Справа № 466/3912/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2014 року
Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді
Невойта П.С.

за участю представників
ОСОБА_1, Василюка Б.Л.,

прокурора
Семикової О.З.

при секретарі с/з
Бішко Б.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у місті Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третьої особи органу
опіки та піклування Шевченківської
районної адміністрації Львівської
міської ради про позбавлення
батьківських прав, -

у с т а н
о в и в:

16.06.2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду в
інтересах дитини малолітньої ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до ОСОБА_5,
третьої особи органу опіки та
піклування Шевченківської районної
адміністрації Львівської міської ради
про позбавлення відповідача
батьківських прав відносно доньки -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги мотивує тим, що з
відповідачем ОСОБА_5 вона перебувала у
шлюбі, який 18.12.2006 року було розірвано.
Від даного шлюбу у неї з відповідачем є
донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
розірвання шлюбу залишилась проживати
разом з нею. З часу розірвання шлюбу
відповідач ухиляється від виконання
своїх обов"язків по виховання дитини.
Він не провідує доньку у школі, ні дома,
не спілкується з нею, на даний час він
проживає окремо та не задумується про
надання матеріальної допомоги дитині
та не сплачує аліменти. Враховуючи
наведене, просить позбавити ОСОБА_5
прав відносно доньки - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1

У судовому засіданні позивач не
з'явилась довіривши представлення
своїх інтересів представнику ОСОБА_1,
який діє на підставі довіреності від
30.04.2014 року, останній будучи в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та надав пояснення
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Відповідач проти позову заперечив в
повному обсязі та просив в позові
відмовити та пояснив, що він до 2009 року
спілкувався з дитиною, сплачував
аліменти, а останні 4 роки нею не
цікавився зовсім, так як у нього були
скрутний фінансовий стан. До дня
звернення до суду він про свою доньку
нічого не знав. Однак, на тепер він може
поступово компенсовувати
заборгованість по аліментах та бажає
налагодити відносини з донькою.

Представник 3-ї особи - Василюк Б.Л. у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та поснив, що адміністрацією
прийнято позитивний висновок про
позбпавлення батька батьківських
прав, так як він не дбає про розвиток
дитини, не надає матеріальної допомоги.
Просив позов задовольнити.

Представник прокуратури прокурор
Семікова О.З. у судовому засіданні
також просила позовні вимоги
задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх
представників, показання свідків,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та
відповідач ОСОБА_5 перебували у шлюбі,
який 18.12.2006 року було розірвано, що
підтверджується рішен-ням Галицького
районного суду м.Львова від 18.12.2006 року
та копією свідоцтвом про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_1, виданого 20.04.2007 року
Галицьким відділом реєстрації актів
цивільного стану Львівського міського
управління юстиції (а.с.8-9).

Від даного шлюбу у неї з відповідачем є
донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_2, виданого
28.12.2002 року міським відділом реєстрації
актів громадського стану Львівського
обласного управління юстиції. (а.с.7).

Згідно акту ЛКП "Балатон-409" від 20.05.2014
року, малолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
проживає без реєстрації разом з матір'ю
у АДРЕСА_1 та зі слів сусідів батько
ОСОБА_5 не бере участі у вихованні
дитини (а.с. 11).

Згідно характеристики середньої
загальноосвітньої школи №22 (а.с.13),
вихованням та утриманням ОСОБА_6
займається мама ОСОБА_7, батько ОСОБА_5
успіхами дитини в школі не цікавиться,
із класним керівником не спілкується.

З показань у судовому засіданні свідка
ОСОБА_8 вбачається, що він з позивачкою
проживають спільно більше як 6 років. У
них ІНФОРМАЦІЯ_7 народилася спільна
дитина - ОСОБА_9. Відповідач ОСОБА_5
своєю донькою не цікавиться більше 6
років. Останній раз він бачився з
дитиною ще коли вона відвідувала
садочок. Будь-яких заборон бачитися з
донькою не було. Так сталося в житті, що
ОСОБА_6 його називає татом. З часу його
спільного проживання з позивачем,
ОСОБА_6 не змінювала місця виховання та
навчання, отже батько у будь який час
міг її побачити у садочку чи у школі.

З показань у судовому засіданні свідка
ОСОБА_10 вбачається, що батько про свою
доньку не дбає, не займається її
виховання, після розірвання шлюбу він
повністю усунувся від виховання
дитини. ОСОБА_6 є його племінницею та
йому відомо, що вона не памятає свого
батька, а фактично називає батьком
ОСОБА_8.

З показань у судовому засіданні свідка
ОСОБА_12 вбачається, що вона є Хресною
мамою дитини ОСОБА_9 та часто буває
вдома у позивача. При цьому вона ні разу
не бачила відповідача. Батько зовсям не
цікавиться дитиною, не надає допомоги
та не займається її вихованням.

Будучи у суді зі своєю мамою, ОСОБА_6
повідомила, що батька ОСОБА_5 не
памятає, бз ним зовсім не спілкується, а
татом називає ОСОБА_8.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції
України сім'я, дитинство, материнство і
батьківство охороняються державою.

У відповідності до абз. 3 ч.2 ст. 3 СК
України дитина належить до сім'ї своїх
батьків і тоді, коли спільно з ними не
проживає.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати,
батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно вимог ст.165 Сімейного
кодексу України, право на звернення до
суду з позовом про позбавлення
батьківських прав мають один з батьків,
опікун, піклувальник, особа, в сім'ї
якої проживає дитина, заклад охорони
здоров'я, навчальний або інший дитячий
заклад, в якому вона перебуває, орган
опіки та піклування, прокурор, а також
сама дитина, яка досягла чотирнадцяти
років.

Обов'язки батьків щодо виховання та
розвитку дитини передбачені ст.150 СК
України, та полягають, зокрема, в
наступному: батьки зобов'язані
виховувати дитину в дусі поваги до прав
та свобод інших людей, любові до своєї
сім'ї та родини, свого народу, своєї
Батьківщини, батьки зобов'язані
піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток, батьки зобов'язані
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя та інше.

Статтею 11 Закону України «Про охорону
дитинства» передбачено, що кожна
дитина має право на проживання в сім'ї
разом з батьками або в сім'ї одного з
них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищезгаданого Закону
передбачено, що виховання в сім'ї є
першоосновою розвитку особистості
дитини.

Держава надає батькам або особам, які
їх замінюють, допомогу у виконанні ними
своїх обов'язків щодо виховання дітей,
захищає права сім'ї.

Відповідно до ст.14 Закону діти та
батьки не повинні розлучатися всупереч
їх волі, за винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили.

Як зазначено у пунктах 15,16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» № 3 від 30
березня 2007 року із змінами і
доповненнями, внесеними постановою
Пленуму Верховного Суду України від 19
грудня 2008 року № 20, позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін.), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце лише за умови
винної поведінки батьків, свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_5 повністю ухилився від виконання
батьківських обов'язків щодо своєї
доньки, він не цікавиться її життям,
навчанням, вихованням, не спілкується з
нею та не надає жодної матеріальної
допомоги. Жодних перешкод у вихованні
своєї доньки не встановлено.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів
справи ОСОБА_4 зверталась до суду з
позовом про стягнення аліментів та
рішенням Галицького районного суду
м.Львова від 18.12.2016 року позов
задоволено, вирішено стягувати з
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця
м.Нововолинськ, Яворівського району,
Львівської області на користь ОСОБА_4
кошти (аліменти) на утримання
неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в
розмірі 150,00 грн. щомісячно, але не менше
ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
18.10.2006 року і до досягнення дитиною
повноліття. Проте, відповідач
ухиляється від сплати аліментів на
утримання дитини, що підтверджується
розрахунком заборгованості по
аліментам з 18.10.2006 р. по 01.05.2014 року (а.с.
15).

Згідно долученого до матеріалів справи
висновку органу опіки та піклування
Шевченківської районної адміністрації
Львівської міської ради № 36-1495 від
26.06.2014 року з метою захисту прав та
інтересів дитини ОСОБА_6, орган опіки та
піклування вважає за доцільне
позбавити батьківських прав ОСОБА_5
відносно малолітньої доньки - ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.26).

На підставі вищенаведеного, з
урахуванням того, що відповідач не
виконує без поважних причин обов'язків
по вихованню дитини, ухиляється від
виконання цих обов'язків, оцінюючи
зібрані по справі докази суд приходить
до висновку, що позов про позбавлення
батьківських прав є підставним та
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214,
215 ЦПК України, ст. ст. 19,164, 165 Сімейного
Кодексу України, суд, -

в и
р і ш и в:

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6
батьківських прав щодо малолітньої
доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м.Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. С. Невойт