Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних
справ
Суддя 1-ї інстанції Прінь І.П.
Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 2-1933/10
02 вересня 2014 року
Справа № 22ц-778/3432/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних
справ апеляційного суду Запорізької
області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді:
Кримська О.М., Воробйова І.А.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора -
адвоката -

________________________________________________________________________
____________________

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області 11.06.2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Райфайзенбанк Аваль" до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів
за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2010 року Публічне акціонерне
товариство "Райфайзенбанк Аваль"
(далі-Товариство,Банк) звернулося до
суду з позовом (який уточнювався) до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів за кредитним
договором, посилаючись на те, що за
договором № 014/17-22/2476-70 від 19.12.2006 року
відповідач ОСОБА_1 на придбання
автомобіля одержав в Публічному
акціонерному товаристві
"Райфайзенбанк Аваль" кредит - 31 500
доларів США зі сплатою 14% річних,
строком на 84 місяці, тобто по 19.12.2013
року. Про те, свої зобов'язання щодо
своєчасного повернення кредиту не
виконувала. У зв'язку з цим, станом на
11.04.2014 року, виникла кредитна
заборгованість на суму 148 913,46
американських доларів (1 878 974 грн. 84
коп.), в тому числі: заборгованість за
кредитом - 22 685,35 доларів США (або 286 241
грн. 41 коп.), сума несплачених процентів
- 14 785,65 доларів США (або 186 563 грн. 82 коп.),
пеня - 1 406 169 грн. 59 коп.). Відповідач
ОСОБА_2 є поручителем боржника. З огляду
на викладене, Товариство прохало
солідарно стягнути з відповідачів
зазначену заборгованість.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області 11.06.2014 року
заявлені вимоги задоволені частково,
на суму 1 175 890 грн. 05 коп.. При цьому, суд
зменшив розмір заявленої пені до 703 084
грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
покликав скасувати ухвалене рішення,
стверджуючи на тому, що суд неправильно
з'ясував обставини справи щодо строків
договору й необґрунтовано не
застосував наслідки спливу строків
позовної давності та порушив норми
процесуального права.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
колегія суддів судової палаті з
цивільних справ апеляційного суду
дійшла до висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної
інстанції скасовує, змінює рішення
суду першої інстанції і ухвалює нове
рішення в зв'язку з порушенням або
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

З матеріалів справи видно, що за
договором кредиту № 014/17-22/2476-70 від
19.12.2006 року відповідач ОСОБА_1 одержав в
Публічному акціонерному товаристві
"Райфайзенбанк Аваль" кредит - 31 500
доларів США зі сплатою 14% річних,
строком на 84 місяці, тобто до 19.12.2013 року
(а.с.6).

Пунктом 5.1 умов Договору визначено, що
погашення кредиту повинно
здійснюватись щомісяця (а.с.6).

Свої зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом позичальник не
виконував неналежно. У зв'язку з цим, на
11.04.2014 року існує заборгованість зі
сплати кредиту на суму 87 990,26
американських доларів (1 105 960 грн. 39
коп.), в тому числі: заборгованість за
кредитом - 22 685,35 доларів США (або 285 134
грн. 95 коп., сума несплачених процентів -
14 785,65 доларів США (або 182 889 грн. 79 коп.,
пеня - 50 519,26 доларів США (634 982 грн. 79 коп (
Додатковий уточнений розрахунок).

Наявність кредитної заборгованості
Боржником не заперечувалась.

У ст.526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За нормами ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 ЦК України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК
боржник зобов'язаний мав би сплатити
позивачу всі нараховані і несплачені
суми за умовами договору.

Відповідач ОСОБА_2 поручився перед
Товариством за виконання боржником
свого обов'язку (а.с.12).

Правовими нормами ст.553,554 ЦК
встановлено, що за договором поруки
поручитель відповідає солідарно з
боржником перед кредитором за
порушення зобов'язання.

У своєму зверненні до апеляційного
суду відповідач наголошував, що суд
ухилився від виконання свого обов'язку
щодо застосування наслідків спливу
позовної давності до вимог про
стягнення пені, які заявлені за час
невиконання зобов'язань в період
розгляду справи у суді.

Поняття позовної давності міститься в
статті 256 ЦК України, відповідно до якої
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність

За змістом п.1 ч.2 ст.258 ЦК України щодо
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) передбачено спеціальну позовну
давність в один рік.

Аналізуючи наведені норми, у їх
сукупності, можна дійти висновку, що
нарахування пені обмежується строком
давності, встановленої для відповідної
вимоги.

За ст.626 ЦК сторони є вільними в
укладені договору та визначені умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу.

Статтею 259 ЦК передбачена можливість
збільшення позовної давності за
письмовою домовленістю сторін.

Укладаючи Договір, позичальник та
Товариство, дійшли згоди про зміну
тривалості позовної давності з одного
року до 3-х до всіх елементів кредитних
правовідносин (п.10.4 Договору).

Отже, сторони установили інший період у
часі, зі спливом якого наступають
юридичні наслідки, передбачені ст.267 ЦК.

Позовна давність застосовується лише
за заявою сторони у спорі, зробленою до
ухвалення рішення.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею свого боргу
або іншого обов'язку.

У апеляційній скарзі боржник визнав
борг, який виник станом на грудень 2009
року та заявлений Банком до стягнення у
січні 2010 року (а.с.133).

Окремо, заявляв, що він не погоджується
лише з тим, що пеня нарахована і за
період часу, протягом якого справа
розглядалась у суді.

Знову ж, суд нагадує, що перебіг
позовної давності переривається
пред'явленням позову до боржника (ст.264
ч.2 ЦК).

Окремо, суд наголошує, що не виконання
грошового зобов'язання не звільняє
боржника від відповідальності за
невиконання ним грошового зобов'язання
та не позбавляє кредитора права на
отримання процентів, пені й інших
втрат, передбачених договором.

Здійснюючи оцінку викладеного, суд
вважає, що визнання боргу боржником та
пред'явлення позову переривають
перебіг позовної давності за
заявленими вимогами у цій справі.

В такому, разі суд вважає, що аргументи
скарги з цього приводу не є
прийнятними.

Додатково встановлено, що розрахунок
заборгованості проведений з
урахуванням курсу НБУ, який був станом
на 11.04.2014 року (1 долар США - 12,569123 грн.) й
загальна заборгованість становить 1 105
960 грн. 39 коп. (Розрахунок
заборгованості).

Що стосується зауважень заявника щодо
відмови у зупиненні провадження у
справі і порушення судом першої
інстанції процесуальних норм у зв'язку
з цим.

За умовами п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд
зобов'язаний зупинити провадження у
справі у разі неможливості розгляду
цієї справи до вирішення іншої справи,
що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства.

Пленум Верховного Суду України у п. 33
постанови "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" від 12 червня 2009
року № 2 роз'яснив, що визначаючи
наявність передбачених ст. 201 ЦПК
підстав, за яких провадження у справі
підлягає обов'язковому зупиненню, суд
повинен, зокрема, враховувати, що така
підстава для зупинення провадження у
справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї
статті - неможливість розгляду
цивільної справи до вирішення іншої
справи, що розглядається в порядку
конституційного, цивільного,
господарського, кримінального чи
адміністративного судочинства,
застосовується у тому разі, коли в цій
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Отже, згадані процесуальні норми
застосовуються у тому разі, коли у
іншій справі можуть бути вирішені
питання, що стосуються підстав,
заявлених у справі вимог, чи умов, від
яких залежить можливість її розгляду.

Питання щодо зупинення провадження у
справі, з урахуванням заявлених
відповідачем аргументів судом
вирішено відповідною ухвалою. При
цьому, районний суд перевірив
наявність обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення
сторін, якими доказами вони
підтверджуються й не вбачив
необхідності зупинення провадження у
справі (а.с.113).

Стосовно решти позицій апеляційної
скарги (п.4) то їх сутність не впливають
на інтереси заявника.

Керуючись ст.307,303,309,313,314,315,317 ЦПК
України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області 11.06.2014 року у
цій справі змінити в частині
визначеної до стягнення загальної суми
заборгованості.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства Райфайзенбанк Аваль"
заборгованість за кредитним договором
у розмірі - 1 105 960 грн. 39 коп..

Решту рішення залишити без змін.

Рішення судової колегії може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня його
проголошення.

Головуючий: Судді: