Справа № 317/3697/14-ц
№/п 2/317/1521/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді - Гончаренко П.П.,

при секретарі - Зеленській С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом. В обґрунтування позовних
вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4, мати позивача та
відповідачів, після смерті якої
залишилася спадщина у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1, який їй
належав, що підтверджується довідкою
виданою за Кушугумською селищною радою
Запорізького району Запорізької
області. Однак, отримати свідоцтво про
право на спадщину за законом на
спадкове майно у вигляді житлового
будинку АДРЕСА_1 позивач через
нотаріальну контору не має можливості,
оскільки загублені правові документи
на зазначений будинок, тому вказані
обставини змусили позивача звернутися
до суду, так як відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК
України, вбачається, що цивільна
правоздатність фізичної особи
припиняється у момент її смерті, тому
внаслідок смерті матері отримати
відповідні документи на її ім'я вже
після смерті та зареєструвати у
відповідних органах не є можливим.

У судове засідання позивач та його
представник не з'явилися, останній
надав до суду заяву про розгляд справи
за їх відсутності, позовні вимоги
підтримують у повному обсязі.

Відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилися, однак на адресу
суду надали заяви про розгляд справи за
їх відсутності, проти позову не
заперечують.

Тому суд вважає за необхідне
розглядати справу на підставі наявних
у ній доказів, відповідно з частиною 4
ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК
України, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
сторін, на підставі наявних у справі
доказів, без фіксації судового процесу.

Всебічно та повно з'ясувавши обставини
справи, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи, надавши їм оцінку
у сукупності з оголошеними та
дослідженими матеріалами справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, у зв'язку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК
України, суд розглядає справи на
принципах змагальності і
диспозитивності, у межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами.

Суд, оцінивши і дослідивши докази по
справі, вислухавши пояснення сторін,
оглянувши матеріали справи, вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть від 01.02.1999
року, актовий запис про смерть за № 9,
серія НОМЕР_1 виданого Кушугумською
селищною радою Запорізького району
Запорізької області вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4.

Позивач є сином померлої, що
підтверджується свідоцтвом про
народження виданого 25.06.1971 року актовий
запис № 75 серія НОМЕР_2 виданого
Кушугумською селищною радою
Запорізького району Запорізької
області.

Згідно відповіді на запит Запорізька
районна державна нотаріальна контора
повідомила, що після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ніхто зі
спадкоємців до нотаріальної контори не
звертався, спадкова справа не
відкривалась.

Спадкоємцями першої черги за законом є
позивач та відповідачі, однак
відповідачі не мають заперечень щодо
оформлення спадщини у вигляді
житлового будинку АДРЕСА_1 на позивача,
що підтверджується їх нотаріально
посвідченими заявами та заявами
посвідченими в Кушугумській селищній
раді Запорізького району Запорізької
області та підтверджується
матеріалами справи.

Після смерті ОСОБА_4 залишилася
спадщина у вигляді житлового будинку
АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_4 позивач у
передбачений законом строк звернувся
до Запорізьої районної державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини за законом.

Згідно до технічного паспорту на
житловий будинок АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 502 кв.м. розташовані: літ.
А - житловий будинок загальною площею
53,0 кв.м., жилою площею 25,3, лі. а - службова
прибудова, ганок до літ. а, літ. Б - літня
кухня, пг - погріб під Б, № 1 - водопровід.

Оскільки спадкодавець померла до
набрання чинності ЦК України від 16.01.2003
року, питання про спадкування після
його смерті має бути вирішено за
правилами ЦК УРСР від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом.

ОСОБА_4 за своє життя не склала заповіт,
а тому спадкування набулося за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК України при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти,
дружина і батьки померлого.

Позивач прийняв спадщину у
відповідності до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР
України шляхом спільного проживання в
спадковому будинку.

Відповідно ст. 525 ЦК України редакції 1963
року, часом відкриття спадщини
визначається день смерті спадкодавця.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 548 цього кодексу, для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини. Згідно ст. 549 Цивільного
кодексу Української РСР від 18 липня 1963
рок, визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном;

2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму ВС
України № 4 від 24.06.1983 р. «Про практику
розгляду судами справ про спадщину» (із
змінами № 13 від 25.12.1992 р. та № 15 від
25.05.1998 р.) п. 4 передбачено, що якщо у
шестимісячний строк для прийняття
спадщини позивач вступив в управління
або володіння спадковим майном або
його частиною, суд з цих підстав
вирішує питання про визнання права на
спадкове майно, а не про продовження
пропущеного строку.

Всі викладені обставини
підтверджуються матеріалами справи,
ніким не заперечувалися.

Суд перевіривши матеріали, вважає, що у
позивача наявні законні підстави для
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 256 ЦПК
України, ст.ст. 527, 529, 548, 549 ЦК УРСР,суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 на земельній
ділянці площею 502 кв.м. розташовані: літ.
А - житловий будинок загальною площею
53,0 кв.м., жилою площею 25,3, лі. а - службова
прибудова, ганок до літ. а, літ. Б - літня
кухня, пг - погріб під Б, № 1 - водопровід
в порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції в 10 денний
строк з дня його проголошення.

Суддя
П.П. Гончаренко