АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2717/2014р.
Головуючий в І інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 11 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Капітан
І.А.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Новокаховського
міського суду Херсонської області від
07 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Новокаховської
державної нотаріальної контори про
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним та скасування
державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року позивач звернувся до
суду із позовом зазначаючи, що його
мати ОСОБА_3 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 і за час
подружнього життя ними було збудовано
житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 померла, за життя вона залишила
заповіт на ім'я позивача, у зв'язку з чим
він 14.11.2011 року звернувся до
Новокаховської державної нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, однак Державний нотаріус
відмовив йому у видачі свідоцтва про
право на спадщину посилаючись на те, що
ним не надано правовстановлюючий
документ на спірний будинок.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, після смерті
якого, на підставі заповіту, до
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини
звернулася ОСОБА_1, якій 08.10.2013 року
державним нотаріусом видано свідоцтво
про право на спадщину за заповітом на
спірний житловий будинок в цілому, що
призвело до порушення прав позивача як
спадкоємця після смерті його матері
ОСОБА_3 Посилаючись на вищевикладене,
остаточно просив визнати житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1 правом спільної
сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3;
визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом серії ВТМ №
596926, посвідченого державним нотаріусом
Новокаховської державної нотаріальної
контори Татаровською Н.С. 08.10.2013 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-618,
виданого на ім'я ОСОБА_1 після смерті
ОСОБА_4 на будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1;
застосувати реституцію та як наслідок
недійсності правочину скасувати
державну реєстрацію права власності на
будинок з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1, зареєстрованого на
ім'я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом серії
ВТМ № 596926 від 08.10.2013 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-618.

Рішенням Новокаховського міського
суду Херсонської області від 07 серпня
2014 року позовні вимоги задоволено в
повному обсязі. Визнано житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1 правом спільної
сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3;
визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом серії ВТМ №
596926, посвідченого державним нотаріусом
Новокаховської державної нотаріальної
контори Татаровською Н.С. 08.10.2013 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-618,
виданого на ім'я ОСОБА_1 після смерті
ОСОБА_4 на будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1;
скасовано державну реєстрацію права
власності на будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
зареєстрованого на ім'я ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом серії ВТМ № 596926
від 08.10.2013 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1-618.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях, які надійшли
на адресу апеляційного суду, ОСОБА_6,
діюча в інтересах ОСОБА_2 просила
відхилити доводи апеляційної скарги та
залишити рішення суду без змін, як
законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явилися в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
видачею ОСОБА_1 свідоцтва про право на
спірне майно, були порушенні права
позивача, які підлягають захисту.

Такий висновок є обґрунтованим,
оскільки суд дійшов до нього на
підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин справи, та наявних в ній
доказів, яким дана відповідна оцінка. В
цілому, правильно встановивши юридичну
природу виниклих правовідносин, суд
застосував закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 10.12.1957 року
перебували в зареєстрованому шлюбі
(а.с.13), під час якого збудували
житловий будинок АДРЕСА_1. Так, 17.01.1959
року між відділом комунального
господарства виконкому міської Ради
депутатів трудящих міста Нова Каховка
та ОСОБА_4 було укладено договір про
надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку на
праві приватної власності з числом
кімнат від однієї до п'яти включно,
посвідчений державним нотаріусом
Каховської державної нотаріальної
контори 09.02.1959 року в реєстрі за № 527
(а.с.53), предметом якого є будівництво
одноповерхового жилого будинку площею
38,8 м.кв. на земельній ділянці, загальною
площею 547 м.кв. по АДРЕСА_1. У
відповідності до акту про завершення
будівництва та вводу до експлуатації
індивідуального домоволодіння
складеного 13.08.1965року, приймальна
комісія прийняла об'єкт завершеного
будівництва - житловий будинок АДРЕСА_1,
жилою площею 35,6 м.кв., з господарськими
спорудами, за гр. ОСОБА_4(а.с.54), який був
затверджений рішенням виконавчого
комітету Новокаховської міської ради
депутатів трудящих від 15.09.1965 року № 401
"Про затвердження актів комісії з
приймання в експлуатацію
індивідуальних житлових будинків
(а.с.16), що також підтверджується
довідкою № 686 від 06.11.2013 року
Каховського державного бюро технічної
інвентаризації (а.с.18).

За таких підстав, колегія суддів
погоджуються з висновком суду першої
інстанції, що спірний житловий будинок
був придбаний (збудований) ОСОБА_4
та ОСОБА_3, в період перебування в
зареєстрованому шлюбі, а отже належав
подружжю на праві спільної сумісної
власності на підставі ст.22 КпШтС
України.

23.04.1999року ОСОБА_3 склала заповіт,
відповідно до якого все належне їй
майно вона заповіла своєму сину ОСОБА_2
(а.с.69 зв) ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла
(а.с.8). Після її смерті до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини 08.07.2011 року звернувся її
чоловік ОСОБА_4 (а.с.63), якій просив
видати йому свідоцтво про право на
спадщину за законом та на обов'язкову
частку, а 14.11.2011 року звернувся її син
ОСОБА_2 (а.с.68), який просив видати
свідоцтво про право на спадщину на
підставі заповіту. Вказаним
спадкоємцям після смерті ОСОБА_3
свідоцтва про право на спадщину не
видавалися, своїм листом від 05.07.2013 року
державний нотаріус відмовила ОСОБА_2 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
у зв'язку з тим, що ним не надано
правовстановлюючий документ на
спірний будинок (а.с.10). ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_4 (а.с.46), за життя, він 07.08.2009
року склав заповіт на ім'я ОСОБА_1
(а.с.44 зв). Після його смерті ОСОБА_1
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини (а.с.50 зв).
08.10.2013 року державним нотаріусом видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом (а.с.59), на спірний житловий
будинок, після чого відповідачкою було
проведено державну реєстрацію прав на
спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину. Відсутність свідоцтва про
право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Оцінюючи встановлені у справі
обставини, на які позивач
посилався, як на підставу своїх вимог
та заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
що видачею ОСОБА_1 свідоцтва про право
на спірне спадкове майно були порушені
права позивача, який у відповідності до
вимог чинного законодавства прийняв
спадщину за заповітом після смерті
своєї матері, але не отримав свідоцтво
про право на спадщину, оскільки не мав
правовстановлюючий документ на
спірний житловий будинок, що не
позбавляє його права на спадщину, а
тому обґрунтовано вважав, що порушене
право позивача підлягає судовому
захисту.

Разом з тим, встановивши, що спірне
домоволодіння є об'єктом спільної
сумісної власності померлих ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, суд першої інстанції помилково
дійшов до висновку про необхідність
захисту порушеного права позивача
шляхом визнання в цілому недійсним
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, виданого на ім'я
відповідачки, оскільки ОСОБА_2 має
право на спадкування частки, яка
належала спадкодавцю ОСОБА_3 і
становить ? від усього спірного майна, а
інша частина, яка належала ОСОБА_4 була
правомірно успадкована ОСОБА_1 За таких
обставин, рішення суду в цій частині,
відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
України, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Враховуючи, що позовні вимоги про
скасування державної реєстрації права
власності на спірний будинок на ім'я
ОСОБА_1 є похідними від позовних вимог
про визнання свідоцтва про право
власності недійсним, рішення суду в цій
частині також підлягає скасуванню із
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

В іншій частині доводи апеляційної
скарги колегією суддів до уваги не
приймаються як такі, що не підтверджені
належними доказами та не спростовують
мотивованих висновків суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Новокаховського міського суду
Херсонської області від 07 серпня 2014
року в частині визнання житлового
будинку правом спільної сумісної
власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити
без змін.

В іншій частині зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності за заповітом та скасування
державної реєстрації права власності
на будинок задовольнити частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за заповітом серії ВТМ №
596926, посвідченого державним нотаріусом
Новокаховської державної нотаріальної
контори Татаровською Н.С. 08.10.2013 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 1-618,
виданого на ім'я ОСОБА_1 після смерті
ОСОБА_4 на ? частину будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на ? частину будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_1
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом серії ВТМ № 596926
від 08.10.2013 року, зареєстрованого в
реєстрі за № 1-618.

В задоволенні решти позовних вимог в
цій частині відмовити.

Рішення набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржене
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ України
у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: