Провадження № 2др/331/4/14
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в
головуючого - судді Світлицької
при секретарі Нікітченко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
територіальної громади в особі
Запорізької міської Ради про визнання
ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до територіальної громади в
особі Запорізької міської Ради про
визнання права власності.
Рішенням Жовтневого районного суду
міста Запоріжжя від 01.04.2014 року позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної
громади в особі Запорізької міської
Ради про визнання права власності
задоволений, за ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнано
право власності на житловий будинок
літ. Е в домоволодінні АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

28.05.2014 року позивачі звернулись до суду
із заявою, в якій просять ухвалити по
справі додаткове рішення, зазначивши
вид спільної власності, за яким за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 визнано право власності
на будинок літ. Е в домоволодінні
АДРЕСА_1.

Сторони в судове засідання не
з`явились, про місце і час розгляду
заяви повідомлені належним чином, про
причини неявки суд не повідомили, тому
суд у відповідності до ст. 220 ЦПК
України вважає можливим розглянути
заяву у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
заяву такою, що підлягає задоволенню,
за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України,
суд, що ухвалив рішення, може за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
ухвалити додаткове рішення, якщо
вирішивши питання про право, не
зазначив точного розміру майна, яке
підлягає передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, у
рішенні суду не зазначений вид
спільної власності та розмір частки у
праві спільної власності (у разі, коли
майно належить на праві спільної
часткової власності). Без зазначення
відповідних відомостей у поданому
рішенні суду неможливо внести
відповідні записи до державного
реєстру речових прав.

Таким чином, відсутність у рішенні суду
визначення виду спільної власності
позивачів на житловий будинок
позбавляє позивачів можливості
зареєструвати своє право власності.

Вирішуючи питання про вид спільної
власності та частки співвласників, суд
виходить з наступного.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є чоловіком
та дружиною.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу
України, майно, набуте подружжям за час
шлюбу, належить дружині та чоловікову
на праві спільної власності.

Згідно ч. 1 ст. 357 Цивільного кодексу
України, частки у праві спільної
часткової власності вважаються
рівними, якщо інше не встановлено за
домовленістю співвласників або
законом.

За таких обставин, житловий будинок
літ. Е в домоволодінні АДРЕСА_1, набутий
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по набувальній
давності, належить їм на праві спільної
часткової власності у рівних частках,
по ? частині кожному.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про ухвалення
додаткового рішення по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
територіальної громади в особі
Запорізької міської Ради про визнання
права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/2 частку житлового будинку літ. Е в
домоволодінні АДРЕСА_1 за набувальною
давністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2
частку житлового будинку літ. Е в
домоволодінні АДРЕСА_1 за набувальною
давністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя:
Світлицька
В. М.