Справа № 2/326/176/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 р.
м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді - Каряки Д.О.,

при секретарі - Сичовій Г.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3, представника
третьої особи Ганчева О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від
сплати заборгованості по аліментам,
третя особа - відділ державної
виконавчої служби Приморського
районного управління юстиції, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом в якому просить звільнити його
від сплати заборгованості по аліментам
на користь ОСОБА_3 на утримання сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 22601 грн.,

В судовому засіданні позивач та його
представник просили суд задовольнити
позовну заяву в повному обсязі та
звільнити позивача від сплати
заборгованості по аліментам.
Посилаються на те, що відповідач без
поважної причини не пред'явила
виконавчий лист до виконання.

Відповідачка проти позову заперечує
повністю, пояснює що виконавчий лист
пред'явила до виконання до виконавчої
служби у 1998 році. В зв'язку з тим, що
позивач неодноразово змінював місце
роботи виконавчий лист був втрачений. В
2013 році вона зверталась з заявою до
суду про видачу дубліката виконавчого
листа. ЇЇ заява була задоволена та
виданий дублікат виконавчого листа з
яким вона повторно звернулась до
виконавчої служби.

Представник відділу державної
виконавчої служби Приморського
районного управління юстиції Ганчев
О.Г. в судовому засіданні пояснив, що
згідно електронної бази
«ВП-Виконавець», відповідач зверталась
до виконавчої служби з заявою про
відкриття виконавчого провадження про
стягнення аліментів 08.10.2013 року. Дана
електрона база діє з 2003 року, до цього
часу такі дані вносили в журнали, строк
зберігання яких 3 роки. На сьогоднішній
день не збереглися дані, чи зверталась
до виконавчої служби відповідачка в 1998
році.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи,
розглянувши надані докази, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності,
заслухавши думку представника
позивача, думку відповідачки, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
суд розглядає справи не інше як в межах
заявлених вимог і на підставі доказів
сторін.

Згідно положень ч. 1 ст. 212 ЦПК суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
зареєстрував шлюб з відповідачкою
ОСОБА_3 14 вересня 1996 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 в
них народився син - ОСОБА_5. У 1998 році
відповідачка звернулась до суду із
заявою про стягнення аліментів з
позивача на утримання сина - ОСОБА_5
Позивач стверджує, що відповідачка
виконавчий лист за місцем роботи
позивача не надавала, оскільки в цьому
не було необхідності, так як вони
спільно вели господарство, мали єдиний
бюджет, разом утримували і виховували
сина. 06 квітня 2013 року позивач перейшов
жити до своєї матері, оскільки сім'я
розпалась, однак шлюб не був
розірваний.

В жовтні 2013 року відповідачка ОСОБА_3
звернулась до Приморського районного
суду Запорізької області про видачу їй
дубліката виконавчого листа про
стягнення з позивача аліментів на
утримання їх неповнолітнього сина.
Дублікат виконавчого листа надала до
Приморської державної виконавчої
служби Приморського району для
примусового виконання. Станом на 26.11.2013
року, згідно розрахунку відділу
державної виконавчої служби
Приморського району, заборгованість по
аліментам за три останні роки складає
22601 грн., яку позивач має сплатити
відповідачці на підставі постанови
державного виконавця від 26.11.2013 року.

Зі слів позивача відповідачка до 2013
року не надавала виконавчий лист до
виконання, що підтверджується
довідками від Приморського РВ УМВС та
КП «Чисте місто Приморськ», де раніше
працював відповідач. Однак, даний факт
не відповідає дійсності та
спростовується довідкою Приморського
РВ ГУМВС України від 24.04.2014 року, де
встановлено, що ОСОБА_3 дійсно
отримувала від ОСОБА_1 аліменти з 05.02.1998
року, згідно виконавчого листа №АЕ9/1998
від 05.02.1998року, що підтверджується
копією нарахування та утримування
аліментів з ОСОБА_1 (а.с.35-37).

Згідно ч. 3 ст. 197 СК України суд може
звільнити платника аліментів від
сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що
заборгованість по сплаті аліментів
виникла не внаслідок непред'явлення
без поважних причин виконавчого листа
відповідачкою ОСОБА_3

Отже, підстав для задоволення позовної
заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам немає.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 57, 209, 212, 214, 215 ЦПК
України, ч. 3 ст. 197 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам, третя
особа - відділ державної виконавчої
служби Приморського районного
управління юстиції - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Повний текст рішення складено 12.09.2014
року.

Суддя
підпис Д.О.
Каряка

З оригіналом згідно: суддя
Д.О.
Каряка

12.09.2014