АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-796/423 Головуючий у 1 інстанції - Демидовська А.І.
2014 рік Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Охневській Т.В .

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2013року

в справі за позовом Кредитної спілки «Володар» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ТОВ «Траєкторія» про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Володар» про визнання правочину недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2012 року КС «Володар» звернулася до суду з зазначеним позовом та вказувала, що 29 липня 2011 року між спілкою та відповідачами укладено договір кредиту,який останні не виконують, у зв'язку з чим утворилася заборгованість. Після уточнення вимог та з посиланням на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 169 551 грн.48 коп.

Заперечуючи проти позову Кредитної спілки відповідач ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву та просив визнати кредитний договір недійсним, з підстав того, що на час укладання договору кредиту він не був членом Спілки, відсутності у Спілки ліцензії на видання фінансових кредитів та з підстав того,що Спілка безпідставно та незаконно збільшила відсоткові ставки за користування кредитом.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва 20 серпня від 2013 року позов Кредитної Спілки задоволено та стягнуто на користь Спілки з відповідачів солідарно 169 551 грн.48 коп. та судові витрати в сумі 1 695,51 грн.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду змінити,з урахуванням зменшення заборгованості за тілом кредиту та відповідно зменшити загальний розмір заборгованості .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечувала та просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 липня 2011 року між Кредитною Спілкою та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 3441-ДЗ,відповідно до якого Спілка надала ОСОБА_1 кредит в сумі 60 000 грн., зі сплатою процентів в розмірі 54% річних, строком до 29 липня 2013 року. ОСОБА_1 зобов'язався повернути кредит у повному обсязі та сплатити проценти в строк і на умовах визначених договором (т.1 а.с.6-10).

Відповідно до п. 2.4. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів використання його позичальником один раз на місяць, в останній день місяця. При розрахунку відсотків враховується день повернення кредиту та не нараховується день надання кредиту.

Згідно п. 2.5.1 кредитного договору, сплата відсотків здійснюється на рахунок кредитодавця (або шляхом внесення позичальником в касу кредитодавця готівки) не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані відсотки. У випадку, якщо 15 число місяця є неробочим днем, то позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованих відсотків у перший наступний за ним робочий день.

Відповідно до п. 3.2.1. кредитного договору, кредитор має право у випадку порушення позичальником терміну повернення основної суми кредиту за графіком більш як на 1 календарний місяць - вимагати від позичальника дострокового повернення кредитодавцю у повному обсязі наданого ч кредиту, відсотків за його використання, штрафних санкцій (в разі їх наявності), направивши позичальнику відповідну вимогу.

Відповідно до п. 5.2 за будь-яких умов, у випадку порушення позичальником вимог п. 2.5. кредитного договору з наступного дня цей кредит визнаватиметься кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 270 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Водночас, згідно з п. 5.3. кредитного договору з наступного дня після виконання позичальником своїх поточних зобов'язань в повному обсязі, включаючи сплату процентів за процентною ставкою, визначеною п. 5.2. кредитного договору, такий кредит вважатиметься кредитом з нормальним режимом сплати і плата за користування ним справлятиметься за процентною ставкою, встановленою в п. 1.1. даного договору (тобто за звичайною ставкою).

Згідно п. 6.3. кредитного договору, у випадку порушення позичальником вимог п. 2.5 договору останній зобов'язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що обчислюється від непогашеної позичальником суми заборгованості за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно п. 3.2.4. кредитного договору, у випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом, звернутися до третіх осіб (зокрема ТОВ "Внутрішня виконавча служба"), які надають послуги щодо забезпечення виконання боржниками своїх грошових зобов'язань, вартість послуг яких становить 15% від суми заборгованості.

29.07.2011 р. між Кредитною Спілкою, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір поруки (том 1, а.с. 12-13) та договір поруки між Спілкою ОСОБА_1 та ТОВ «Траєкторія» (том 1 а.с. 11).

Відповідно до п. 1.1. договорів поруки, за даними договорами поручитель зобов'язався перед кредитором, у випадку невиконання позичальником своїх зобов‛язань за кредитним договором № 3441-ДЗ від 29.07.2011 р., в частині повернення суми отриманого позичальником за кредитним договором кредиту, відсотків за користування ним та сплати штрафних санкцій, виконати зобов'язання позичальника, що виникли з кредитного договору, згідно наданого кредитором розрахунку.

Згідно п. 1.2. договорів поруки, у випадку невиконання позичальником зобов'язань, передбачених п. 2.5. кредитного договору, поручитель несе відповідальність перед кредитором як солідарний боржник в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами.

Відповідачам були надіслані вимоги та повідомлення про усунення порушень, в яких позивач вимагав повернути кредит, погасити заборгованість по відсоткам за користування кредитом та штрафним санкціям.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідачів заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та того, що ОСОБА_1 як кредитор порушив свої зобов'язання за кредитним договором, оскільки починаючи з жовтня 2011 р. припинив погашення заборгованості, здійснивши лише дві сплати по кредитному договору, що підтверджується фінансовою довідкою від 04.03.2013 р. (том 2, а.с. 16).

При цьому суд врахував, що ТОВ «Траєкторія» частково погасило заборгованість в розмірі 33 392,83 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів від 28.12.2011 р. і станом на 09.10.2012 р., заборгованість за кредитним договором становила 169 551,48 грн.,яка складається із: 52120,59 грн. - заборгованість по сплаті основної суми кредиту; 99815,90 грн. - заборгованість по сплаті відсотків; 2038,74 грн. - пеня; 15% ТОВ „ВВС" -15576,25 грн.

Такі висновки суду зроблено на підставі поданих сторонами доказів та заперечень, яким дана правильна оцінка. У рішенні наведені мотиви, з яких суд надає перевагу одним доказам над іншими і його висновки в цій частині є обґрунтованими.

Судом повно та всебічного з'ясовані обставини справи, застосовані правові норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 на час отримання кредиту не був членом Спілки, спростовуються прибутковими касовими ордерами від 29 липня 2011 року (а.с.78 т.1).

Судом встановлено, що право Спілки на видачу кредиту підтверджується ліцензією для здійснення діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів (т.1,а.с.93), з огляду на що доводи представника ОСОБА_1 про відсутність права пілки на видачу кредитів не заслуговують на увагу.

Стосовно посилань апелянта на неправомірне підвищення позивачем відсоткової ставки за кредитом, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що таке підвищення передбачено умовами договору, з якими ОСОБА_1 погодився та їх не оспорив і це наслідком порушення ним зобов'язання, можливість настання якого залежить лише від добросовісної поведінки позичальника при виконанні взятих на себе за кредитним договором зобов'язань.

У зв'язку з наведеним, неможливо погодитись з доводами апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів та невідповідність викладених у рішенні суду висновків обставинам справи,ці доводи не відносяться до тих, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити

Рішення Солом‛янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді