АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5728/14 Справа № 182/9309/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І. О. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

24 листопада 2014 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 6 травня 2014 року по цивільній справі за позовом Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, посилаючись на те, що відповідач є квартиронаймачем (власником) квартири АДРЕСА_1, та разом з членами сім'ї проживає в ній і користується послугами централізованого теплопостачання.

Між позивачем та відповідачем мають місце зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентуються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІУ від 24 червня 2004 року, Законом України "Про теплопостачання" № 2633-ІУ від 02 червня 2005 року, Постановою КМУ "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" від 21 липня 2005 року № 630, а також іншими законами та підзаконними актами.

Станом на 01 березня 2014 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 13 619,46 грн., що свідчить про неналежне виконання боржником зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані житлово-комунальні послуги в установлений законодавством строк.

Відповідно до вимог ст.64, 67, 68, 162 Житлового кодексу України, плата за спожиті комунальні послуги повинна бути своєчасною. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Те, що між відповідачем і позивачем виникло зобов'язання, підтверджують наступні норми законодавства.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно вказаної норми цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Між позивачем та відповідачем мають місце відносини, що породили права та обов'язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, а відповідач користується ними. Незважаючи на неодноразові письмові попередження про необхідність погасити борг, відповідач відмовляється від добровільного погашення заборгованості, в зв'язку з чим, "Нікопольтеплоенерго" звернулося до суду для примусового стягнення заборгованості.

3гідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, власник квартири не звільняється від відповідальності через неможливість ним виконати зобов'язання.

27 грудня 2010 року НКП "Нікопольтеплоенерго" звертався в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 6 388,45 грн., який був скасований 14 березня 2011 року.

Відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Також у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Позивач зазначав, що позовна давність переривається з моменту звернення НКП "Нікопольтеплоенерго" до ОСОБА_2 із заявою про видачу судового наказу а також частковою сплатою заборгованості.

Позивач раніше був позбавлений можливості пред'явити позов у зв'язку з відсутністю необхідних коштів для сплати судових витрат через несвоєчасну оплату мешканцями спожитих житлово-комунальних послуг. Це є поважною причиною пропущення загального строку позовної давності та порушене право підлягає захистові згідно п.5 ст.261 України.

Позивач просив поновити строк позовної давності, стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги за теплову енергію за період з березня 2006 року по лютий 2014 року, включно, в сумі 13 619,46 грн. та судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 6 травня 2014 року позов задоволено частково, стягнуто боргу на суму 10 749 грн. 38 коп. та судові витрати.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування обставин справи,про-сить скасувати рішення суду й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач є квартиронаймачем (власником) квартири АДРЕСА_1 та користується послугами централізованого теплопостачання.

Між позивачем та відповідачем мають місце зобов'язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг які регламентуються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІУ від 24 червня 2004 року, Законом України "Про теплопостачання" № 2633-ІУ від 02 червня 2005 року, Постановою КМУ "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" від 21 липня 2005 року № 630.

Станом на 01 березня 2014 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача, з урахування строків позовної давності (з січня 2008 року) складає 10 749 грн. 38 коп. (13 619, 46 грн. - 2 870, 08 грн.), що свідчить про неналежне виконання боржником зобов'язань, а тому, порушує право позивача на одержання плати за надані житлово-комунальні послуги в установлений законодавством строк.

У відповідності до ст.64, 67, 68, 162 Житлового кодексу України, плата за спожиті комунальні послуги повинна здійснюватись своєчасно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Незважаючи на неодноразові письмові попередження про необхідність погасити борг, відповідач відмовляється від добровільного погашення заборгованості. Суд вважає, що строк позовної давності необхідно обчислювати з січня 2008 року, оскільки судовий наказ за заявою позивача про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 6 388,45 грн. було видано 27 грудня 2010 року. Наказ був скасований за заявою відповідача ОСОБА_2 14 березня 2011 року (а.с.5).

Відповідно до вимог ст.264 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Суд правильно визначився, що позовна давність перервалася моментом звернення НКП "Нікопольтеплоенерго" до ОСОБА_2 із заявою про видачу судового наказу а також частковою сплатою заборгованості.

Враховуючи вказані норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального, процесуального права, встановленим обставинам і матеріалам справи.

Доводи скарги відносно того, що відповідач не бажає отримувати послуги від позивача і не потребує взагалі ніякого опалення квартири, в зв'язку з чим зрізав батареї, відмовившись таким чином від послуг позивача, необґрунтовані, оскільки дані дії відповідач виконав в спосіб що протирічить законодавству-Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року та "Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій", які затверджені Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства" № 76 від 17 травня 2005 року.

Інші доводи скарги не спростовують правильність висновків в ухваленому рішенні, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, не є суттєвими для правильного вирішення спору, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 6 травня 2014 року по цивільній справі за позовом Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і: Болтунова Л.М.

Макаров М.О.