11 вересня 2014 року
Київський районний суд м. Харкова у
головуючого - судді -
представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом Національного технічного
університету «Харківський
політехнічний інститут» до ОСОБА_2,
третя особа - Головне управління ДМС у
Харківській області, про визнання
особи такою, що втратила право
користування приміщенням,
09.07.2014 року позивач - Національний
технічний університет «Харківський
політехнічний інститут» звернувся до
суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2,
в якому просить визнати її такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням у студентському
гуртожитку №1 Національного
технічного університету «Харківський
політехнічний інститут»,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та
стягнути з відповідачки судові
витрати. В обґрунтування позовних
вимог посилалися на те, що на балансі
Національного технічного університету
«Харківський політехнічний інститут»
знаходиться будівля, гуртожиток № 1,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1 з
1931 року. Власником вказаного
гуртожитку є Держава Україна в особі
Міністерства освіти і науки України.
Право оперативного управління,
балансоутримання, належить позивачу
відповідно до Реєстраційного
посвідчення на об'єкти нерухомого
майна, які належать юридичним особам
від 19.01.2004 року. Відповідачку ОСОБА_2 з
01.09.2007 р. було зараховано до
університету як студента НТУ « ХПІ» на
підставі наказу №? 1625-ІІІ від 28.07.2007
року та було поселено у гуртожиток №? 1,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачу була виділена кімната,
вона зареєструвала своє місце
проживання за адресою гуртожитку.
30.06.2013 р. відповідача було відраховано
з Університету на підставі наказу №
1294-СТ від 27.06.2013 про закінчення повного
курсу теоретичного та практичного
навчання освітньо-кваліфікаційного
рівня « магістру». Тобто з цього
періоду відповідачка більше не є
студентом НТУ « ХПІ». Відповідачка
01.07.2013 р. виїхала самостійно з
гуртожитку і по теперішній час не
проживає у гуртожитку, про що свідчить
акт комісії гуртожитку № 1 від 06.2014
року. Факт звільнення з гуртожитку
підтверджується, тим, що передані
ключі, кімната звільнена від особистих
речей, але відповідач досі не знялася з
реєстрації, що підтверджується карткою
форми «А». Про теперішнє місце
знаходження відповідачки позивачу
невідомо, ніяких відомостей про неї
нема, тому зв'язатися з нею у
Університету немає можливості.
Реєстрація відповідачки у гуртожитку
позивача перешкоджає останньому в
повній мірі виконувати покладені на
нього функції, щодо надання освітніх
послуг та використання приміщення для
розміщення студентів, а також
робітників. ОСОБА_2 не є студентом НТУ
«ХПІ» і ніколи не перебувала у
трудових відносинах з позивачем,
відповідного рішення адміністрації
підприємства та профспілкової
організації про надання їй жилої площі
не приймалося, ордер на право зайняття
жилої площі не видавався.
В судовому засіданні
представник позивача Єловець Г.Ю.
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі, проти ухвалення заочного
рішення не заперечувала.
Третя особа - Головне управління ДМС у
Харківській області, в судове
засідання не з'явилися, направили до
суду заяву, у якій просили справу
розглядати у їхню відсутність, позовні
вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідно
до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідачка
про час і місце судового засідання
повідомлялася належним чином, в судове
засідання не з'явилася, причину своєї
неявки суду не повідомила. Зі згоди
представника позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України. Суд,
вислухавши думку представника
позивача, перевіривши матеріали справи
приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм
правовідносини.Гуртожиток № 1, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
знаходиться на балансі Національного
технічного університету «Харківський
політехнічний інститут» з 1931 року./а.с.
6/
Згідно
реєстраційного посвідчення, власником
гуртожитку № 1, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 є Держава в особі
Міністерства освіти і науки, молоді та
спорту України. Право оперативного
управління, балансоутримання, належить
позивачу./а.с.5/
Згідно № 66-12/131 від
21.05.2014 року Національного технічного
університету «Харківський
політехнічний інститут» відділу
кадрів гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 30.06.2013
року і по теперішній час у списках
працівників університету не значиться
(а.с.18).
Відповідачка більш ніж рік не
проживає у гуртожитку, про що свідчить
акт від 01.07.2013 року наданий комендантом
гуртожитку, в якому вказано, що
відповідачка добровільно виїхала з
кімнати гуртожитку ще 01.07.2013 року,
забрала власні речі, здала ключі від
кімнати, тобто звільнила кімнату. Але
відповідачка і досі не знялася з
реєстрації, що підтверджується карткою
форми «А» (а.с.11-16).
Згідно зі ст. 6 та ч. 1 ст. 127 ЖК
України, жилі будинки і жилі приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку
як службових жилих приміщень і
гуртожитків. Гуртожитки можуть
використовуватися для проживання
робітників, службовців, студентів,
учнів, а також інших громадян у період
роботи або навчання.
Відповідно до ст. 131
ЖК України, порядок користування
гуртожитками визначається Примірним
положенням про гуртожитки (затверджене
Постановою Ради Міністрів УРСР від
03.06.1986р. № 208). Відповідно до статті
71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК
України визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку. Строк
збереження жилого приміщення при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї встановлено у ст.71 ЖК
України. Відповідно до
статей 128, 129 ЖК України жила площа в
гуртожитку надається за спільним
рішенням адміністрації підприємства,
установи, організації, та на підставі
цього рішення видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення на надану жилу
площу.
У зв'язку з тим, що
вселення відповідачки було здійснено
не на підставі спеціального ордеру,
воно є таким, що не відповідає вимогам
закону. Оскільки гуртожиток
належить на праві власності на
нерухоме майно Національному
технічному університету «Харківський
політехнічний інститут», то позивач
має право розпоряджатися належним йому
майном на власний розсуд незалежно від
волі інших осіб, що закріплено ст. 319 ЦК
України.
На підставі
викладеного, суд вважає можливим позов
Національного технічного університету
«Харківський політехнічний інститут»
задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою,
що втратила право користування жилим
приміщенням, а саме жилим приміщенням у
студентському гуртожитку №1
Національного технічного університету
«Харківський політехнічний інститут»,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, суд стягує з відповідачки на
користь Національного технічного
університету «Харківський
політехнічний інститут» витрати по
сплаті судового збору в розмірі 243,60
грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88 ч.1, 169, 209,
212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК
України, ст. ст. 71, 72, 127, 131 ЖК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов Національного технічного
університету «Харківський
політехнічний інститут» задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням - у
студентському гуртожитку №1
Національного технічного університету
«Харківський політехнічний інститут»,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2
на користь Національного технічного
університету «Харківський
політехнічний інститут» (р/р 4225
ГУДКУ в Харківській області, МФО 851011
код ЄРДПО 02071180) витрати по сплаті
судового збору в розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.
Апеляційна
скарга на рішення суду подається
апеляційному суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення через Київський районний
суд м. Харкова. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.
Заочне рішення може
бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів, з дня отримання його копії.

Суддя