АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/2849/14-ц 22-ц/774/2239/К/14
Справа № 214/2849/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22-ц/774/2239/К/14
суддя Ан О.В.
Категорія № 34 (ІІІ)
Суддя-Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі: Трофименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі згідно із
вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без
фіксації судового засідання
технічними засобами, без участі всіх
осіб, які беруть участь у
справі,цивільну справу за апеляційними
скаргами позивача ОСОБА_2 та
представника відповідача ПрАТ
«Українська акціонерна Страхова
компанія «АСКА» на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 16 вересня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ
«Українська акціонерна Страхова
компанія «АСКА», ОСОБА_4 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, спричиненої
дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду із позовною заявою до
ПрАТ «Українська акціонерна Страхова
компанія «АСКА» (далі - ПрАТ «УАСК
«АСКА») та ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої дорожньо-транспортною
пригодою.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 12 липня 2013 року за
участю водія ОСОБА_4, який керував
автомобілем «Мерседес Бенц»
реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.
Волгоградській в м. Кривому Розі та
водія ОСОБА_2, який керував мотоциклом
«Yamaha Faser» 150 державний номер НОМЕР_4
сталася дорожньо-транспортна пригода,
в результаті якої мотоцикл отримав
механічні пошкодження, а позивач легкі
тілесні ушкодження. Відповідач ОСОБА_4
визнаний винним у скоєнні ДТП, його
цивільно-правова відповідальність
застрахована полісом обов'язкового
страхування в ПрАТ «УАСК «АСКА».

Після уточнення позовних вимог позивач
просив суд стягнути на його користь з
ПрАТ «УАСК «АСКА» у відшкодування
матеріальних збитків 19094,4 грн. у
відшкодування інфляційних збитків 1094,88
грн., пеню в сумі 895,39 грн. та моральну
шкоду 5000 грн.; з ОСОБА_4 у відшкодування
матеріальних витрат спричинених
дорожньо-транспортною пригодою 2063, 71
грн. Вирішити питання судових витрат.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 16 вересня 2014
року позовні вимоги задоволені
частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ПрАТ
«Українська Акціонерна Страхова
компанія «АСКА» у відшкодування
матеріальних збитків 16650 грн. з ОСОБА_4 у
відшкодування матеріальних витрат
спричинених дорожньо-транспортною
пригодою 2063, 71 грн. Вирішено питання
судових витрат. В інший частині
відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального
законодавства, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
поставив питання про скасування
рішення суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог до ПрАТ
«УАСК «АСКА» про стягнення компенсації
моральної шкоди і пені у зв'язку із
порушенням строків виплати страхового
відшкодування та ухвалити в цій
частині нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Зокрема вважає, що суд не взяв до уваги
спричинення пошкодження здоров'я під
час дорожньо-транспортної пригоди у
вигляді легких тілесних ушкоджень, що
призвели до фізичного болю та
моральних страждань, компенсація
моральної шкоди передбачена умовами
страхового Полісу.

Крім того, судом не взято до уваги
прострочення відповідачем виплати
страхового відшкодування, що
відповідно до ст.992 ЦК України тягне
сплату неустойки.

Представник відповідача ПрАТ «УАСК
«АСКА» в апеляційній скарзі просив
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення вимог
законодавства.

Вважає, що суд дійшов хибного висновку,
проте що дорожньо-транспортна пригода
сталася за участі забезпеченого
Полісом транспортного засобу. Судом не
взято до уваги наявність вини позивача
у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди.

Судом помилково стягнуті судові
витрати за проведення експертних
досліджень, а також не доведений розмір
сплаченого судового збору.

В запереченнях на апеляційну скаргу
ПрАТ «УАСК «АСКА» позивач просив
рішення суду, в задоволеній частині
позовних вимог, як законне та
обґрунтоване залишити без змін, а
апеляційну скаргу ПрАТ «УАСК «АСКА» -
без задоволення.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги позивача та ПрАТ
«УАСК «АСКА» підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва
про реєстрацію транспортного засобу
ОСОБА_2 на праві власності належить
мотоцикл «Yamaha Faser» 150 державний
реєстраційний номер НОМЕР_4. (а.с.29).

12 липня 2013 року об 18.40 год. водій ОСОБА_4
керував автомобілем «Мерседес Бенц»
реєстраційний номер з НОМЕР_1 по вул.
Волгоградській в м. Кривому Розі,
змінюючи напрямок руху, здійснюючи
маневр перестоювання на ліву смугу
руху не переконався, що це буде
небезпечно для інших учасників
дорожнього руху та скоїв зіткнення з
мотоциклом «Yamaha Faser» 150, 2012 року випуску,
державний номер НОМЕР_4 під керуванням
водія ОСОБА_2 В результаті зіткнення
транспорті засоби отримали механічні
пошкодження.

Постановою Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2013
року відповідач ОСОБА_4 визнаний винним
у скоєнні ДТП. Адміністративне
провадження припинене у зв'язку із
закінченням строків притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП (а.с.5).

Відповідно Висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 15514
від 10 вересня 2014 року сума
матеріального збитку спричиненого
власнику мотоцикла «Yamaha Faser 150»
реєстраційний номер НОМЕР_4 на підставі
вихідних даних технічного огляду
проведеного 03 грудня 2013 року станом на
вересень 2014 року складає 18733,71 грн. (
а.с.6-11).

Згідно Полісу та договору СТД № 2985394
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 перед третіми особами
застрахована полісом обов'язкового
страхування Поліс № АВ/4515835 від 07
травня 2013 року у ПАТ «УАСК АСКА»
(а.с.21,23-28).

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_2 суд першої інстанції керувався
ст.ст.1166,1167 ЦК України та дійшов
висновку про наявність підстав для
стягнення із страхової компанії розмір
шкоди за відрахуванням втрати товарної
вартості та франшизи. Суд відмовляючи в
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди із страхової
компанії вважав їх недоведеними.
Відмовляючи у стягненні пені суд
виходив з того, що предметом позовних
вимог є стягнення матеріальної та
моральної шкоди, а не зобов'язальні
відносини.

Однак, колегія судді не може погодитися
у повному обсязі із висновками суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Проте, рішення суду першої інстанції не
відповідає у повному обсязі зазначеним
вимогам, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Постановою Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 18 листопада 2013
року відповідач ОСОБА_4 визнаний винним
у скоєнні ДТП. Адміністративне
провадження припинене у зв'язку із
закінченням строків притягнення до
адміністративної відповідальності за
ст.124 КУпАП.

Згідно зі статтею 21 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 за шкоду, завдану автомобілем
Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1,
застрахована відповідно до Поліса
№АВ/4515835 від 07 травня 2013 року у ПАТ
«УАСК АСКА» обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів.

Також, Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» регулюється, зокрема,
порядок здійснення страхового
відшкодування на території України.

Так, відповідно до положень статті 22
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Потерпілому відшкодовується також
моральна шкода, передбачена пунктами 1,
2 частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 23 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» шкодою, заподіяною життю та
здоров'ю потерпілого у результаті
дорожньо-транспортної пригоди, є шкода
(в тому числі моральна шкода).

Колегія суддів вважає доводи
апеляційної скарги позивача в частині
стягнення компенсації моральної шкоди
такими, що заслуговують на увагу, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Як роз'яснено в п.3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» від 31
травня 1995 року № 4 моральної втратою є
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань або інших негативних явищ,
заподіяних іншими особами.

Відповідно до п.22.1. ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з п.5 Договору
страхування транспортного засобу №
2985394 від 07 травня 2013 року цивільна
відповідальність ОСОБА_4 була
застрахована, ліміт відповідальності
за шкоду, спричинену життю або здоров'ю
постраждалого у ДТП, становить - 100 000
грн. Поліс №АВ/4515835 (а.с.21).

Пунктом 5.1.5 Договору СТД № 2985394 від 07
травня 2013 року передбачена виплата
потерпілому моральної шкоди в
установленому розмірі, згідно вимог
Цивільного кодексу України. При цьому
Страховик відшкодовує не більше 5%
ліміту, визначеного п.5 даного Договору.
(а.с.23-28)

Факт спричинення потерпілому ОСОБА_2
тілесних ушкоджень та звернення за
медичною допомогою встановлений у
Постанові старшого слідчого СВ
Саксаганського РВ КМУ від 21 вересня 2013
року про закриття кримінального
провадження, з якої вбачається, що
згідно медичної довідки Комунального
закладу №2 позивачу спричинені легкі
тілесні ушкодження (а.с.17,129), а також
медичною довідкою Комунального
закладу «Криворізька МКУ № 2»ДОР» від 12
липня 2013 року, з якої вбачається, що
ОСОБА_2 спричинені тілесні ушкодження у
вигляді забійних ран та саден обох
плечей, правого передпліччя, обох
кістей, правої кінцівки (а.с.131).

Колегія суддів приймає до уваги
посилання ОСОБА_2 у позовній заяві, що у
зв'язку із отриманими травмами, було
порушено його звичний ритм життя, він
переносив біль, душевні та психічні
страждання, звертався за медичною
допомогою, це спричинило настання
негативних наслідків та порушено
звичний графік життя. Під час ДТП
переніс нервовий стрес, хвилювання,
фізичний біль, відчував моральні
страждання у зв'язку з пошкодженням
здоров'я та майна.

Колегія суддів вважає, що спричинення
тілесних ушкоджень, стресова ситуація
під час дорожньо-транспортної пригоди,
усі фактори у їх сукупності свідчать
про моральні хвилювання позивача, які
підлягають компенсації.

Розмір компенсації моральної шкоди,
колегія суддів визначає з урахуванням
роз'яснень наданих п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", відповідно до якого розмір
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди суд визначає в межах заявлених
вимог залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня
вини відповідача та інших обставин.
Зокрема, враховується характер і
тривалість страждань, істотність
вимушених змін у життєвих стосунках,
конкретних обставин по справі і
наслідків, що наступили.

Колегія суддів проходить до висновку,
що розмір компенсації моральної шкоди
в сумі 5000 грн., є достатнім та
обґрунтованим, з урахуванням характеру
спричинених пошкоджень здоров'я
позивача, їх тривалості та негативних
явищ, що наступили.

У зв'язку з чим, рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди з ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» підлягає скасуванню з
ухваленням в цій частині відповідно до
п.п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК України нового
рішення про їх задоволення.

Колегія суддів не звертає уваги на
доводи апеляційної скарги
представника відповідача, щодо не
доведення участі забезпеченого
Полісом транспортного засобу в
дорожньо-транспортній пригоді, тому що
вони спростовуються матеріалами
справи.

Зокрема, згідно довідки УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області
Центру надання послуг пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Кривий Ріг
Вих. № 14/4 ЦНП № 651 від 14 березня 2014 року
25 липня 2013 року була здійснена заміна
держ. знаків на транспортному засобі
«Мерседес Бенц» з НОМЕР_1 на держ.
номерний знак НОМЕР_6 кузов, дв.
НОМЕР_7,2000 р. ав., колір коричневий, У-2148.
(а.с.22).

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони
цією особою.

Як вбачається з мотивувальної частини
Постанови про закриття кримінального
провадження від 21 вересня 2013 року
встановлено, що ОСОБА_4 під час
дорожньо-транспортної пригоди керував
транспортним засобом «Мерседес Бенц» з
НОМЕР_1, ( а.с.17).

Посилання відповідача ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» в апеляційній скарзі
на вину обох учасників ДТП не
підтверджені належними та допустимими
доказами.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем ПрАТ «Українська
Акціонерна Страхова компанія «АСКА» не
надано доказів вини позивача ОСОБА_2 в
ДТП, не заявлено клопотання про
неможливість їх витребування,
натомість позивачем доведено вину
ОСОБА_4 у скоєнні ДТП (а.с.5).

Колегія суддів звертає увагу на доводи
апеляційної скарги представника
відповідача ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
про стягнення витрат за експертний
висновок в сумі 900 грн., як судових
витрат, та вважає його помилковим з
огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 та ст.1166 ЦК
України під майновою шкодою, завданою
фізичній особі, яка підлягає
відшкодуванню у повному обсязі особою,
яка її завдала, маються на увазі втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням майна, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи та
позовної заяви, для обґрунтування
позовних вимог про відшкодування
майнової шкоди позивач замовив
висновок експертного
автотоварознавчого дослідження № 319/13/1
від 22 січня 2014 року, тобто поніс
витрати, які знаходяться в причинному
зв'язку із дорожньо-транспортною
пригодою. В подальшому, позивачем для
збільшення розміру позовних вимог було
замовлено другий висновок експертного
автотоварознавчого дослідження № 15514
від 10 вересня 2014 року, який також було
використано для обґрунтування розміру
майнової шкоди та покладений в основу
судового рішення, які за своєю правовою
природою відносяться до майнових
витрат пов'язаних з
дорожньо-транспортною пригодою, а тому
не є судовими витратами, в розумінні
ст.79 ЦПК України, дані витрати позивача
в сумі 900 грн., що підтверджується
квитанціями № 016456 від 03 грудня 2013 року
та № 012846 від 29 серпня 2014 року та (а.с.6-15,
71, 72, 73-80), необхідно віднести до
майнових витрат, а не судових.

Ухвалюючи рішення, суд згідно з
частиною 1 ст.214 ЦПК України має
визначити, які правовідносини сторін
випливають із встановлених обставин та
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин. При
цьому суд має навести у рішенні мотиви,
з яких не застосував норми права, що на
них посилалися особи, які беруть участь
у справі. У зв'язку із цим посилання
позивача у позовній заяві на норми
права, які не підлягають застосуванню,
а саме ст.79 ЦПК України до витрат за
проведене експертне дослідження в сумі
900 грн., не є підставою для відмови в
задоволенні цих пред'явлених вимог,
оскільки при вирішенні справи суд
враховує підставу (обґрунтування) та
зміст позовних вимог.

Суд правильно встановив фактичні
обставин по справі, характер
правовідносин сторін, невірно
застосував правову норму, яка підлягає
застосуванню до витрат позивача на
висновки експертного
автотоварознавчого дослідження в сумі
900 грн. необхідно відносити до майнових
витрат, спричинених ДТП ст. 22 ЦК
України, а не судових витрат.

На підставі викладеного, рішення суду
першої інстанції в частині стягнутих
судових витрат підлягає зміні та
виключенню із судових витрат, витрати
позивача на висновки експертного
автотоварознавчого дослідження сумі 900
грн.

У зв'язку із чим, загальний розмір
майнової шкоди, спричиненої позивачу,
який підлягає відшкодуванню страховою
компанією буде становити 17570 грн.,
виходячи з розрахунку( 18733,71 грн. - 1553,71
ВТВ - 510 грн. Франшиза + 900 грн. збитки).

Колегія суддів звертає увагу на доводи
апеляційної скарги позивача в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення пені у зв'язку із
порушенням строків виплати страхового
відшкодування, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

За ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1
ст. 355 цього Кодексу.

Правова позиція Верховного Суду
України щодо застосування ст. 625 ЦК
України викладена у постанові від 14
листопада 2011 року, яка прийнята за
результатом перегляду судового
рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1
ст. 355 ЦПК України, у справі № 6-40цс11.

Верховний Суд України дійшов висновку
про те, що грошовим є зобов'язанням, яке
виражається в грошових одиницях
України (грошовому еквіваленті в
іноземній валюті), тобто будь-яке
зобов'язання зі сплати коштів. Грошовим
зобов'язанням є таке правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана сплатити гроші на користь
другої сторони (кредитора), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Грошовим слід
вважати будь-яке зобов'язання, що
складається, у тому числі, з
правовідношення, у якому праву
кредитора вимагати від боржника
виконання певних дій відповідає
кореспондуючий обов'язок боржника
сплатити гроші на користь кредитора.

Суд першої інстанції вищезазначені
норми закону та висновки Верховного
Суду України не врахував, дійшов
передчасного висновку про те, що
правовідносини, які виникли між
сторонами, не є грошовим зобов'язанням,
та про відсутність правових підстав
для застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За ст. 992 ЦК України у разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку у розмірі, встановленому
договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, заява
потерпілого ОСОБА_2 про страхову
виплату отримана ПрАт «Українська
акціонерна Страхова компанія «АСКА» 02
грудня 2013 року, тобто страхове
відшкодування повинно бути виплачено
не пізніше - 02 березня 2014року. Отже, з
початку прострочення виплати
страхового відшкодування, а саме з 03
березня 2014 року і до 31 серпня 2014 року
кількість днів прострочення виплати
становить 179 дня . ( а.с.82,83)

Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», а саме пунктом
22.1 ст.22 встановлено, що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених в страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно пункту 36.1 ст.36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик (у випадках
передбачених статтею 41 цього закону -
МТСБУ), керуючись нормами цього
Закону, приймає вмотивоване рішення
про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 36.2 ст.36 цього Закону
визначено, що страховик (МТСБУ)
протягом 15 днів з дня узгодження з ним
розміру страхового відшкодування з
особою, яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35
цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Також, згідно з ч.1 ст.990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Доказів виплати страхового
відшкодування відповідачем
потерпілому не надано.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України
«Про обов'язкове, страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Вимогами ст.530 ЦК України
передбачено: якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події. Якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно вимог ст.992 ЦК України у разі
несплати страховиком страхувальникові
або іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Отже, на думку колегії суддів, вимоги
позивача про стягнення з відповідача
ПрАт «Українська акціонерна Страхова
компанія «АСКА» неустойки у вигляді
пені за порушення строку виконання
зобов'язання є цілком правомірною, а
тому такою, що підлягає частковому
задоволенню.

Однак, колегія суддів не в повному
обсязі погоджується із розрахунком
пені наведеному позивачем в позовній
заяві, з наступних підстав.

Як убачається з висновку експертного
автотоварознавчого дослідження твід 22
січня 2014 року № 319/13/1 матеріальна шкода
становить 8700,62 грн., з яких втрата
товарної вартості - 996,13 грн., та
франшиза за умовами договору - 510 грн. ,
тому розмір матеріальних збитків буде
становити 8700,62 - 996,13- 510 = 7194,49 грн., за
період з 03 березня 2014 року по 31 серпня
2014 року ( розмір ставки НБУ становить до
15.04 - 6.5%, з 15.04 - 9.5%., з 17.07 - 12,5%) тому пеня
складає з 03 березня по 14 квітня - 42 дня х
13% , з 15 квітня по 16 липня -92 дня х 19%, з 17
липня по 01 вересня 2014 року - 45 дня х 25%, що
разом становить 673,92 грн., виходячи з
розрахунку ( 13х42х7194,49100365 ) + (19
х92х7194,49100365)+ ( 25х45х7194,49 100 365) = 107,62+ 344,55+
221,75 = 673,92 грн.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про стягнення з ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
пені за несвоєчасну виплату страхового
відшкодування підлягає скасуванню з
ухваленням в цій часині нового рішення,
відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України,
про їх часткове задоволення та
стягнення з ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
пеню за несвоєчасну виплату страхового
відшкодування за період з 03 березня 2014
року по 31 серпня 2014 року у сумі 673,92 грн.

Колегія суддів вважає, не
обґрунтованими, і такими, що не
відповідають матеріалам справи доводи
апеляційної скарги відповідача в
частині недоведеності сплати
позивачем судового збору.

Як убачається з матеріалів справи, при
зверненні до суду із позовом позивачем
ОСОБА_2 сплачено судовий збір в сумі 487,20
грн., за вимоги майнового та не
майнового характеру, що
підтверджується квитанцією від 14
березня 2014 року ( а.с.1).

Частиною 1 ст.88 ЦПК України
передбачено, що стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо
суд апеляційної або касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

На думку колегії суддів з відповідача
ПрАТ «Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» на користь позивача
ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий
збір, за розгляд справи в суді першої та
апеляційної інстанції, пропорційно
задоволеної частини вимог в сумі 702,18
грн., які складаються з 243,60 грн. ( за
вимоги не майнового характеру) + 214,98 ( за
вимоги майнового характеру) +243,60 за
розгляд справи в суді апеляційної
інстанції ). Стягнути з ОСОБА_4 на
користь позивача ОСОБА_2 судові витрати
в сумі 28,62 грн.

Рішення суду в частині задоволених
позовних вимог до ОСОБА_4 не оскаржено,
тому судом апеляційної інстанції не
переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, п.1,3,4 ч.1 309,
ст..ст.314-316 ЦПК України колегія суддів,
-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 та
ПрАТ «Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 16 вересня 2014 року в
частині відмови ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог про стягнення на його
користь з ПрАТ «Українська акціонерна
страхова компанія «АСКА» моральної
шкоди та пені у зв'язку із порушенням
строків виплати страхового
відшкодування скасувати та ухвалити в
цій частині нове рішення про часткове
їх задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» у відшкодування
моральної шкоди 5000 грн., пеню у зв'язку
із порушенням строків виплати
страхового відшкодування за період з 03
березня 2014 року по 31 серпня 2014 року в
сумі 673,92 грн.

Змінити рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 16
вересня 2014 року в частині стягнутого на
користь ОСОБА_2 з ПрАТ «Українська
акціонерна страхова компанія «АСКА»
розміру матеріальної шкоди, збільшивши
його з 16670 грн. до 17570 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_2 у
відшкодування судових витрат з ПрАТ
«Українська акціонерна страхова
компанія «АСКА» - 702,18 грн. з ОСОБА_4 - 28,62
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: