АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
17 вересня 2014 року
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:
головуючого судді: Мазурик О.Ф.,
суддів: Прокопчук Н.О.,
при секретарі: Шалапуді Н.П.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1,
в інтересах якого діє ОСОБА_2,
на ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 20 серпня 2014 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Індіго» про стягнення страхового
Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 20 серпня 2014 року позовну
заяву залишено без розгляду на
підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_1, в інтересах якого діє
ОСОБА_2, звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій зазначив, що ухвала суду
є незаконною та необґрунтованою, при
постановленні ухвали судом було
порушено норми процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що в матеріалах справи
відсутні відомості про належне
повідомлення позивача про судові
засідання у справі призначені на 29.07.2014
Просив ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 20 серпня 2014 року
скасувати, справу направити до суду
першої інстанції для продовження
Позивач та його представник в судове
засідання не з'явилися, про час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином згідно ч. 5 ст. 76 ЦПК України,
причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за їх відсутності.
Представник відповідача ТзДВ «СК
«Індіго» - Балацький С.С. просив
відмовити в задоволенні скарги, а
ухвалу суду залишити без змін як таку,
що є законною та обґрунтованою.
Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, законність
та обґрунтованість ухвали суду в межах
апеляційного оскарження, дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
Залишаючи позовну заяву без розгляду
суд першої інстанції, керуючись
положеннями п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України,
дійшов висновку, що належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання.
Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання позивача, повідомленого
належним чином, якщо від нього не
надійшла заява про розгляд справи за
його відсутності, суд залишає позовну
З матеріалів справи, а саме з журналу
судового засідання від 14.07.2014,
вбачається що в судовому засіданні, в
якому був присутній представник
позивача ОСОБА_2 суд оголосив перерву
до 29.07.2014 (а.с. 147-148).
З матеріалів справи вбачається, що про
день, час та місце розгляду справи на
29.07.2014 представник був повідомлений під
розписку (а.с. 149).
Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги щодо неналежного
повідомлення позивача про розгляд
справи 29.07.2014, оскільки вручення
судової повістки представникові особи,
яка бере участь у справі, вважається
врученням повістки і цій особі (ч. 5 ст. 76
У судове засідання 29.07.2014 позивач
належним чином повідомлений про час та
місце судового розгляду, не з'явився,
про причини неявки суду не повідомив,
заяву про розгляд справи у його
відсутність не направив.
У зв'язку з неявкою учасників процесу
та для забезпечення належного
повідомлення учасників процесу про час
та місце розгляду справи, розгляд
справи було відкладено на 20.08.2014 (а.с. 193).
Згідно зворотного поштового
повідомлення судову повістку про
виклик у судове засідання на 20.08.2014
вручено особисто позивачу, про що
зазначено у зворотному поштовому
повідомленні уповноваженою особою
Укрпошти - Русаковою 09.08.2014 (а.с. 197).
Доводи представника позивача ОСОБА_2,
щодо не вчинення ОСОБА_1 підпису на
зворотному поштовому повідомленні, про
отримання судової повістки, колегією
суддів до уваги не приймаються,
оскільки в матеріалах справи міститься
зворотне поштове повідомлення з
відміткою про вручення поштового
відправлення особисто ОСОБА_1
Крім того, сам ОСОБА_1 не звертався до
суду з заявою щодо не вчинення ним
підпису на повідомленні про вручення
поштового відправлення.
Належним чином повідомлений про час та
місце судового розгляду, позивач
повторно не з'явився в судове засідання
призначене на 20.08.2014, про причини неявки
суд не повідомив, заяву про розгляд
справи у його відсутність не направив.
Враховуючи викладене, а також
положення ч. 5 ст. 76 ЦПК України, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що
оскільки позивач повторно не з'явився в
судове засідання, заяви про розгляд
справи за його відсутності до суду не
надавав, позовна заява підлягає
залишенню без розгляду на підставі п. 3
ч. 1 ст. 207 ЦПК України.
Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
З цього приводу прецедентними є
рішення Європейського суду з прав
людини у справах «Осман проти
Сполученого королівства» від 28.10.1998
року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001
року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право
на суд не є абсолютним. Воно може бути
піддане обмеженням, дозволеним за
змістом, тому що право на доступ до суду
за самою своєю природою потребує
регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення судом
першої інстанції заяви без розгляду
відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України
не є порушенням права на справедливий
захист та не може вважатися обмеженням
права доступу до суду.

Зміст оскаржуваної ухвали не дає
жодних підстав для висновку про те, що
судом першої інстанції було допущено
порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону, на підставі
повного та всебічного дослідження
матеріалів справи.

В порядку ст. 307 ч. 2 п. 1, ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК
України за наслідками розгляду скарги
на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право, зокрема,
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення ухвали
без змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 325, 327
ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах
якого діє ОСОБА_2, - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 20 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/21743/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12156/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Фаркош Ю.А.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.