Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2863/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької с області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Мосіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Комунарського районного
суду м.Запоріжжя від 14 травня 2014 року

у справі за позовом Запорізької
обласної кредитної спілки «Довіра» до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості по процентам за
кредитним договором,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Запорізької обласної кредитної спілки
«Довіра» про припинення договору
поруки, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року Запорізька обласна КС
«Довіра» звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором.

В позові зазначала, що відповідно до
укладеного між Запорізькою обласною
кредитною спілкою «Довіра» та ОСОБА_4
кредитного договору №9987 від 03.03.2008 року
останній отримав кредит у розмірі 150000,00
гривень, строком погашення не пізніше
03.03.2013 року, зі сплатою відповідної
платні за користування кредитом. В
якості забезпечення наданого
кредитного договору 03.03.2008 року між
Запорізькою обласною кредитною
спілкою «Довіра» та ОСОБА_3, ОСОБА_5 був
укладений договір поруки №9987, на
підставі якого поручителі взяли на
себе зобов'язання відповідати за повне
і своєчасне виконання ОСОБА_4 його
зобов'язань перед позикодавцем та
нести солідарну відповідальність за
виконання умов кредитного договору.
Так як ОСОБА_4 порушував вимоги
кредитного договору №9987 від 03.03.2008
року, а саме не виконував в обумовлені
строки зобов'язання щодо сплати
кредиту та відсотків по ньому, тому
Запорізька обласна кредитна спілка
«Довіра» була змушена звернутися до
суду за захистом своїх порушених прав.
01.06.2012 року Комунарським районним судом
м.Запоріжжя винесено рішення про
солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_5 на користь Запорізької обласної
кредитної спілки «Довіра»
заборгованості за вищезазначеним
кредитним договором у розмірі 314817,00
гривень. Рішення знаходиться на стадії
виконання, зобов'язання за договором
відповідачі до цього часу не виконали.

Посилаючись на викладені обставини
позивач просив стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість по
процентам за кредитним договором №9987
від 03.03.2008 року за період з 09.10.2011 року по
03.01.2014 року в сумі 69619,00 гривень та
судові витрати.

У березні 2014 року ОСОБА_3, звернулася до
суду з зустрічним позовом до
Запорізької обласної КС «Довіра»,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
тлумачення умов договору.

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з зустрічним позовом до
Запорізької обласної КС «Довіра»,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
розірвання кредитного договору.

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з зустрічною позовною заявою до
Запорізької обласної КС «Довіра»,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
припинення договору поруки.

Ухвалою Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 14 травня 2014 року у
прийнятті зустрічного позову ОСОБА_3 до
Запорізької обласної КС «Довіра»,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
тлумачення умов договору відмовлено. У
прийнятті зустрічного позову ОСОБА_4 до
Запорізької обласної КС «Довіра»,
треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
розірвання кредитного договору
відмовлено.

В зустрічному позові про припинення
договору поруки, який об'єднаний у одне
провадження з первісним позовом
ухвалою Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 14.05.2014 року, ОСОБА_3
зазначає, що спірний договір поруки
припинений після спливу п'яти днів з
дати отримання нею 01.10.2009 року вимоги
кредитної спілки про повернення
заборгованості, тобто з 06.10.2009 року.
Крім того, з 12.06.2012 року по сьогоднішній
день нею не виконувалось рішення суду
від 01.06.2012 року. Просить суд визнати
договір поруки №9987 від 03.03.2008 року,
укладеного між Запорізькою обласною КС
«Довіра» та ОСОБА_3, ОСОБА_5, припиненим
з 06.10.2009 року.

Рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 14 травня 2014 року
позовні вимоги Запорізької обласної КС
«Довіра» задоволено. Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на
користь Запорізької обласної КС
«Довіра» 69619грн.00коп. заборгованості по
процентам за кредитним договором №9987
від 03.03.2008 року. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь
Запорізької обласної КС «Довіра»
696грн.19коп. витрат по сплаті позивачем
судового збору. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду
обставинам справи просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення.

КС «Довіра» надані заперечення на
апеляційну скаргу, в яких
спростовуються доводи апеляційної
скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника апелянта ОСОБА_6,
представника ЗОКС «Довіра» ОСОБА_7, ,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення первісного
позову та відмову у задоволенні
зустрічного позову.

Задовольняючи позов суд вірно виходив
з системного застосування норм
матеріального права, зокрема, ст.ст. 526,
543, 553-555, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України за
якими зобов'язання за договором, у тому
числі за договором кредиту, за яким
кредитодавець надає кошти, а
позичальник зобов'язується їх
повернути за сплатою процентів, є
обов'язковими для виконання сторонами,
має виконуватися належним чином, у тому
числі солідарними боржниками за
договором поруки в разі настання
відповідальності за порушення
позичальником грошового зобов'язання.

Суд вірно зазначив, що згідно
роз'яснень п. 17 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» зобов'язання
припиняється з підстав, передбачених
договором або законом (частина перша
статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема,
зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.
Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Суд першої інстанції правильно
застосував ст.ст. 559, 598, ч.4 ст. 559 ЦК
України щодо умов, підстав припинення
договору поруки, встановлення для
кредитора строку пред'явлення вимоги
до поручителя.

Судом першої інстанції встановлено, що
кредитор своєчасно звернувся до
поручителів, що підтверджується
рішенням Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 01 червня 2012 року, яким
позовні вимоги Запорізької обласної КС
«Довіра» за вищевказаним кредитним
договором та договором поруки
задоволено. Солідарно стягнуто з
боржника ОСОБА_4 та поручителів ОСОБА_3,
ОСОБА_5 на користь Запорізької обласної
кредитної спілки «Довіра»
заборгованість за вищезазначеним
кредитним договором у розмірі 314817,00
гривень. Рішення знаходиться на стадії
виконання, зобов'язання за договором
відповідачі до цього часу не виконали.

З рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 24 березня 2014р.,
залишеного без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 06 травня 2014р. видно, що ним
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 про припинення
зобов'язання за вказаним кредитним
договором та припинення вищевказаного
договору поруки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги
звернуто увагу, що значна їх частина
полягає у викладенні фактичних
обставин справи, цитуванні норм
матеріального права, цитуванні
роз'яснень постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», висловленні
незгоди із рішенням Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 01 червня
2012 року, яке набрало законної сили. Такі
доводи є неспроможними і не
спростовують висновки оскарженого
рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильної оцінки судом першої
інстанції обставин припинення
договору поруки ще у 2009р. не мають свого
підтвердження, оскільки ці обставини
перевірялися судом і знайшли своє
вирішення у рішенні Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 01 червня
2012 року, яке набрало законної сили, яким
встановлено відсутність підстав для
припинення договору поруки. Нових
підстав для вимоги про припинення
договору поруки апелянт не навела, а
обставина пропуску строку пред'явлення
вимоги кредитором не знайшла свого
підтвердження, що встановлено
вказаним рішенням.

Доводи апеляційної скарги, що апелянт
не сплачувала кошти на користь ЗОКС
«Довіра» за вказаним рішенням суду
спростовані рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 24
березня 2014р., залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 06 травня 2014р., яким
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 про припинення
зобов'язання за вказаним кредитним
договором та припинення вищевказаного
договору поруки. Зокрема в ухвалі
апеляційного суду вказано про
встановлення тієї обставини, що ОСОБА_3
сплачувала заборгованість на
виконання рішення Комунарського
районного суду м.Запоріжжя від 01 червня
2012 року, що в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України є
обставиною, звільненою від
доказування.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд мав вийти за межі заявлених нею
вимог та самостійно визначити підстави
припинення поруки суперечать ст. 11 ЦПК
України, а тому не беруться до уваги.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Таким чином, при розгляді справи
апеляційним судом встановлено, що
рішення суду першої інстанції
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та для постановляння нового
рішення по справі

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м.Заопріжжя від 14 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: