Номер провадження: 22-ц/785/5535/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Варикаша О. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - судді - Варикаші О.Д.

суддів - Бабія А.П.

- Станкевича
В.А.

при секретарі -
Стадніченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 17.02.2014 року по справі за позовом ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4,
ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та
за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_4 про
визнання договору поруки недійсним,-

встановила:

Позивач звернувся з вказаним позовом
до суду (а. с. 1-4 т. 1), який уточнив в ході
розгляду справи (а. с. 90-91 т. 1), та просив
стягнути солідарно з відповідачів на
його користь заборгованість за
кредитним договором № 014/0127/74/85135 від
31.10.2007 року в розмірі 2 808 964,90 грн. і
витрати по сплаті державного мита в
розмірі 1 700 грн. та ІТЗ у сумі 30 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовував тим, що між позивачем та
ОСОБА_4 було укладено кредитний договір
№ 014/0127/74/85135 від 31.10.2007 року, за яким
ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 1 110 861 грн.
В якості забезпечення зобов'язань по
кредитному договору, позивачем було
укладено договір поруки з ОСОБА_7 №
30524/0127/328351 від 31.10.2007 року. В результаті
неналежного виконання своїх
зобов'язань у відповідачів перед
позивачем виникла заборгованість за
кредитним договором.

У свою чергу ОСОБА_7 звернувся з
зустрічним позовом до ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та ОСОБА_4 (а. с. 153 т. 1), в
якому просив визнати недійсним договір
поруки укладений між ним та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» від 31.07.2007 року
№ 30520/0127/328351, обгрутовуючи свої вимоги
тим, що договір поруки укладено ним на
вкрай невигідних для нього умовах та
його волевиявлення при укладенні
вказаного договору не було вільним і не
відповідало його внутрішній волі.

В судовому засіданні в суді першої
інстанції, як зазначено в рішенні суду,
представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив їх задовольнити,
зустрічний позов не визнав просив у
його задоволенні відмовити.
Представник відповідача ОСОБА_4
первісний позов визнав частково,
зустрічний позов визнав повністю.
Відповідач ОСОБА_7 у судове засідання
не з'явився, повідомлявся належним
чином, про причини неявки суду не
повідомив.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 17.02.2014 року позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 (ІНН
НОМЕР_1) та ОСОБА_7 (ІНН НОМЕР_2) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 2 808 964,90 гривень. Стягнуто з
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» судові витрати в сумі 865
гривень з кожного. У задоволенні позову
ОСОБА_7 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4
через свого представника подав
апеляційну скаргу на рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 17.02.2014 року, в якій просить рішення
суду від 17.02.2014 року скасувати, ухвалити
нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 745
816 грн., посилаючись на те, що з
оскаржуваним рішенням не згодний,
оскільки воно постановлено з
порушенням норм процесуального та
матеріального права та порушує його
права і законні інтереси, а суд першої
інстанції не в повній мірі дослідив
обставини справи, не залучив до участі
у справі ЗАТ Страхова компанія
«Кредо-Класик».

Іншими учасниками процесу
рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу.
Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явилися, причини неявки
суду не повідомили, клопотання про
відкладення розгляду справи від них на
адресу суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_4, дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду скасуванню
з ухваленням нового рішення з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України
апеляційний суд не обмежений доводами
апеляційної скарги, якщо під час
розгляду справи буде встановлено
неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», суд першої
інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2007 року
між позивачем ВАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та відповідачем ОСОБА_4 був
укладений кредитний договір №
014/0127/74/85135 про надання кредиту у сумі 1 110
816 дол. США на строк по 31 жовтня 2027 року
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 14,25 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
погашенням кредиту та сплатою
відсотків за кредитом щомісячно згідно
графіку погашення кредиту.

Відповідно до умов укладеного
договору, кредитний договір
складається з Умов надання банківських
послуг, Графіку надання кредиту
(Додаток №1 до Кредитного договору) та
Графіку погашення кредиту (Додаток №2
до Кредитного договору).

Кредит було отримано відповідачем
31.10.2007 року, що підтверджується заявою
позичальника на видачу готівки від
31.10.2007 року, копія якої приєднана до
матеріалів справи.

Проте, відповідач ОСОБА_4 на порушення
умов кредитного договору своєчасно й у
повному обсязі не погашав кредит та не
сплачував відсотки за користування
коштами.

Згідно п. п. 5.1., 5.5. умов кредитного
договору до обов'язків відповідача
(позичальника) було покладено
щомісячне до 15-го числа кожного місяця
часткове повернення кредиту та
щомісячна до 15-го числа кожного місяця
сплата відсотків за фактичне
використання кредитних коштів. У
випадку невиконання зобов'язань за
договором, відповідач (позичальник) за
вимогою банку повинен протягом 30
календарних днів з моменту надіслання
позивачем (кредитором) відповідного
листа-повідомлення здійснити
повернення кредиту, процентів та інших
платежів, що визначені кредитним
договором.

Згідно п. 10.1. кредитного договору, за
порушення строків повернення суми
кредиту, процентів за користування
кредитом та комісій, передбачених цим
договором, позичальник сплачує
кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

У якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
позивачем та ОСОБА_7 було укладено
договір поруки № 30524/0127/328351 від 31.10.2007
року, згідно п. 1.2. якого, ОСОБА_7 на
добровільних засадах бере на себе
зобов'язання відповідати по
зобов'язаннях ОСОБА_4, які виникають з
умов кредитного договору.

Відповідно п. 3.1. договору поруки від
31.10.2007 року, у випадку невиконання або
неналежного виконання боржником
взятих на себе зобов'язань по
кредитному договору, ОСОБА_7 несе
солідарну відповідальність перед
кредитором на всю суму заборгованості,
включаючи сплату основного боргу за
кредитним договором, нарахованих
відсотків за користування кредитом та
неустойки, відшкодування збитків.

Позивачем направлено претензії щодо
погашення боргу 28.11.2008 року, 30.09.2008 року,
21.10.2008 року, копії попереджень та
претензій приєднані до матеріалів
справи.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором,
наданого позивачем станом на 01.06.2011
року борг відповідачів перед позивачем
за кредитним договором № 014/0127/74/85135 від
31.10.2009 року складає 2 808 964, 90 грн., у тому
числі: заборгованість за кредитом 1 098
341,82 грн.; заборгованість за відсотками
422 787,73 грн.; заборгованість за
прострочення тіла кредиту 90 568,86 грн.;
заборгованість за простроченими
відсотками 1 197 271,49 грн.

На момент розгляду справи доказів
погашення кредиту та сплати відсотків,
пені у суду не має.

Щодо позовних вимог ОСОБА_7, то
твердження ОСОБА_7 про те, що договір
поруки не має ознак договору (угоди), не
містить взаємної відповідальності
сторін за порушення виконання умов
договору та умов щодо форс-мажорних
обставини, суд першої інстанції вважав
безпідставними та такими, що не
ґрунтуються на законі.

Чинним законодавством визначено, що
договір може бути визнаний недійсним
лише з підстав, передбачених законом.

В той же час ОСОБА_7 не надано суду
жодного доказу та посилання на норми
матеріального закону, якими він
обґрунтовує недійсність оспорюваного
ним правочину - договору поруки від
31.07.2007 року № 30520/0127/328351.

З огляду на вищевикладене та виходячи з
встановлених судом фактичних обставин
справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7
не довів в суді законність заявлених
ним вимог та підстав звернення до суду.

За таких обставин, суд першої інстанції
керуючись ст. ст. 6, 203, 215, 525, 526, 530, 549, 550,
554, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 57, 208-209, 213-215, 218 ЦПК
України, задовольнив первісний позов
та відмовив в зустрічному позові.

Однак, судова колегія не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції, оскільки суд першої
інстанції дійшов до таких висновків
неповно з'ясувавши обставини, що мають
значення для справи та з порушенням
норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Оскільки, в судовому засіданні
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що 31.10.2007 року
ОСОБА_4 було укладено договір
добровільного страхування від
нещасних випадків та здоров'я на
випадок хвороби позичальника кредиту
№ 016223/0136/0000271 із ЗАТ «Страхова компанія
«Кредо-Класик», вигодонабувачем за
яким є позивач (а. с. 57-59 т. 1).

Згідно п. 4.3.1. зазначеного договору,
якщо на дату настання страхового
випадку існує заборгованість
страхувальника (застрахованої особи)
за договором кредиту та якщо інше не
було письмово погоджено з
вигодонабувачем, страховик виплачує
суму страхової виплати вигодонабувачу
у розмірі заборгованості
страхувальника (застрахованої особи)
за договором кредиту.

Відповідно до матеріалів справи (а. с.
60-61 т. 1) ОСОБА_4 28.03.2008 року потрапив до
лікарні з черепно-мозковою травмою та
проходив стаціонарне лікування.

Тому для з'ясування обставин настання
страхового випадку та погашення
кредитної заборгованості, до участі у
справі необхідно було залучити
страхову компанію (страховика) за
договором добровільного страхування
від нещасних випадків та здоров'я на
випадок хвороби позичальника кредиту
№ 016223/0136/0000271 від 31.10.2007 року, укладеного
ОСОБА_4

Проте, суд першої інстанції, стягуючи
із ОСОБА_4 заборгованість за кредитним
договором, на ці обставини уваги не
звернув, ЗАТ «Страхова компанія
«Кредо-Класик» (страховик) до участі у
справі залучено не було та вирішено
питання про права та обов'язки
страхової компанії за вказаним
договором страхування без неї, на що
апелянт вказує в апеляційній скарзі.

За таких обставин, оскільки на стадії
апеляційного провадження страхова
компанія не може бути залучена до
участі у справі, то суд апеляційної
інстанції позбавлений можливості без
залучення до участі у справі страхової
компанії з'ясовувати обставини
настання страхового випадку за
договором добровільного страхування
від нещасних випадків та здоров'я на
випадок хвороби позичальника кредиту
№ 016223/0136/0000271 від 31.10.2007 року, укладеного
ОСОБА_4 з ЗАТ «Страхова компанія
«Кредо-Класик» та можливого стягнення
із страхової компанії кредитної
заборгованості.

Враховуючи викладене, відсутні правові
підстави для задоволення позову ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», на що суд
першої інстанції помилково не звернув
уваги.

Таким чином, на підставі наведеного та,
враховуючи доводи апеляційної скарги,
судова колегія частково погоджується з
доводами апеляційної скарги, і вважає,
що рішення Приморського районного суду
м. Одеси від 17.02.2014 року необхідно
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7,
оскільки вони пов'язані та перебувають
у нерозривному зв'язку.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
представника ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Приморського районного
суду м. Одеси від 17.02.2014 року по справі
за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості та за зустрічним
позовом ОСОБА_7 до ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», ОСОБА_4 про визнання договору
поруки недійсним - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль».

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської
області
О.Д. Варикаша

А.П. Бабій

В.А. Станкевич