Справа № 596/2006/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2014 р.
Гусятинський районний суд
Тернопільської області

в складі : головуючої судді
Козяр Л.В.

при секретарі Стасюк
О.Д.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в селищі Гусятині справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ТзОВ «Маяк» в
особі директора ОСОБА_2 про визнання
договору дійсним та визнання права
власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною
заявою до ТОВ «Агрофірма маяк» в особі
директора ОСОБА_2 про визнання
договору дійсним та визнання права
власності на нерухоме майно,
посилаючись на те, що 02 серпня 1993 року
між ним та колгоспом «Маяк» в особі
голови колгоспу ОСОБА_2 укладений
договір купівлі-продажу, за яким
колгосп продав, а він купив теплицю для
вирощування овочів, яка знаходиться
біля відгодівельного комплексу в
АДРЕСА_1 Гусятинського району
Тернопільської області. Даний договір
був укладений на підставі рішення
зборів уповноважених колгоспу від
17.06.1993 року, згідно якого ним було
сплачено в касу колгоспу за ПКО від
15.07.1993 року, разом із ПДВ 5 129 000 крб. До
об'єкту купівлі-продажу «Теплиця»
також входили допоміжні технічні
об'єкти - басейни для води, димова труба,
котельна, склад для палива, склад для
продукції, вигрібна ям, дорога з щебеню,
огорожа, приміщення для відпочинку.
Оскільки на час укладення даного
договору діяв ЦК УРСР 1966 року, який не
передбачав необхідності нотаріально
посвідчення договорів щодо
нерухомості, яка не була житловим
будинком, то цей договір не був
посвідчений нотаріально, а був
складений у відповідності до діючого
на той час законодавства у простій
письмовій формі. В подальшому з
впровадженням у 1999 році державного
реєстру прав на нерухоме майно,
реєстрація нерухомості за договорами,
що не були раніше посвідченні,
потребувала нотаріально посвідчених
заяв учасників таких угод на
купівлю-продаж нерухомості. Після
прийняття нового ЦК з 2004 року для
державної реєстрації права власності
на нерухоме майно, стало необхідним
посвідчувати такі угоди нотаріально.
Разом з тим колгосп «Маяк» з часом був
ліквідований, а його правонаступник
ТзОВ «Маяк» в особі директора ОСОБА_2
ухиляється від нотаріально
посвідчення угоди. Просить визнати
угоду купівлі-продажу теплиці та
належних до неї споруд від 02.08.1993 року
дійсною а також визнати за ним право
власності на теплицю з допоміжними та
технічними будівлями і спорудами
загальною площею 5520,2 кв. м., а саме:
котельню (без обладнання) - поз. 1-1
літера А площею 47,5 кв.м., з димовою
трубою -1 шт; навіс поз. 1-2, літера А-1
площею 44,4 кв.м; склад для продукції поз.
1-1, літера -Б площею 197, 2 кв.м; приміщення
для відпочинку, побутове поз. 1-1 літ. В
площею 6,2 кв.м; кабінет поз. 1-2, площею 7,4
кв.м. літера В; склад для палива
(піднавіс) поз. 1-1 літера г., площею - 276,8
кв.м.; теплицю поз. 1-1. літера Д площею 2419
кв.м., ворота металеві №1 площею 16 кв.м.;
огорожу цегляну №2 площею 410 кв.м.,
огорожу з залізобетонних панелей №3
площею 116,7 кв.м.; яму вигрібну №4 одну;
басейн бетонний 16 м.кв. №5 один, дорогу
садову щебеневу площею 1979 кв.м., що
знаходяться в АДРЕСА_1

Представник позивача ОСОБА_3 подав до
суду заяву в якій позовні вимоги
підтримує повністю, просить
задоволити, розглядати справу без його
участі у попередньому судовому
засіданні.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав
до суду заяву в якій позовні вимоги
визнає повністю, не заперечує проти
задоволення, просить розглядати справу
без його участі та не заперечує проти
розгляду справи у попередньому
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 130 ЦПК України
ухвалення у попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі
визнання позову проводиться в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно
ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволенню позову.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового
засідання.

Суд, роз'яснивши позивачу процесуальні
наслідки визнання позову, встановивши,
що визнання в даному випадку
відповідачем позовних вимог не
суперечить закону та не порушує права,
свободи, інтереси інших осіб, приходить
до висновку, що позов про

визнання права власності на майно
підлягає до задоволення.

Із статті 328 Цивільного кодексу України
слідує, що право власності набувається
на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

За правилами ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не визнається іншою особою, а
також у разі втрати ним документа, який
підтверджує його право власності.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши сторони, суд прийшов до
висновку, що є підстави, для визнання
угоди купівлі-продажу теплиці та
належних до неї споруд від 02.08.1993 року
що знаходиться по АДРЕСА_1 укладену між
ОСОБА_1 та ТОВ «Агрофірма Маяк» -
дійсною, та визнання права власності на
теплицю та належні до неї споруди,
оскільки в судовому засіданні
встановлено, визнання за позивачем
права власності не порушує прав,
інтересів інших осіб, іншого способу
визнання за собою права власності на
нерухоме майно в позивача немає, суд
вважає, що позовні вимоги слід
задоволити.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 10, 57, 130, 174, 209 ЦПК України, ст.ст. 220,
328, 334 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати договір купівлі-продажу
теплиці з допоміжними та технічними
будівлями і спорудами, загальною
площею 5520,2 кв. м., по АДРЕСА_1
Гусятинського району Тернопільської
області укладений між ОСОБА_1 та
колективним господарством «Маяк» в
особі голови правління ОСОБА_2 -
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1,
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на теплицю з допоміжними та
технічними будівлями і спорудами
загальною площею 5520,2 кв. м., а саме:
котельню (без обладнання) - поз. 1-1
літера А площею 47,5 кв.м., з димовою
трубою -1 шт; навіс поз. 1-2, літера А-1
площею 44,4 кв.м; склад для продукції поз.
1-1, літера -Б площею 197, 2 кв.м; приміщення
для відпочинку, побутове поз. 1-1 літ. В
площею 6,2 кв.м; кабінет поз. 1-2, площею 7,4
кв.м. літера В; склад для палива
(піднавіс) поз. 1-1 літера г., площею - 276,8
кв.м.; теплицю поз. 1-1. літера Д площею 2419
кв.м., ворота металеві №1 площею 16 кв.м.;
огорожу цегляну №2 площею 410 кв.м.,
огорожу з залізобетонних панелей №3
площею 116,7 кв.м.; яму вигрібну №4 одну;
басейн бетонний 16 м.кб. №5 один, дорогу
садову щебеневу площею 1979 кв.м. що
знаходяться в АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів до
апеляційного суду Тернопільської
області через Гусятинський районний
суд з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення до апеляційного
суду Тернопільської області через
Гусятинський районний суд.

Суддя:підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду
Л.В.Козяр