АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/2496/14
інстанції: Клімченко М.І.
Доповідач: Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 17 дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Базіль Л.В.

Суддів: Прокопчук Л.П., Полікарпової О.М.

При секретарі Мироненко І.С.

За участі прокурора: Пуляєва І.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Скадовського
районного суду Херсонської області від
16 липня 2014 року у цивільній справі за
позовом Херсонського державного
університету до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у здійсненні права
користування земельною ділянкою та
приведення її у попередній стан,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року Херсонський
державний університет (далі ХДУ)
звернувся до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що в його
користуванні на підставі Державного
акту на постійне користування
земельною ділянкою від 14.11.2006 року
знаходиться земельна ділянка площею
5.1188 га, розташована за адресою АДРЕСА_1,
під розміщення існуючого спортивно -
оздоровчого табору «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Позивач зазначав, що на вказаній
земельній ділянці на підставі договору
про співпрацю та відшкодування витрат
від 20.01.2012 року, укладеного між
позивачем та приватним підприємцем
ОСОБА_2 розташовані належні
відповідачу будинки для тимчасового
проживання, спортивний та дитячий
майданчик. Строк дії договору з 01.01.2012
року до 31.12.2012 рік.

18.10.2012 року позивач отримав
припис Державної інспекції сільського
господарства України в Херсонській
області з вимогою приведення земельної
ділянки у стан, відповідний вимогам
законодавства, та направив відповідний
лист - вимогу ОСОБА_2 в якому
запропонував прибрати належне йому
майно.

Оскільки відповідач не виконав
зазначеної вимоги, позивач просив
усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1,
шляхом зобов'язання відповідача
прибрати з їх території своє майно - 13
будинків вагонного типу, 2 душові, три
навіси, склад, дитячий ігровий та
спортивний майданчики, привести
земельну ділянку у попередній,
придатний для використання стан,
стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Скадовського районного
суду Херсонської області від 16 липня 2014
року позовна заява Херсонського
державного університету задоволена.
Судом вирішено усунути перешкоди щодо
користування частиною земельної
ділянки, наданої Херсонському
державному університету відповідно до
Державного акта серія ЯЯ №322884 від
14.06.2006 року у постійне користування під
розміщення існуючого спортивно -
оздоровчого табору "ІНФОРМАЦІЯ_1",
шляхом зобов'язання приватного
підприємця ОСОБА_2 прибрати належне
йому на праві власності майно, а саме 13
будинків вагонного типу, 2 душові, три
навіси, склад, дитячий ігровий
майданчик та спортивний майданчик за
адресою АДРЕСА_1. Привести земельну
ділянку у попередній, придатний для
використання стан. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
просив рішення суду скасувати,
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

В письмових запереченнях
представник позивача, Парасочкіна К.В.
доводи скарги не визнала, просила
скаргу відхилити, рішення суду
залишити без змін, як таке, що ухвалено
з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав суду клопотання в якому
просить відкласти розгляд справи в
зв'язку з його хворобою, яке не підлягає
задоволенню, оскільки із - за
зазначених підстав справа розглядом
вже відкладалася, як судом першої так і
судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, Парасочкіної
К.В., прокурора, Пуляєва І.В., які
заперечили проти задоволення
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтовність
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Вирішуючи спір суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
згідно Державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою від 14.11.2006 року є
землекористувачем земельної
ділянки,розташованої в АДРЕСА_1, а
відповідач без правових на те підстав
користується частиною вказаної
земельної ділянки, розмістивши на ній
своє майно, чим порушує права позивача,
як землекористувача, тому керуючись
ст.152 ЗК України задовольнив позовні
вимоги.

Такі висновки суду відповідають
встановленим обставинам справи,
підтверджуються дослідженими судом
доказами та ґрунтуються на законі.

Судом встановлено та із
матеріалів справи вбачається, що
згідно Державного акту на право
постійного користування земельною
ділянкою серія ЯЯ №322884 від 14 листопада
2006 року, Херсонському державному
університету на підставі рішення
Лазурненської селищної ради від 24
жовтня 2006 року за №106 була виділена у
постійне користування земельна
ділянка площею 5,1188 га, яка розташована
по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням під
розміщення існуючого спортивно -
оздоровчого табору „ІНФОРМАЦІЯ_1".

20 січня 2012 року між Херсонським
державним університетом та ПП ОСОБА_2
був укладений договір про співпрацю та
відшкодування витрат зі строком дії до
31 грудня 2012 року.

Згідно умов договору університет
узгоджує місце розташування будинків
для тимчасового проживання,
спортивного та дитячого майданчиків,
які належать ОСОБА_2 та знаходяться на
земельній ділянці, виділеній ХДУ під
розміщення існуючого СОТ
„ІНФОРМАЦІЯ_1" ХДУ (Державний акт на
право користування землею серія ЯЯ
№322884)

Пунктом 4.8 укладеного договору
передбачено, що майно підприємця, що
розташоване на земельній ділянці
університету складається зі споруд,
які визначаються додатком №1 до даного
Договору, який є його невід'ємною
частиною.

Згідно зазначеного додатку №1
майно приватного підприємця ОСОБА_2, що
знаходиться на земельній ділянці
Херсонського державного університету,
складається зі споруд: будинки
прибалтійського типу (двох поверхові) -
3 шт.; металеві вагончики - 13 шт.;
металеві душові - 2 шт.; металевий склад -
1 шт.; дитяча гральна та спортивний
майданчик - 1 шт.

Відповідно до п.2.6.11 укладеного
договору ОСОБА_2 зобов'язався по
закінченню оздоровчого сезону
виділене місце та прилеглу територію
передати керівництву Табору в
належному санітарному стані.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного
кодексу України, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь - яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язанні з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

На підставі викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про те,
що позивач, як землекористувач
земельної ділянки, розташованої в
АДРЕСА_1 має право на захист свого
порушеного права в порядку ст.152 ЗК
України, оскільки відповідач
користується частиною зазначеної
земельної ділянки без будь - яких
правових підстав.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги про те, що поза
увагою суду першої інстанції
залишилось те, що відповідач набув у
власність нерухоме майно, а саме три
будинки латвійського типу „Б", „В", „Г",
тринадцять будинків вагонного типу „Д,
Ж,З,Е,І,Л,М,О,П,Р,С,Т,У, 2 душові літ."К,Ш",
три навіси „Ф,Х,И", дитяча гральна та
спортивний майданчик №1, склад „Н", та
яке зареєстровано на праві власності
за ОСОБА_2, що підтверджується витягом
із державного реєстру прав від 30.11.2011
року № 32256016 (а.с.232), оскільки
пов'язаність нерухомого об'єкту з
землею повинні мати юридичний зв'язок -
право землекористування чи власності
на земельну ділянку, яке відповідачем
не підтверджено належними та
допустимими доказами.

Не заслуговують на увагу
посилання апелянта на те, що позивач не
оформив право користування земельною
ділянкою відповідно до вимог
Земельного кодексу України та Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", оскільки згідно з частиною
п'ятою статті 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень" право
власності на інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з чинними
нормативно - правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою. Відповідно до
цього Закону реєстрація речових прав
на нерухомість, їх обмежень
здійснюється лише в разі вчинення
правочинів щодо нерухомого майна, а
також за заявою власника (володільця)
нерухомого майна. (рішення
Конституційного Суду України від 22.09.2005
р. №5-рп/2005 у справі №1-17/2005).

Відповідно до встановлених
обставин судовим рішенням Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 16.04.2014 року у справі за позовом
Херсонського державного університету
до Лазурненської селищної ради
Скадовського району Херсонської
області про визнання протиправним та
скасування рішення встановлено, що
земельну ділянку під розміщення
спортивно - оздоровчого табору
"ІНФОРМАЦІЯ_1" загальною площею 5.25 га
було виділено рішенням облвиконкому
Херсонської області за № 232 від 06.04.1965
року, № 124 від 26.02.1966 року та
розпорядженням Ради Міністрів УРСР
№22-р від 01.02.1991 року Херсонському
державному педагогічному інституту ім.
Н.К.Крупської, який в 1998 році був
реорганізований у Херсонський
державний педагогічний університет, а
у 2002 році у Херсонський державний
університет.

Отже, речові права на земельну
ділянку у позивача набуті згідно з
чинними нормативно - правовими актами
до набрання чинності Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень", а
тому згідно положень зазначеного
закону визнаються державою.

Таким чином, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Скадовського
районного суду Херсонської області від
16 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: