Справа № 126/2675/13-ц
Провадження № 2/126/275/14
Бершадський районний суд Вінницької
в складі головуючого судді Гуцола В.І.
із секретарем Хабовець
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бершадь цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та немайнової
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та немайнової
(моральної) шкоди з тих підстав, що як
стверджує, відповідно до свідоцтва про
право власності серії ВТВ №028298,
виданого нотаріусом 27.02.2013 року, він є
власником житлового будинку АДРЕСА_2.
14.03.2013 року відділом реєстраційної
служби Бершадського районного
управління юстиції Вінницької області
йому було видано витяг з Державного
реєстру прав на нерухоме майно про
реєстрацію власності серії СЕК № 007353,
яким було засвідчено державну
реєстрацію права власності на
вищеназваний об'єкт нерухомості, з
цього моменту, відповідно до ч.4 ст. 334
Цивільного кодексу України він набув
право власності на цей житловий
будинок. До цього часу він зі своєю
сім'єю проживав у власній квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1. 23.03.2013
року він цю квартиру продав, оскільки
був винен частину грошей за придбану
хату. Ще до продажі квартири він
неодноразово пропонував відповідачу
звільнити куплену ним хату, котра
раніше була у його власності. Рішенням
Бершадського районного суду
Вінницької області відповідача
визнано таким, що втратив право
користування житловим приміщенням та
виселено зі спірного житла. Разом з тим,
відповідач спірне житло не звільнив.
Оскільки він продав власну квартиру, то
вимушений був в період з 01.04.2013 року по
12.07.2013 року (а з 01.05.2013 року по 22.05.2013 року
- разом із сином ОСОБА_3) проживати в
готелі м.Бершадь, витративши на
майновою шкодою, котра заподіяна йому
відповідачем і просить стягнути цю
суму з нього. Крім того, діями
відповідача йому була заподіяна
моральна шкода, оскільки він був
позбавлений права на користування
своїм майном, в результаті чого виникла
напруженість в середині сім'ї, стало
погіршуватись його самопочуття,
зіпсувався сон, він відчуває різке
зниження фізичної активності,
вимушений багато часу витрачати на
захист своїх прав, позбавляє його
можливості повноцінно займатися
трудовою діяльністю. Цю моральну шкоду
він оцінює в 11 728 гривень і просить її
стягнути з відповідача.
В подальшому позивач ОСОБА_1 збільшив
свої позовні вимоги, оскільки він
додатково витратив на проживання в
готелі 6200 грн. за період з 01.03.2014 року по
31.03.2014 року та враховуючи коефіцієнт
здешевлення національної валюти до
долара США за період з 10.07.2013 року до
26.05.2014 року просить стягнути з
відповідача 36 612 грн. 76 коп. майнової
шкоди та 46 983 грн. 50 коп. моральної
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явився, надав заяву про слухання
справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
двічі поспіль не з'явився, хоча про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений у встановленому законом
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги є такими, що не
підлягають частковому задоволенню з
Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що з 14.03.2013 року
позивач є власником житлового будинку
АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом
про право власності серії ВТВ №028298,
виданого нотаріусом 27.02.2013 року,
витягом з Державного реєстру прав на
нерухоме майно про реєстрацію
власності серії СЕК № 007353, виданого
14.03.2013 року відділом реєстраційної
служби Бершадського районного
управління юстиції Вінницької області.
Цього факту ніхто і не заперечує.
Придбавши 14.03.2013 року житловий будинок
в АДРЕСА_2, 23.03.2013 позивач продав належну
йому квартиру, розташовану в АДРЕСА_1,
чого також ніхто не заперечує і що
підтверджується договором
Оскільки відповідач перешкоджав
позивачу користуватися його житлом,
останній вимушений був звернутися до
суду і рішенням Бершадського районного
суду Вінницької області від 08.05.2013 року
усунуті перешкоди у користуванні
придбаним ним житлом шляхом виселення
відповідача, що підтверджується
рішенням в цивільній справі № 126/1459/13-ц.

Не зважаючи на рішення суду та дії
державної виконавчої служби,
відповідач продовжував користуватися
житловим будинком позивача, не
звільняючи його.

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, дією чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи особи, а також
шкода, завдана майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Оскільки позивач, не маючи де
проживати, вимушений був знімати житло
в готелі, що підтверджується
квитанціями та рахунками, з котрих
вбачається, що за період з 01.04.2013 року по
12.07.2013 року та з 01.03.2014 року по 31.03.2014 року
позивач витратив на проживання 21 250
гривень.

Тому ця сума майнової шкоди підлягає
стягненню з відповідача.

Позов у частині стягнення 5 500 грн.
майнової шкоди, заподіяної витратами
на проживання сина позивача ОСОБА_3 в
готелі та збільшена сума майнової
шкоди від зниження курсу національної
валюти щодо долара США задоволенню не
підлягає, оскільки сам ОСОБА_3 з таким
позовом до суду не звертався, доручення
на представлення його інтересів у суді
нікому не давав, відшкодування шкоди
від зниження вартості національної
валюти щодо долара США чинним
законодавством України не передбачено.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями діями чи
бездіяльністю відшкодовується особою,
яка її завдала.

Враховуючи роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України. Даними ним в
постанові № 4 від 31.03.1995 року з
наступними змінами «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди, згідно з
якими з'ясуванню при вирішенні спору
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають
наявність такої шкоди, протиправність
діяння його заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні, суд
вважає, що оскільки відповідач
навмисними діями порушує право
власності відповідача на житловий
будинок, що завдає йому нервових
переживань, враховуючи тривалість цих
дій та виходячи із принципу розумності
і справедливості, суд вважає що позов
про відшкодування моральної шкоди
підлягає частковому задоволенню в
розмірі двох тисяч гривень.

В іншій часині позову про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди слід відмовити.

На підставіч. 3 ст. 386, ст.ст. 1166 ч.1, 1167 ч.1
Цивільного Кодексу України, керуючись
ст.ст. 10,11, 60, 88, 213-215, 226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування майнової та немайнової
(моральної) шкоди задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21 250
гривень заподіяної майнової шкоди та 2
000 гривень немайнової (моральної шкоди).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути переглянуте судом, що
його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, рішення може бути
оскаржене в загальному порядку. У цьому
разі строк на апеляційне оскарження
рішення починає відраховуватися з дати
постановленя ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.

Суддя В. І. Гуцол