АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/4627/14
Головуючий І інстанції -
Доповідач - Костенко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Міненкової
Н.О., Котелевець А.В.

при секретарі Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргоюпредставника
ПАТ «ПРОСТО-страхування» Осадчого
Анатолія Михайловича на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 09 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и л а

Позивач ПАТ «Просто-страхування»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про відшкодування шкоди в порядку
регресу, посилаючись на те, що 25 вересня
2008 року між позивачем та відповідачем
було укладено договір, поліс №
ВВ/9219376 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, згідно якого було
застраховано відповідальність
власника транспортного засобу «Hyundai
ACCENT»,реєстраційний номер НОМЕР_2 .

05 червня 2009 року в м. Харкові на вул.
Клочківській, відбулась
дорожньо-транспортна пригода,
учасниками якої були автомобіль «Opel
CORSA», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким
керувала ОСОБА_4, та забезпечений
транспортний засіб «Hyundai ACCENT»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 16 липня 2009 року
ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні
вищевказаної ДТП. На виконання своїх
зобов'язань за договором, позивач
сплатив страхувальнику суму у розмірі
6835,19 грн., згідно складеного розрахунку
страхового відшкодування № 3983.
Оскільки, відповідно чинного
законодавства, до позивача перейшло
право вимоги, яке потерпілий
страхувальник мав до особи,
відповідальної за нанесення шкоди,
позивач просить стягнути з відповідача
суму збитків у розмірі 6835,19 грн., а також
судові витрати.

Представник позивача, що діє на
підставі довіреності, в судове
засідання не з'явився, надав суду
клопотання щодо розгляду справи у його
відсутності, позов підтримав у повному
обсязі, посилаючись на обставини,
викладені у позові.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позовні вимоги не
визнав у повному обсязі, просив суд в
задоволенні позову відмовити у зв'язку
з його безпідставністю.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 09 квітня 2014 року в
задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
представником ПАТ
«ПРОСТО-страхування» Осадчим А.М. було
подано апеляційну скаргу, в якій він
просив скасувати оскаржуване рішення
та ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились у судове засідання,
дослідивши матеріали справи, вважає
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 303 ЦПК України
апеляційний суд при перевірці
законності і обґрунтованості рішення
суду першої інстанції не має права
виходити як за межі апеляційної скарги,
так і за межі вимог заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Як встановлено в суді першої інстанції,
підтверджено наявними у справі
доказами та не заперечується
сторонами, 25 вересня 2008 року між
позивачем та відповідачем було
укладено договір, поліс № ВВ/9219376
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, згідно якого було
застраховано відповідальність
власника транспортного засобу «Hyundai
ACCENT». Реєстраційний номер НОМЕР_2.

Судом також встановлено, що 05 червня 2009
року в м. Харкові, на
вул. Клочківській, відбулась дорожньо-
транспортна пригода, учасниками якої
були автомобіль «Opel CORSA», реєстраційний
номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_4, та
забезпечений транспортний засіб «Hyundai
ACCENT». Реєстраційний номер НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до Постанови Дзержинського
районного суду міста Харкова від
16 червня 2009 року,
дорожньо-транспортна пригода сталася в
результаті порушення Правил
дорожнього руху ОСОБА_3.

Внаслідок даної пригоди потерпіла
особа ОСОБА_4 зазнала матеріальної
шкоди внаслідок пошкодження її
власності (автомобіль „Opel CORSA",
реєстраційний номер НОМЕР_1).

Таким чином, правовідносини між
сторонами у справі мають регулюватися
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивач неправомірно
звернувся з регресним позовом,
оскільки у відносинах між сторонами
має місце суброгація, для якої
встановлено особливий правовий режим.

Судова колегія не може погодитись із
таким висновком, оскільки він не
відповідає обставинам справи та
суперечить діючому законодавству.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
автомобіль „Opel CORSA", реєстраційний
номер НОМЕР_1, був застрахований згідно
Договору добровільного страхування
наземного транспортного засобу №
200101-010-0573/08 від 12 червня 2008 року в
Приватному акціонерному товаристві
«ВІЕйБІ Страхування». Відповідно до
платіжного доручення № 6568 від 06 жовтня
2009 року AT «ВІЕйБІ Страхування»
виплатило ОСОБА_4 страхове
відшкодування за ремонт автомобіля
„ОреІCORSA", реєстраційний номер НОМЕР_1,
в розмірі 8 396,21 гривень.

23 липня 2012 року AT «ВІЕйБІ Страхування»
звернулося до AT «ПРОСТО-страхування» з
регресною вимогою про виплату
страхового відшкодування в розмірі
8 396,21 гривень.

Відповідно до платіжного доручення №
26219 від 29 серпня 2012 року AT
„ПРОСТО- страхування" виплатило
страхове відшкодування розмірі 6 835,19
гривень.

Таким чином, AT «ПРОСТО-страхування»
здійснило виплату страхового
відшкодування вже після спливу трьох
років з моменту ДТП.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України - особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

При цьому правила до п. 6 ст. 261 ЦК
України передбачають, що за регресними
зобов'язаннями перебіг позовної
давності починається від дня виконання
основного зобов'язання.

Як роз'яснено в п.27 Постанови Пленуму
Вищого Спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», при вирішенні
спорів про право зворотної вимоги
страховика суди повинні розрізняти
поняття "регрес" та "суброгація".
Наприклад, у випадку суброгації
відбувається лише заміна осіб у вже
наявному зобов'язанні (заміна
активного суб'єкта) зі збереженням
самого зобов'язання. У такому разі
страхувальник передає свої права
страховикові на підставі договору і
сприяє реалізації останнім прийнятих
суброгаційних прав. У випадку регресу
одне зобов'язання замінює собою інше,
але переходу прав від одного кредитора
до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється
загальними нормами цивільного права
(зокрема, статтею 1191ЦК), а також статтею
38 Закону № 1961-IV, а для суброгації
відповідно до статті 993 ЦК і статті 27
Закону України "Про страхування"
встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної
давності починає обчислюватися з
моменту виникнення страхового випадку,
а при регресі - з того моменту, коли
страховик виплатив страхове
відшкодування. Розмір страхового
відшкодування визначається за
правилами, встановленими у договорі
страхування. Страховик не має права
вимагати від завдавача шкоди суму, яку
він виплатив страхувальнику у зв'язку з
порушенням умов договору страхування.

Судова колегія вважає, що районний суд
помилково дійшов висновку щодо
наявності у правовідносинах між
сторонами суброгації, а відтак,
безпідставно відмовив у позові в
зв'язку із пропуском строку позовної
давності.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню на
підставі пунктів 3 та 4 ч.1 ст. 309 ЦПК
України як таке, що ухвалено судом з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи та
наявним у справі доказам, з ухваленням
в цій частині нового рішення про
задоволення позовних вимог з
зазначених вище підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 309, 316, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

В и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ПАТ
«ПРОСТО-страхування» Осадчого
Анатолія Михайловича задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харковавід 09 квітня 2014 року
скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-страхування» страхове
відшкодування у розмірі 6835 (шість тисяч
вісімсот тридцять п'ять) гривень 19
копійок, а також 229 (двісті двадцять
дев'ять) гривень 40 копійок судового
збору.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -