Справа №591/3646/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Шелєхова Г. В.Номер
провадження 22-ц/788/1559/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 59
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

27 серпня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Маслова В. О. ,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційного банку «Надра»

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 22 липня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Відкритого акціонерного товариства
комерційного банку «Надра», третя
особа - приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
визнання виконавчого напису таким, що
не підлягає виконанню,-

в с т а
н о в и л а:

Звертаючись з позовом позивач просив
визнати виконавчий напис, вчинений 21
листопада 2013 року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі № 8170 про
звернення стягнення на нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності позивачу, таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 22 липня 2014 року позов
задоволений.

Визнано виконавчий напис від 21
листопада 2013 року, вчинений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі № 8170 про
звернення стягнення на нерухоме майно -
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_3 таким, що не підлягає
виконанню.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра»
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення місцевого суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.
При цьому зазначає, що приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріальною округу ОСОБА_4 при
виконанні виконавчого напису діяла
правомірно, а позивачем не надано
достатніх доказів на підтвердження
позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як встановлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи 31
березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ 10/2008/НОМЕР_1, відповідно до умов якого
останній отримав 72 775 доларів США, зі
сплатою 13,39 % річних, строком до 30
березня 2018 року (а.с. 11).

31 березня 2008 року в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5
було укладено договір поруки (а.с. 16).

Також в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором 31
березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та
ОСОБА_3, було укладено договір іпотеки
№ 10/2008/НОМЕР_1, відповідно до умов якого
останній передав в іпотеку
чотирьохкімнатну квартиру, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Внаслідок неналежного виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором виникла заборгованість, яка
відповідно до рішення Апеляційного
суду Сумської області від 11 жовтня 2011
року була стягнута в солідарному
порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в сумі 705238
грн. 78 коп. Дана заборгованість виникла
станом на 8 лютого 2011 року.

21 листопада 2013 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_4,
було вчинено виконавчий напис про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_3 Згідно з вказаним
виконавчим написом за рахунок коштів
від реалізації вказаної квартири,
запропоновано задовольнити вимоги ПАТ
КБ «Надра» у розмірі:

- 69 626,01 доларів США - основний борг;

- 42 966,24 доларів США - сума
заборгованості по відсоткам;

- 66 828 грн. 19 коп. - пеня;

- 58 169, 06 грн. ( 7277,5 дол. США) - штраф,

що всього становить 112 592, 25 доларів США,
а за курсом НБУ станом на 21 листопада 2013
року (1долар США - 7, 993 грн.) становить 899
949 грн. 85 коп. та 124 997 грн. 25 грн., всього у
гривневому еквіваленті 1 024 947 грн. 10 коп.

Вказані факти з достатньою повнотою
встановлені судом першої інстанції на
підставі належним чином зібраних,
досліджених та оцінених доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Вирішуючи даний спір місцевий суд
вірно з'ясував спірні правовідносини,
всебічно встановив обставини, що мають
значення для справи у відповідності з
ч. 1 ст. 212 ЦПК України.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

Статтею 35 вказаного вище Закону та
підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України 22
лютого 2012 року за № 296/5 (далі Порядок)
встановлено, що у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі прийняти рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
позасудового врегулювання на підставі
договору. Повідомлення вважається
надісланим, якщо є відмітка
іпотекодавця на письмовому
повідомленні про його отримання або
відмітка поштового відділення зв'язку
про відправлення повідомлення на
вказану в іпотечному договорі адресу.

Тобто, вказаними нормами передбачено
право іпотекодержателя розпочати
звернення стягнення на предмет іпотеки
на підставі виконавчого напису
нотаріуса у разі незадоволення
іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя
про виконання порушеного боржником
зобов'язання у тридцятиденний строк.

Статтею 87 Закону України «Про
нотаріат» та главою 12 розділу I та п.п.
1.1., 1.2. глави 16 розділу II Порядку
передбачено, що для стягнення грошових
сум або витребування від боржника
майна нотаріуси вчиняють виконавчі
написи на документах, що встановлюють
заборгованість.

Підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II
Порядку передбачено, що для вчинення
виконавчого напису стягувачем або його
уповноваженим представником нотаріусу
подається заява, у якій, зокрема, мають
бути зазначені: відомості про
найменування і місце проживання або
місцезнаходження стягувача та
боржника; дата і місце народження
боржника - фізичної особи, місце його
роботи;номери рахунків у банках,
кредитних установах, код за ЄДРПОУ для
юридичної особи; строк, за який має
провадитися стягнення; інформація щодо
суми, яка підлягає стягненню, або
предметів, що підлягатимуть
витребуванню, включаючи пеню, штрафи,
проценти тощо. Заява може містити також
іншу інформацію, необхідну для
вчинення виконавчого напису.

Відповідно до частини 1 статті 88 Закону
України «Про нотаріат» та підпунктів 3.1
пункту 3 глави 16 розділу II Порядку,
нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо
подані документи підтверджують
безспірність заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями - не більше одного року.

Підпунктів 3.2 пункту 3 глави 16 розділу II
Порядку, безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 № 1172,
перелік яких нотаріус повинен
перевірити перед вчиненням
виконавчого напису, відповідно до п.п.
3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку.

Відповідно до пункту 1 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року
для одержання виконавчого напису для
стягнення заборгованості за
нотаріально посвідченими угодами
подаються, зокрема, оригінал
нотаріально посвідченої угоди;
документи, що підтверджують
безспірність заборгованості боржника
та встановлюють прострочення
виконання зобов'язання.

Таким чином законодавством
встановлено, що нотаріус при вчиненні
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки не
перевіряє можливість спору між
сторонами щодо кредитної
заборгованості, не встановлює права та
обов'язки учасників правовідносин, а
лише, як правильно зазначено місцевим
судом, перевіряє наявність документів
з урахуванням положень Переліку, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку,
тобто перевіряє щоб документи, з яких
обчислена заборгованість, не були
спірні.

Безспірний борг - це борг, що визнається
боржником та кредитором, і про суму
якого сторони не сперечаються. Тобто в
разі відсутності заперечень боржника -
вимога кредитора - заставодержателя
вважається безспірною.

Як вбачається з матеріалів справи,
приватному нотаріусу для вчинення
виконавчого напису відповідачем в
підтвердження наявності
заборгованості було подано наступні
документи: оригінал договору іпотеки,
розрахунок заборгованості.

Проте розрахунок заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором, поданий
державному виконавцю для вчинення
виконавчого напису викликає сумніви та
спростовує безспірність боргу.

Як обґрунтовано зазначено місцевим
судом розрахунок, поданий нотаріусу
банком ( а. с. 88) містить вказівку на
розмір штрафу - 7277,5 дол. США ( 58169.06 грн.)
та посилання на п. 5.3 кредитного
договору, але не вказано, з яких саме
підстав, передбачених п.5.3 договору
нараховано штраф. Розмір штрафу
співпадає з розміром, зазначеним у
рішенні Апеляційного суду Сумської
області від 11 жовтня 2011 року і у
стягненні якого вказаним рішенням
судом відмовлено. Боржник також
заперечував проти стягнення даного
штрафу. Все наведене свідчить про
існування спору між стягувачем та
боржником щодо даного штрафу, але
нотаріусу про це не було повідомлено.

Як вбачається з матеріалів справи
частина заборгованості, в тому числі і
щодо якої вчинено виконавчий напис за
кредитним договором від 31 березня 2008
року № 10/2008/НОМЕР_1 в сумі 705238,78 грн., вже
стягнута за рішенням Апеляційного суду
Сумської області від 11 жовтня 2011 року з
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Дане рішення
знаходиться на виконанні у державній
виконавчій службі. Проте даних
обставин банк нотаріусу не повідомив,
про що не заперечував представник
відповідача в суді апеляційної
інстанції.

Крім того, наданий банком нотаріусу
розрахунок суми заборгованості не є
документом, який підтверджує
безспірність вимог банку.

Належними доказами, які б
підтверджували наявність чи
відсутність заборгованості, а також
встановлювали розмір заборгованості,
могли бути первинні документи,
оформлені відповідно до вимог ст. 9
Закону України від 16 липня 1999 року №
996-XIV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність».

Інші доводи апеляційної скарги не
можуть бути підставою для визнання
виконавчого напису таким, що підлягає
виконанню.

З врахуванням викладеного вище, доводи
апелянта висновків суду не
спростовують та не містять посилань на
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які б потягли
ухвалення незаконного рішення, а тому
підстав для його зміни чи скасування
колегія суддів не вбачає.

Тому керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів,

у х
в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «Надра» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 22 липня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -