АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/7294/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Погребняк Т.Ю. Доповідач -
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного

суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючої судді: Дерев'янка О.Г.

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.

при секретарі: Філіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційними
скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 10 липня
2013 року та на додаткове рішення цього ж
суду від 06 листопада 2013 року

по цивільній справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5,
ОСОБА_3, треті особи без самостійних
вимог: обласне комунальне підприємство
"Дніпродзержинське бюро технічної
інвентаризації", Сьома
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, приватний нотаріус
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, приватний
нотаріус Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_7, Державна
реєстраційна служба
Дніпродзержинського міського
управління юстиції про визнання
договору недійсним, визнання права
власності в порядку спадкування за
законом на ? частину квартири,
витребування майна із чужого
незаконного володіння, передачу ключів
від квартири, правовстановлюючих
документів на квартиру, реєстрацію у
ній; за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання
добросовісним набувачем, залишення у
власності майна, -

В С Т А Н
О В И Л А:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, в обґрунтування якого
зазначив, що він та брат ОСОБА_2 є
спадкоємцями після смерті померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_8, якій
належала на праві власності квартира
АДРЕСА_1. У встановлений законом термін
звернувся до нотаріуса із заявою про
прийняття спадщини, але в кінці 2011 року
дізнався, що за позовом ОСОБА_2, заочним
рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська від 29.11.2007 року
його було усунуто від спадкування
після смерті матері, та визнано за
ОСОБА_2 право власності на спірну
квартиру. На підставі його заяви
рішення було скасовано. При повторному
розгляді цієї справи, рішенням цього ж
суду від 28.07.2011 року, яке залишено без
змін апеляційним судом 25.06.2012 року,
ОСОБА_2 в задоволенні позову про
усунення від спадкування відмовлено.

Отримавши довідку з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 25.01.2011
року йому стало відомо, що відповідач
ОСОБА_2 заволодів квартирою і
розпорядився нею, здійснивши її продаж
ОСОБА_5, який потім продав квартиру
ОСОБА_3

Вважаючи що відповідачем ОСОБА_2
порушено його право на спадщину,
позивач просив суд задовольнити його
позовні вимоги, визнати недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 03.04.2008 року укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_5, визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
законом на ? частину квартири,
витребувати майно, а саме - ? частини
квартири із чужого незаконного
володіння, передати ключі та
правовстановлюючі документи від
квартири, зареєструвати в даній
квартирі. ( т. 1 а.с.5-8)

ОСОБА_3 в січні 2013 року звернувся із
зустрічним позовом про визнання його
добросовісним набувачем та залишення
квартири у його власності. (т. 1 а.с. 49-52)

Рішенням Баглійського районного суду
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 10 липня
2013 року позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково. Визнано недійсним
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 03 квітня 2008 року, укладений
між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпродзержинського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, та
зареєстрований у Реєстрі за № 2336.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 загальною
площею 43,1 кв. м., житловою площею 29,8 кв.м,
в порядку спадкування за законом після
смерті його матері ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині вимоги
ОСОБА_4 суд залишив без задоволення.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 про
визнання добросовісним набувачем,
залишення у власності майна -
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4
понесені судові витрати у справі по
сплаті судового збору в сумі 214 грн.60
коп. (т. 1 а.с.236-241)

Додатковим рішенням Баглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 06
листопада 2013 року абзац третій
резолютивної частини рішення
Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 10.07.2013 року викладено в
іншій редакції, а саме: витребувати із
чужого незаконного володіння 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 43, 1 кв. м., житловою площею 29, 8
кв.м, та визнати за ОСОБА_4 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, загального площею 43, 1 кв. м.,
житловою площею 29, 8 кв.м, в порядку
спадкування за законом після смерті
його матері ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. (т.2 а.с. 107-108)

В апеляційних скаргах ОСОБА_3 вказує на
те, що рішення та додаткове рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить їх скасувати, постановити
нове рішення про відмову ОСОБА_4 у
задоволенні позовних вимог. (т. 2 а.с.
3-7,119-123).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилаючись на те, що судом порушено
норми матеріального та процесуального
права, неповно з'ясовані обставини,
тому просив рішення суду скасувати,
постановити нове рішення, яким ОСОБА_4 у
задоволенні позовних вимог відмовити. (
т. 2 а.с.13-14)

Рішенням Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 27.01.2014
року рішення Баглійського районного
суду м. Дніпродзержинська від 10.07.2013
року у частині визнання права
власності на ? частину квартири -
змінено, визнано за ОСОБА_4 майнове
право на ? частину квартири АДРЕСА_1.
Додаткове рішення цього ж суду від
06.11.2013 року скасовано. Відмовлено
ОСОБА_4 у задоволенні позову до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3 про витребування майна
із чужого незаконного володіння. У
решті рішення залишено без змін. (т. 2
а.с.185-190)

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11.06.2014 року рішення
Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 27.01.2014 року в частині позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним, визнання права власності в
порядку спадкування, витребування
майна із чужого незаконного володіння,
зобов'язання вчинити певні дії
скасовано, з передачею справи в цій
частині на новий апеляційний розгляд.
(т. 2 а.с.159-161)

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційних скарг,
колегія суддів вважає, що скарги
необхідно задовольнити частково,
рішення суду першої інстанції в
частині задоволених позовних вимог
щодо визнання за ОСОБА_4 права
власності на ? частину квартири АДРЕСА_1
та додаткове рішення Баглійського
районного суду м.Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 06
листопада 2013 року - скасувати з
ухваленням в цій частині нового
рішення наступних підстав.

Встановлено судом та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4
є спадкоємцями першої черги після
смерті їх матері ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с.159).

З матеріалів спадкової справи
вбачається, що обидва спадкоємці -
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 у встановлений ст. 1270 ЦК
України строк звернулись до
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини за законом. У видачі
ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину
відмовлено, у зв'язку з ненаданням
документів, які є підставою для видачі
свідоцтва про право на спадщину. (т. 1
а.с.46)

01.09.2006 року ОСОБА_4, а 03.11.2006 року ОСОБА_2
отримали свідоцтва про спадщину за
законом, за яким кожен успадкував 1/2
частину грошових внесків спадкодавця у
філії Державного Ощадного банку
України. У видачі свідоцтва про
спадкування спірної квартири
нотаріусом було відмовлено як ОСОБА_2,
так і ОСОБА_4 у зв'язку з наявністю між
ними спору та рекомендовано звернутись
до суду (т. 1 а.с.155-170).

Згідно заочного рішення Баглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 29.11.2007р. ОСОБА_4 усунуто від
спадкування квартири АДРЕСА_1. Цим же
рішенням визнано за ОСОБА_2 в цілому
право власності на спадщину - квартиру
АДРЕСА_1. (т. 1 а.с. 14)

На підставі цього рішення право
власності на спірну квартиру в цілому
зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 176).

За заявою ОСОБА_4 заочне рішення
переглянуто та ухвалою від 30.03.2011 року
скасовано. Рішенням Баглійського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 28.07.2011 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25.06.2012
року, ОСОБА_2 у задоволенні позову про
усунення ОСОБА_4 від спадкування та
визнання права власності на квартиру в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_8 відмовлено. (т. 1
а.с. 15,16,13,17).

На підставі договору купівлі-продажу
від 03.04.2008 року ОСОБА_2 продав спірну
квартиру ОСОБА_9 (т. 1 а.с.173)

На підставі договору купівлі-продажу
від 03.09.2009 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_3
спірну квартиру. (т. 1 а.с. 54)

Таким чином, ОСОБА_2 який вчинив угоду
про відчуження квартири, права на її
укладання не мав, оскільки із
скасуванням судового рішення
втрачаються й правові наслідки, які з
нього випливають.

Відповідно до вимог ст.. 330 ЦК України,
якщо майно відчужено особою, яка не
мала на це права, добросовісний набувач
набуває право власності на нього, якщо
відповідно до ст. 388 ЦК України майно не
може бути витребувано у нього.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 388 ЦК
України, якщо майно за відплатним
договором придбане в особи, яка не мала
права його відчужувати, про що набувач
не знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача лише у разі, якщо
майно: 1) було загублене власником або
особою, якій він передав майно у
володіння;

2) було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння; 3)
вибуло з володіння власника або особи,
якій він передав майно у володіння, не з
їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання, згідно до
положень ст.. 388 ЦК України, можливе
тоді, коли майно придбано не
безпосередньо у власника, а в особи, яка
не мала права відчужувати це майно.
Наслідком угоди, укладеної з таким
порушенням, є не двостороння
реституція, а повернення майна з чужого
незаконного володіння (віндикація).

Аналогічні роз'яснення надано Пленумом
Верховного Суду України в п. 10
постанові від 6 листопада 2009 р. N 9 "Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними", де зазначено, що вимога про
повернення майна, переданого на
виконання недійсного правочину, за
правилами реституції може бути
пред'явлена тільки стороні недійсного
правочину.

Норма ч. 1 ст. 216 зазначеного Кодексу не
може застосовуватись як підстава
позову про повернення майна,
переданого на виконання недійсного
правочину, яке було відчужене третій
особі. Не підлягають задоволенню
позови власників майна про визнання
недійсними наступних правочинів щодо
відчуження цього майна, які були
вчинені після недійсного правочину. У
цьому разі майно може бути витребувано
від особи, яка не є стороною недійсного
правочину, шляхом подання
віндикаційного позову, зокрема від
добросовісного набувача з підстав,
передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК.

За таких обставин, в силу діючого
законодавства, а саме: ст.ст. 215ЦК
України, суд першої інстанції,
помилково прийшов до висновку про
часткове задоволення позовних вимог
ОСОБА_4 та наявність підстав для
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03
квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5.

Крім того, колегія суддів вважає, що
ухвалюючи додаткове рішення, та
викладаючи абзац третій резолютивної
частини рішення в іншій редакції, суд
першої інстанції фактично допустив
зміну свого рішення, що не передбачено
ст.. 220 ЦПК України, тому за цих підстав
додаткове рішення від 06.11.2013 року
підлягає скасуванню.

ОСОБА_4 має право на ? частину спірної
квартири в порядку спадкування за
законом після смерті матері, такі права
позивача відповідачем ОСОБА_2 були
порушені, тому підлягають захисту
шляхом витребувати із чужого
незаконного володіння ОСОБА_3 ? частину
квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи вище викладене, а також те,
що рішення суду першої інстанції в
частині визнання договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 03
квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 є необґрунтованим, колегія
суддів вважає за необхідне рішення
Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 10 липня 2013 року в частині
задоволених позовних вимог щодо
визнання за ОСОБА_4 права власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 та додаткове
рішення Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 06 листопада 2013 року
скасувати, з постановою в цій частині
нового рішення, яким: - визнати за
ОСОБА_4 право власності на ? частину
квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_8.

Витребувати із чужого незаконного
володіння ОСОБА_3 ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції у
частині відмови у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 про передачу ключів від
квартири, правовстановлюючих
документів на квартиру, реєстрацію у
ній є правильним, оскільки позивачем
визначено спосіб захисту, не
передбачений ст. 16 ЦК України, тому в
цій частині апеляційні скарги
задоволенню не підлягають, а рішення в
цій частині необхідно залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,315,319 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І
Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 10 липня 2013 року в частині
задоволених позовних вимог щодо
визнання за ОСОБА_4 права власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1 та додаткове
рішення Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 06 листопада 2013 року -
скасувати.

Постановити в цій частині нове рішення,
яким визнати за ОСОБА_4 право власності
на ? частину квартири АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 матері - ОСОБА_8.

Витребувати із чужого незаконного
володіння ОСОБА_3 ? частину квартири
АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та протягом двадцяти днів
може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: