задоволенні позову ТОВ
«Фінансова компанія «Європейська
агенція з повернення боргів» -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції ТОВ «Фінансова компанія
«Європейська агенція з повернення
боргів» подало апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на те, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи та вимогам закону,
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити. Зокрема апелянт
зазначає, що суд першої інстанції не
врахував того факту, що 16 жовтня 2012 року
боржнику (відповідачу), за адресою
вказаною ним під час укладення
кредитного договору, цінним листом
було надіслано повідомлення про
відступлення права грошової вимоги, та
повідомлення про зміну умов
кредитного договору від 17.02.2012 року,
чим виконано обов'язок передбачений
п.5.3 договору факторингу №2 від 08
жовтня 2012 року.

Крім того, за змістом ст.516,1082 ЦК
України боржник який не отримав
повідомлення про передачу права
вимоги іншій особі, не позбавляється
обов'язку погашення заборгованості, а
лише має право на погашення
заборгованості первинному кредитору і
таке виконання є належним.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не виконав належним чином
взяте на себе зобов'язання. У
результаті чого виникло право вимоги
до відповідача про стягнення
заборгованості.

Сторони належно інформовані про день,
час і місце судового засідання щодо
розгляду апеляційної скарги, до
апеляційного суду не з'явилися, що не
перешкоджає у відповідності із
правилами ст.305 ЦПК України розглядові
справи апеляційним судом.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції судова колегія проходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, виходив з
того, що позивачем не надано доказів на
підтвердження того, що відповідач
отримала повідомлення про
відступлення права грошової вимоги
факторові, крім того, позивачем було
надано копію договору факторингу № 2,
який належним чином не засвідчений, а
отже не може вважатися доказом у
справі.

Однак з такими висновками погодитись
не можна виходячи з наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення не відповідає.

Відповідно до частини 1 ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
17.02.2012 року між ПАТ «Платинум Банк» та
ОСОБА_5 був укладений Кредитний
договір з обслуговування Кредитної
картки,№ 97/ 5095SFPRG7 (Страховий Практичний
Майно Гарант), на виконання умов якого
остання отримала кредит в сумі 7681,03
грн., строком на 36 місяців, зі сплатою
кредиту, процентів та комісії згідно
графіку.

Банк свої зобов'язання виконав та надав
відповідачу кредит, відповідачем взяті
зобов'язання не виконані і станом на 8
жовтня 2012 року заборгованість складає
9794 грн. 45 коп. з яких: 7681,03 грн. -
заборгованість по тілу кредиту; 1150 грн.
- заборгованість по процентам за
користування кредитом; 0 грн. -
заборгованість по комісії за
управління кредитом; 963,42 грн. - пеня за
порушення графіку погашення
заборгованості, що підтверджується
розрахунком поданим позивачем (а.с.12-13).

У відповідності до ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі,
за правочином (відступлення права
вимоги). Кредитор у зобов'язанні може
бути замінений також в інших випадках,
встановлених законом. Кредитор у
зобов'язанні не може бути замінений
також в інших випадках встановлених
законом. Кредитор у зобов'язанні не
може бути замінений, якщо це
встановлено договором або законом.

Згідно з п.8.2 зазначеного Кредитного
договору від 17 лютого 2012 року, Банк має
право відступати, передавати,
сек'юритизувати та будь-яким іншим
чином відчужувати, а також передавати в
заставу свої права за цим Договором
(повністю або частково).

Згідно ст.1077 ЦКУ України, за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Відповідно до наданого до
апеляційного суду Договору про
відступлення права вимоги №20120726-г від
26 липня 2012 року, ПАТ «Платинум Банк» та
ТОВ «Фінансова компанія»
БізнесФінанс» уклали даний Договір про
відступлення права вимоги, врахувавши
що Банк володіє правами грошової
вимоги до третіх осіб(боржників),
пов'язаними з наданими Банком
кредитними коштами, погашення
боржниками заборгованостей, за якими
не відбулось в строк з тих чи інших
підстав.

08 жовтня 2012 року між ТОВ «ФК
«Бізнесфінанс» та ТОВ «ФК «Європейська
агенція з повернення боргів» був
укладений договір факторингу №2 за
умовами якого фактор передає грошові
кошти, що дорівнюють ціні продажу, в
розпорядження клієнта за плату, а
клієнт відступає факторові права
вимоги до боржників, зазначених в
реєстрі заборгованостей (додаток №1 до
цього договору) (а.с.17-18).

З додатку №1 до договору факторингу №2
від 8 жовтня 2012 року вбачається, що
факторові перейшло право вимоги до
ОСОБА_5 право вимоги за кредитним
договором №97/5095SFPRPG7 в розмірі 9794,45 грн.
(а.с.58-60).

08 жовтня 2012 року ПАТ «Платинум
Банк»,ТОВ «Фінансова компанія
«БізнесФінанс», ТОВ «Фінансова
компанія «Європейська агенція з
повернення боргів» (новий покупець) ,
уклали Договір про заміну сторони у
зобов'язанні, сторони узгодили, що у
випадку виникнення підстав для
проведення перерахунків відповідно до
умов п.2.5 та п.2.6. Договору факторингу
Банк замість Первісного покупця бере
на себе зобов'язання здійснювати
перерахування коштів на користь Нового
покупця (а.с.41-42).

Суд першої інстанції, як на одну із
підстав відмови у задоволенні позову,
посилався на те що в матеріалах справи
наявна лише ксерокопія договору
факторингу №2 від 08 жовтня 2012 року
(а.с.18), який належним чином не
засвідчений, а отже не може вважатися
доказом у справі.

Така позиція суду суперечить
положенням ст.64 ЦПК України виходячи із
змісту, якої суд може вимагати подання
оригіналу письмового доказу, за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, з власної ініціативи суд цього
робити не може,сторонами по справі не
заявлялось клопотання про
витребування оригіналу зазначеного
договору факторингу №2 від 08 жовтня 2012
року для переконання у справжності
копії договору.

Істинність відомостей, які містяться в
зазначеній копії Договору Факторингу
№2 від 08 жовтня 2012 року, відповідає
доданій до апеляційної скарги належно
завіреній копії Договору Факторингу
№2 від 08 жовтня 2012 року, до якого додано
додатки, що складають його невід'ємну
частину, реєстр заборгованості, Акт
прийому - передачі Документації, зразок
формату реєстру заборгованості на
електронному носії інформації. (а.с.53-60).

Також в матеріалах справи є
лист-повідомлення ТОВ «Фінансова
компанія»Бізнесфінанс» (кредитор)
адресований ОСОБА_5.(боржнику) від 16
жовтня 2012 року про відступлення права
вимоги за кредитним договором № 97/95SFPRG7
від 17 лютого 2012 року (а.с.15).

Тобто суд неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи і прийшов
до помилкового висновку, про
відсутність доказів, які б
підтверджували укладення між ТОВ
«Фінансова Компанія» БізнесФінанс» та
ТОВ «Фінансовакомпанія» Європейська
агенція з повернення боргів» договору
факторингу від 08 жовтня 2012 року.

Згідно з ст.516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

У пункті 5.3 договору факторингу №2 від 08
жовтня 2012 року фактор зобов'язується
протягом 45 (сорока п'яти) робочих днів
починаючи від розрахункової дати від
імені клієнту надіслати за власний
рахунок письмові повідомлення
боржникам про відступлення клієнтом
прав вимоги Фактору. Фактор
зобов'язується самостійно (без участі
Клієнта) забезпечити надіслання від
імені Клієнту письмових повідомлень
про відступлення Фактору прав вимоги
(а.с.55).

Із матеріалів справи вбачається, що 16
жовтня 2012 року - боржниці за адресою
вказаною нею під час укладення
кредитного договору, цінним листом
було надіслано повідомлення про
відступлення права грошової вимоги
вих.№000629503 та повідомлення про зміну
умов кредитного договору від 17.02.2012
року вих.№000629503 (а.с. 16, 62).

Дійшовши передчасного висновку про
відмову в задоволенні позову з підстав
неотримання ОСОБА_5 повідомлення про
відступлення права грошової вимоги за
кредитним договором факторові, суд не
звернув увагу на те, що позичальник не
виконує умови кредитного договору ні
первинному, ні новому кредитору.

Неотримання боржником письмового
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові не є
перешкодою для реалізації права
фактора звернутися у будь-який час за
захистом своїх порушених прав до суду,
а боржник у судовому засіданні має
можливість заперечувати проти вимог
фактора, що відповідає положенням ст.124
Конституції України.

Ураховуючи зазначене, апеляційний суд
вважає, що рішення суду є
необґрунтованим, в якому неправильно
встановлені фактичні обставини справи,
ухвалене з неправильним застосуванням
норм матеріального права, підлягає
скасуванню.

Враховуючи встановлені обставини, та
правову суть спору, позовні вимоги ТОВ
«Фінансова компанія «Європейська
агенція з повернення боргів»
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона зобов'язана вчинити
на користь другої сторони певну дію або
утриматись від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язань обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Заміна осіб у зобов'язанні пов'язана з
тим, що попередні учасники зобов'язань
вибувають з цих відносин, а їх права та
обов'язки переходять до суб'єктів, які
їх замінюють.

Статтею 525 ЦК України, передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом.

Оскільки ОСОБА_5 не виконала взяті на
себе зобов'язання за Кредитним
Договором з обслуговування Кредитної
картки від 17 лютого 2012 року, ТОВ
«Фінансова Компанія «Європейська
Агенція з повернення боргів», якій за
договором факторингу передані грошові
вимоги кредитора до позичальника
вправі вимагати від відповідача
повернення йому(апелянту)
заборгованості за зазначеним
кредитним договором.

Тому слід задовольнити позов та
стягнути з ОСОБА_5 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Європейська агенція з повернення
боргів» заборгованість за кредитним
договором № 97/5095SFPRPG7 від 17 лютого 2012
року в розмірі 9 794 грн. 45 коп. (дев'ять
тисяч сімсот дев'яносто чотири ) гривні
45 копійок, у тому числі: заборгованість
за основною сумою боргу в розмірі 7 681
грн. 03 коп., заборгованість за
відсотками в розмірі 1 150 грн.,
заборгованість за пенею в розмірі 963
грн. 42 коп.

Оскільки, рішення суду ухвалено на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Європейська агенція з повернення
боргів», то у відповідності із
правилами ст.88 ЦПК України необхідно
стягнути на користь товариства із
ОСОБА_5 365 грн.40 коп., понесених ним
витрат по сплаті судового збору за
розгляд справи в суді першої та
апеляційної інстанції ( 243,60 + 121,80).

Керуючись ст.ст. 512, 514,516, 5261077,1078 ЦК
України, ст.ст. 303, ч.1 п.1 ст.309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Європейська агенція з
повернення боргів» задовольнити.

Рішення Коропського районного суду
Чернігівської області від 23 травня 2014
року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Європейська агенція з повернення
боргів» до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Європейська агенція з повернення
боргів» заборгованість за кредитним
договором № 97/5095SFPRPG7 від 17 лютого 2012
року в розмірі 9 794 грн. 45 коп. (дев'ять
тисяч сімсот дев'яносто чотири ) гривні
45 копійок, у тому числі: заборгованість
за основною сумою боргу в розмірі 7 681
грн. 03 коп., заборгованість за
відсотками в розмірі 1 150 грн.,
заборгованість за пенею в розмірі 963
грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Європейська агенція з повернення
боргів» 365 грн. 40 коп. судових витрат за
розгляд справи в судах першої та
апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: