пр.№ 2/464/2336/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.12.2014 року

Сихівський районний суд м. Львова в
складі :

головуючого Мички
Б.Р.

при секретарі
Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Акцент-банк» звернувся до
суду з позовом, в якому просить
стягнути з відповідача ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
№A322CC9FSD0558 від 21 березня 2011 року в
розмірі 20244,06грн. та понесені при подачі
позову до суду судові витрати. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що позивачем на
підставі кредитного договору №A322CC9FSD0558
від 21 березня 2011 року відповідачу було
надано кредит у розмірі 10000грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Позичальник зобов'язувався погашати
кредит, сплачувати відсотки за
користування ним на умовах та в порядку
визначених її заявою, Умовами надання
кредиту фізичним особам «Розстрочка»,
зокрема щомісячно сплачувати грошові
кошти на погашення заборгованості за
кредитом, відсотків, комісій та інших
витрат. Проте відповідачем не
виконуються умови договору та
заборгованість станом на 24 жовтня 2014
року становить 20244,06грн. з яких: 7357,27грн.
- заборгованість за кредитом, 5,95грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2000грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 9440,65грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500грн. - штраф
(фіксована частина), 940,19грн. - штраф
(процентна складова). У зв'язку з
наведеним, просить суму боргу стягнути
в судовому порядку.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав суду
письмову заяву в якій позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просить
розглядати справу у його відсутності
та не заперечує щодо заочного розгляду
справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 в
судове засідання не з'явився, подав
суду письмову заяву в якій просить
розглядати справу у його відсутності
та письмові заперечення на позов, в
яких позов визнає частково в розмірі
12863,22грн., з яких: 7357,27грн. -
заборгованість за кредитом, 5,95грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 5000грн. (50 % від
суми кредиту) - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
500грн. - штраф (фіксована частина), в
задоволенні решти позовних вимог
просить відмовити, виходячи з
наступного. Вважає, що позивачем не
представлено суду жодних доказів, які б
підтверджували розмір збитків,
понесених ним у зв'язку з неналежним
виконанням умов договору, а тому
просить суд зменшити розмір неустойки
нарахованої за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.
Зазначає, що чинним законодавством та
умовами кредитування не передбачено за
неналежне виконання умов договору
штраф в процентному співвідношенні від
суми заборгованості. З врахуванням
того, що відповідачем отриманий кредит
на споживчі цілі, до правовідносин, що
виникли між сторонами слід
застосовувати Закону України «Про
захист прав споживачів». А відтак, в
контексті цього Закону, вважає
положення договору щодо сплати комісії
за управління кредитом
несправедливими. Окрім цього,
позивачем не зазначено про те, які саме
послуги за вказану комісію надавались
позивачу, а тому в задоволенні позовних
вимог в цій частині просить відмовити.

У зв'язку із неявкою в судове засідання
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалося
згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та
з'ясувавши її дійсні обставини справи,
суд приходить до переконання, що позов
підлягає до задоволення частково з
наступних підстав.

За кредитним договором банк або інша
фінансова уснова (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується певернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення закону щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору
(ст.1054 ЦК України).

Положення ст.1048 ЦК України
передбачають, що позикодавець має
право на одержання від позичальника
процентів від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Судом встановлено, що 23 березня 2011 року
між Публічним акціонерним товариством
«Акцент-Банк» та відповідачем ОСОБА_1
укладено кредитний договір №A322CC9FSD0558,
згідно якого останній отримав кредит в
розмірі 10000грн. на споживчі цілі, зі
сплатою за користування кредиту
відсотків у розмірі 0,01% на місяць, на
суму залишку заборгованості за
кредитом, єдиноразової винагороди за
надання фінансового інструменту в
розмірі 100грн., якщо інше не встановлено
в Умовах та правилах надання
банківських послуг, та щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту в розмірі 200грн., якщо інше
не встановлено в Умовах та правилах
надання банківських послуг, строком до
20 березня 2014 року на умовах надання
кредиту фізичним особам «Розстрочка».
Позичальник ОСОБА_1 зобов'язувався
починаючи з «21» по «26» число кожного
місяця надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 478,30грн. для
погашення заборгованості за кредитом,
яка складається із заборгованості за
кредитом, відсотків, винагороди,
комісії, а також інших витрат згідно з
умовами.

Як вбачається із заяви позичальника,
ОСОБА_1 ознайомився та погодився з
Умовами та правилами надання
споживчого кредиту «Розстрочка», які
були надані йому для ознайомлення у
письмовому вигляді. Своїм підписом він
підтвердив факт отримання ним
інформації про умови кредитування в
банку.

Згідно із п. 5.1 Умов надання споживчого
кредиту «Розстрочка», у випадку
несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту, позичальник
сплачує банку пеню у розмірі 1,25% від
суми простроченого платежу, але не
менше 1 гривні за кожен день прострочки
платежу.

Відповідно до п.5.3 Умов надання
споживчого кредиту «Розстрочка», при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань передбачених договором
більш ніж на 30 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити банку штраф у
розмірі 500грн., а також 5% від суми
заборгованості.

У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК
України зобов'язання повинно
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору і в
установлений договором строк. За
умовами ст.625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України - боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором.

З наданих суду документів вбачається,
що відповідач умов договору не
виконав, допустивши порушення термінів
повернення кредитних коштів. Як
вбачається з розрахунку
заборгованості станом на 24 жовтня 2014
року утворилася заборгованість на
загальну суму 20244,06грн. з яких: 7357,27грн. -
заборгованість за кредитом, 5,95грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2000грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 9440,65грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 500грн. - штраф
(фіксована частина), 940,19грн. - штраф
(процентна складова).

Так, відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

А відтак, суд не приймає покликання
представника відповідача на те, що
чинним законодавством та умовами
кредитування не передбачено за
неналежне виконання умов договору
штраф в процентному співвідношенні від
суми заборгованості.

Разом з тим, згідно розрахунку,
представленого позивачем станом на 24
жовтня 2014 року, сума заборгованості по
тілу кредиту становить 7357,27грн., а
розмір неустойки, зокрема пені -
9440,65грн., тобто перевищує розмір
основного боргу.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зважаючи на те, що кредит отримано в
сумі 10000грн., сума заборгованості по
тілу кредиту становить 7357,27грн., а
розмір нарахованої пені значно
перевищує розмір заподіяних позивачу
збитків, суд вважає, що розмір пені слід
зменшити та встановити таку у розмірі
5000грн., що буде співрозмірним розміру
заподіяних збитків.

Щодо стягнення з відповідача комісії
за користування кредитом в сумі 2000грн.,
то в задоволенні позовних вимог в цій
частині слід відмовити, виходячи з
наступного.

Відповідно до умов кредитного договору
від 21 березня 2011року, що укладений між
сторонами, банк надав позичальнику
кредит на споживчі цілі, а тому
особливості регулювання відносин
сторін визначаються Законом України
«Про захист прав споживачів».

За положеннями ч.5 ст.11, ст.18 Закону
України «Про захист прав споживачів»
до договорів із споживачами про
надання споживчого кредиту
застосовуються положення цього Закону
про несправедливі умови в договорах,
зокрема положення, згідно з якими
передбачаються зміни в будь-яких
витратах за договором, крім
відсоткової ставки. Продавець
(виконавець, виробник) не повинен
включати у договори із споживачем
умови, які є несправедливими. Умови
договору є несправедливими, якщо
всупереч принципу добросовісності
його наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача. Якщо положення договору
визнано несправедливим, включаючи ціну
договору, таке положення може бути
змінено або визнано недійсним.
Положення, що було визнане недійсним,
вважається таким з моменту укладення
договору.

Аналіз указаних норм дає підстави для
висновку, що несправедливими є
положення договору про споживчий
кредит, які містять умови про зміни у
витратах, зокрема, щодо плати за
обслуговування кредиту та плати за
дострокове його погашення, і це є
підставою для визнання таких положень
недійсними.

Відповідно до ч. 8 ст.18 Закону України
«Про захист прав споживачів» нечіткі
або двозначні положення договорів із
споживачами тлумачаться на користь
споживача.

Крім того, відповідно до ст.55 Закону
України «Про банки і банківську
діяльність» відносини банку з клієнтом
регулюються законодавством України,
нормативно-правовими актами
Національного банку України та угодами
(договорами) між клієнтом та банком.

З рішення Конституційного Суду України
від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011
вбачається, що положення пунктів 22, 23
статті 1, статті 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» від 12 травня 1991
року, з наступними змінами, у
взаємозв'язку з положеннями частини
четвертої статті 42 Конституції України
треба розуміти так, що їх дія
поширюється на правовідносини між
кредитодавцем та позичальником
(споживачем) за договором про надання
споживчого кредиту, що виникають як під
час укладення, так і виконання такого
договору.

Відповідно до п. 3.6 Правил надання
банками України інформації споживачу
про умови кредитування та сукупну
вартість кредиту, затверджених
Постановою правління Національного
банку України від 10 травня 2007 року № 168,
банки не мають права встановлювати
платежі, які споживач має сплатити на
користь банку за дії, які банк здійснює
на власну користь (ведення справи,
договору, облік заборгованості
споживача, тощо), або за дії, які
споживач здійснює на користь банку
(прийняття платежу від споживача, тощо),
або що їх вчиняє банк або споживач з
метою встановлення, зміни або
припинення правовідносин (укладення
кредитного договору, внесення змін до
нього, прийняття повідомлення
споживача про відкликання згоди на
кредитного договору тощо).

Враховуючи наведене, суд приходить до
переконання, що з відповідача на
користь позивача підлягає до стягнення
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 13803,41грн., з яких: 7357,27грн. -
заборгованість за кредитом, 5,95грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 5000грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500грн. - штраф (фіксована
частина), 940,19грн. - штраф (процентна
складова).

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати пропорційно до
задоволеної чи відмовленої частини
вимог. А відтак, з відповідача слід
стягнути в користь позивача 243,60грн.
судового збору.

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 551, 610-612, 625,
1046-1050, 1054 ЦК України, ст.ст.11, 18 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
ст.55 Закону України «Про банки і
банківську діяльність», та керуючись п.
3.6 Правил надання банками України
інформації споживачу про умови
кредитування та сукупну вартість
кредиту, затверджених Постановою
правління Національного банку України
від 10 травня 2007 року № 168, ст.ст. 10, 60, 74, 79,
88, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» 13803 /тринадцять тисяч
вісімсот три/грн. 41коп. заборгованості
за кредитним договором №A322CC9FSD0558 від 21
березня 2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» 243 /двісті сорок три/грн.
60коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, у
відсутності якої таке було
постановлено, - протягом того ж строку з
дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному
екземплярі.