Провадження №2-н/751/856/14
У Х В А Л А

22 вересня 2014 року
м. Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду
м. Чернігова Мороз К. В.,

розглянувши матеріали заяви
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
надані послуги з газопостачання з
ОСОБА_1,

Встановив:

ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" звернулося до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення заборгованості за послуги з
газопостачання за період з 01.01.2011 року
по 01.09.2014 року у розмірі 346 грн. 07 коп. та
судових витрат в сумі 121 грн. 80 коп..

Питання відкриття наказного
провадження, повернення заяви про
видачу судового наказу та відмови у
відкритті наказного провадження
регулюється статтею 100 ЦПК України,
зокрема, відповідно до п. 2 ч. 3 вказаної
статті суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, у
разі якщо із заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справи № 14 від 23.12.2011 року "Про практику
розгляду судами заяв у порядку
наказного провадження", передбачено, що
наявність спору про право (п.2.ч.3 ст.100
ЦПК), яке є підставою для відмови у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви.
Наявність спору можна встановити
відсутністю документів, що
підтверджують наявність суб'єктивного
права у заявника; документів, що
підтверджують порушення суб'єктивного
права або документів, що підтверджують
виникнення права вимоги. Крім того,
мають ураховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором); із доданих документів
вбачається пропуск позовної давності.
Така вимога може бути вирішена лише в
позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК
України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Як вбачається з
заяви та матеріалів, заявник просить
стягнути борг за період з 01.01.2011 року по
01.09.2014 року, що підтверджується доданим
розрахунком. Тобто, заявник звернувся
до суду з вимогою про стягнення з
боржника грошових коштів за період
більший ніж встановлено ст. 257 ЦК
України.

За вказаних обставин, вважаю, що у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу необхідно відмовити, оскільки
із доданих документів вбачається
пропуск позовної давності, а тому
вищевказані вимоги підлягають
розгляду в порядку позовного
провадження.

Керуючись ст. ст. 96, 100, 101, 293 Цивільного
процесуального кодексу України,

Ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості за
надані послуги з газопостачання з
ОСОБА_1.

Роз'яснити заявнику право на звернення
з заявленими вимогами до суду в порядку
позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова шляхом подачі
апеляційної скарги в п'яти денний строк
з дня отримання копії ухвали.

Суддя
К. В. Мороз