АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6262/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Рунчева О.В. Доповідач - Красвітна
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 214 року
м. Дніпропетровськ

16 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого -

суддів:

при секретарі

Красвітної Т.П.

Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.

Безверхому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу по апеляційній скарзі
ОСОБА_6 на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про
стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

25 листопада 2013 року позивачка
звернулась до суду з даним позовом
посилаючись на те, що вона з 1999 року по
2009 рік проживала однією сім'єю без
шлюбу з відповідачем. Від спільного
проживання вони мають сина ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1. До 20.12.2011 року дитина
проживала з нею та перебувала на
повному її утриманні. 20.12.2011 року
відповідач викрав у неї сина. Рішенням
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 19.09.2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 20.11.2013 року, місце
проживання дитини було визначено з нею,
позивачкою. Відповідач має стабільний
заробіток, змогу та обов'язок надавати
допомогу по утриманню сина, а тому
ОСОБА_7 просила суд стягнути з
відповідача на свою користь аліменти
на утримання сини у розмірі 14 частини
доходів відповідача щомісячно до
повноліття дитини, починаючи стягнення
з дати подачі позовної заяви.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2014 року позовні
вимоги задоволено, вирішено стягнути з
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання
дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку
(доходів) відповідача, але не менше ніж
30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 25.11.2013 року і до досягнення
дитиною повноліття. Вирішено стягнути
з ОСОБА_6 судовий збір на користь
держави в сумі 243,60 грн. Рішення в
частині місячного платежу допущено до
негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6
посилається на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права, у
зв'язку з чим ставить питання про зміну
оскаржуваного рішення в частині дати
початку стягнення аліментів.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення районного суду змінити в
частині дати початку стягнення
аліментів, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується
зібраними у справі доказами, що ОСОБА_7
та ОСОБА_6 є батьками малолітнього
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 3,4).

Між сторонами існував спір щодо місця
проживання дитини. З 20.12.2011 року ОСОБА_8
проживав з батьком, що визнано
сторонами.

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 19.09.2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20.11.2013
року, у цивільній справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про визначення місця
проживання дитини з батьком,
зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
третя особа - орган опіки та піклування
Нікопольської міської ради, про
відібрання малолітньої дитини,
визначення місця проживання
малолітньої дитини з матір'ю - місце
проживання ОСОБА_8 визначено з
матір»ю (а. с. 19 - 25).

Зазначене рішення набрало законної
сили та було фактично виконане 28.04.2014
року. Саме із зазначеної дати ОСОБА_8
проживає з матір»ю, що визнано
сторонами у судовому засіданні.

З 28.04.2014 року дитина перебуває на
утриманні матері; між сторонами існує
спір щодо виплати відповідачем
аліментів на утримання сина; викладене
визнане сторонами.

Статтею 180 СК України передбачено, що
батьки зобов»язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 181 СК України, за
домовленістю між батьками дитини той
із них, хто проживає окремо від дитини,
може брати участь у її утриманні в
грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти
на дитину присуджуються за рішенням
суду від дня пред'явлення позову.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 17 постанови від 15 травня 2006
року N3 "Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів" за
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає, вправі
звернутися до суду з відповідним
позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України
аліменти на дитину присуджуються в
частці від заробітку (доходу) її матері,
батька (ст. 183 цього Кодексу) або в
твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України)
і виплачуються щомісячно. Вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182
СК України.

Виходячи з викладеного, аналізу
наведених правових норм та роз»яснень
Пленуму, надавши належної оцінки
представленим у справі доказам у їх
сукупності, колегія дійшла висновку,
що право на отримання аліментів від
відповідача на утримання сина ОСОБА_8 у
позивачки виникло лише з 28.04.2014 року - з
часу фактичного проживання сина з
позивачкою. Адже по 27.04.2014 року, включно,
неповнолітній проживав з відповідачем
та перебував на утриманні останнього,
що визнано позивачкою та стверджується
звукозаписом і журналом судового
засідання.

На викладені факти місцевий суд уваги
не звернув, що спричинило неправильне
застосування матеріального закону в
частині дати початку стягнення
аліментів з ОСОБА_6, яку необхідно
змінити з 25 листопада 2013 року на 28
квітня 2014 року.

Колегія звертає увагу, що рішення
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 20 травня
2014 року в іншій частині, зокрема щодо
розміру стягнутих аліментів, в
апеляційному порядку не оскаржене,
тому суд апеляційної інстанції
розглядає дану справу у межах доводів
апеляційної скарги, відповідно до ст. 303
ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне
право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, приймаючи до уваги
правильне застосування місцевим судом
вимог ст. 367 ЦПК України, колегія дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а оскаржуване
рішення повинно бути змінене в частині
дати початку стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 20
травня 2014 року змінити в частині дати
початку стягнення аліментів з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_7 з 25 листопада 2013 року
на 28 квітня 2014 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Т.П.Красвітна

Судді
С.Ю.Михайловська

З.М.Пономарь