АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/6024/13-ц
Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1716/К/14
інстанції - Сільченко В.Є.
Доповідач - Грищенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2014 року
м.
Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - судді Грищенко Н.М.,

суддів - Братіщевої Л.А., Турік В.П.,

при секретарі - Бондаренко І.В.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та її представника
ОСОБА_5,

представника Ради опіки та піклування
виконкому Дзержинської районної
у місті ради - Пилипенко Юлії
Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
та її представника ОСОБА_5 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 20 травня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
третя особа - Рада опіки та піклування
виконкому Дзержинської районної у
місті ради, про усунення перешкод
щодо участі у вихованні та вільному
спілкуванні з дитиною батьком, який
проживає окремо від неї, -

В С Т
А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення
перешкод щодо участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною
батьком, який проживає окремо від неї.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що від спільного проживання
вони з відповідачем мають доньку
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя між
ними не склалося і в теперішній час
вони проживають окремо. Відповідач
перешкоджає йому спілкуватися із
донькою та приймати участь у її
вихованні, тому, уточнивши під час
розгляду позовні вимоги, просив суд
зобов'язати ОСОБА_4 не перешкоджати
йому брати участь у вихованні та
вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_7,
визначити наступні способи його участі
у вихованні доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
особисте спілкування:

- особисте побачення один раз на
тиждень: з суботи на неділю з 09.00
год.(субота) до 15.00 год (неділя);

- спільний відпочинок: серпень місяць з
01 серпня по 25 серпня дитина проводить з
батьком;

- необмежене спілкування з донькою
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисто, засобами
телефонного, поштового, електронного
та іншого засобу зв'язку, що не
передбачають безпосереднього
фізичного спілкування між батьком та
донькою;

- у разі, якщо святкові дні припадають
на день його побачення з донькою або
цей день передує дню побаченню, або є
наступним після нього, то такі дні
донька проводить з батьком.

Зобов'язати ОСОБА_4, за два дні до дня
його зустрічі з донькою, надати йому
точну інформацію щодо фактичного місця
навчання, проживання, перебування
дитини, а у разі настання таких змін,
повідомити про це його особисто на
наступний день з дня настання таких
обставин, а також стягнути з
відповідача суму сплачених судових
витрат.

Рішенням Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2014
року позов ОСОБА_2 задоволено частково,
визначено наступні способи участі
позивача у вихованні доньки, ОСОБА_7:

- особисте спілкування - один раз на
тиждень, щосуботи або щонеділі (за
домовленістю батьків) - з 09 год до 19 год.
У випадку недосягнення такої згоди -
щосуботи з 09 до 19 год;

- спільний відпочинок - 10 днів кожного
серпня (за домовленістю батьків) дитина
відпочиває з батьком. У випадку
недосягнення такої домовленості - з 01
по 10 серпня включно щороку;

- необмежене спілкування у денний та
вечірній час (до 20 години) засобами
телефонного, поштового, електронного
(тощо) зв'язку.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити
перешкод у здійсненні позивачем
визначених судом засобів участі у
вихованні та спілкуванні з дитиною. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4
та її представник ОСОБА_5 ставлять
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про відмову в позові,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зокрема, на їх думку, суд неправомірно
задовольнив позовні вимоги позивача,
не звернув увагу на його
характеристики, поведінку і вчинки, а
також в порушення вимог Декларації з
прав дитини від 20 листопада 1959 року
дозволив позивачу спілкуватися з
дитиною без її присутності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що від спільного
проживання сторони по справі мають
доньку - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає з матір'ю ОСОБА_4

Відповідачем не оспорюється той факт,
що вона не допускає позивача - батька
дитини - брати участь у спілкуванні з
дитиною та його вихованні, оскільки
вважає, що позивач негативно впливає на
дитину, приходить до дитини п'яним,
тощо.

Згідно витягу з протоколу №1 засідання
комісії з питань захисту прав дитини
виконкому Дзержинської районної у
місті ради (а.с.50-51), встановлено
доцільність визначення способу участі
позивача у вихованні дитини за
домовленістю між батьками, з
урахуванням думки відповідача щодо
необхідності її присутності.

Задовольняючи частково позовні вимоги
суд першої інстанції виходив із того,
що відповідачем не доведено наявність
фактів, які дозволяли б дійти висновку,
що спілкування позивача з дитиною буде
перешкоджати нормальному її
розвиткові дитини, та дійшов висновку,
що позивач має передбачене законом
право на спілкування зі своєю донькою
та прийняття участі у її вихованні.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу
України мати, батько мають рівні права
та обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на
безперешкодне спілкування між собою,
крім випадків, коли таке право обмежене
законом (ст. 153 Сімейного Кодексу
України).

Статтею 155 Сімейного Кодексу України
передбачено, що здійснення батьками
своїх прав та виконання обов'язків
мають ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини. Відмова батьків від дитини є
неправозгідною, суперечить моральним
засадам суспільства. Ухилення батьків
від виконання батьківських обов'язків
є підставою для покладення на них
відповідальності, встановленої
законом.

Положеннями ст. 157 Сімейного Кодексу
України встановлено, що питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участь у її вихованні,
якщо таке спілкування не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 159 Сімейного Кодексу
України якщо той із батьків, з ким
проживає дитина, чинить перешкоди тому
з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її
вихованні, зокрема якщо він ухиляється
від виконання рішення органу опіки та
піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про
усунення цих перешкод. Суд визначає
способи участі одного з батьків у
вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування. В
окремих випадках, якщо це викликано
інтересами дитини, суд може обумовити
побачення з дитиною присутністю іншої
особи. Під час вирішення спору щодо
участі одного з батьків у вихованні
дитини береться до уваги ставлення
батьків до виконання своїх обов'язків,
особиста прихильність дитини до
кожного з них, вік дитини, стан її
здоров'я та інші обставини, що мають
істотне значення, в тому числі стан
психічного здоров'я одного з батьків,
зловживання ним алкогольними напоями
або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

В матеріалах справи знаходяться
характеристики позивача, з яких
вбачається, що він позитивно
характеризується на роботі та за
місцем проживання, відвідує доньку у
школі, цікавиться її навчанням,
приносить гостинці, тощо.

В суді апеляційної інстанції
представник Ради опіки та піклування
виконкому Дзержинської районної у
місті ради також підтвердив той факт,
що позивач за місцем свого мешкання та
за місцем навчання дитини
характеризується позитивно, бажає
приймати участь у вихованні та
спілкуванні з донькою.

Колегія суддів приходить до висновку
про відсутність підстав для відмови
ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з
дитиною, а також у необхідності
організації його зустрічей з донькою в
присутності відповідача.

Таким чином в порушення вимог
вищезазначеної статті ОСОБА_4 не надала
суду доказів на підтвердження
наведених нею численних фактів щодо
негативної поведінки позивача, фактів
вчинення ним насильства в сім'ї,
застосування насильства щодо інших
осіб, з'явлення у нетверезому вигляді,
тощо, тому колегія суддів приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 та її
представника ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: