АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/7939/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Порошина О. О. Доповідач - Рудь В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» на
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В с т а н о в и л а :

У липні 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«Приватбанк» звернулось з позовом до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного договору № б/н від 16.10.2007
року ОСОБА_4 отримав 16.10.2007 року кредит у
розмірі 3000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 24,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Відповідач підтвердив підписом свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір.

Відповідно до п.9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на такий же термін.

Договором передбачено порядок та
умови погашення кредиту, погашення
заборгованості по кредиту, сплата
нарахованих за період користування
кредитом відсотків, комісії за
користування кредитом та інших витрат.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань
за кредитним договором відповідач
станом на 18.07.2013 року згідно розрахунку
має заборгованість 23737,72 грн., яка
складається із наступного: 3000,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 11781,16 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 7350,00 грн. -
заборгованість покомісії за
користування кредитом, а також штрафи
відповідно до п.8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф(фіксована частина); 1106,56 грн. -
штраф(процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив стягнути з відповідача
зазначену заборгованість за кредитним
договором № б/н від 05.10.2005 року.

Ухвалою Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 31 січня 2014 року залучено у
якості відповідача у справі
правонаступника ОСОБА_3(а.с.55).

Рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено(а.с.120-123).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права(а.с.125-129).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в у межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти(ч.1 ст.1048 ЦК
України).

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.ст.526, 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами - ст.629 ЦК України.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

За положеннями ст.612 ЦК України одним
із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

По справі встановлено, що між
Публічним акціонерним товариством
Комерційний Банк «Приватбанк» та
ОСОБА_4 укладено договір № б/н від 16.10.2007
року, за умовами якого останній отримав
16.10.2007 року кредит у розмірі 3000,00 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом(а.с.8-9).

Станом на 18.07.2013 року ПАТ КБ
«Приватбанк» визначило у позичальника
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 18.07.2013 року у сумі 23737,72 грн.,
яка складається із наступного: 3000,00 грн.
- заборгованість за кредитом; 11781,16 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 7350,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом, а також штрафи
відповідно до п.8.6 Умов та Правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф(фіксована частина); 1106,56 грн. -
штраф(процентна складова)(а.с.4-7).

Як видно із справи, ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.29-30).

Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України
кредиторові спадкодавця належить
протягом шести місяців від дня, коли
він дізнася або міг дізнатися про
відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли
спадщину, незалежно від настання
строку вимоги.

За правилами ч.1 ст.1282 ЦК України
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині.

В п.32 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що з урахуванням положення
статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за
умови прийняття спадщини є боржниками
перед кредитором у межах вартості
майна, одержаного у спадщину.

Із справи видно, що 17.10.2013 року
представник позивача звернувся до суду
із клопотанням про відкладення
розгляду справи та зазначив, що
позивачу стало відомо про смерть
боржника(а.с.28).

Ухвалою Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 31 січня 2014 року до участі у
справі у якості відповідача залучено
правонаступника боржника ОСОБА_4 -
ОСОБА_3, з якою померлий ІНФОРМАЦІЯ_1
перебував у зареєстрованому шлюбі з
08.09.2009 року(а.с.55, 64).

20.05.2014 року представник позивача
уточнив позовні вимоги та надав
розрахунок заборгованості за
кредитним договором станом на 02.07.2011
року у сумі 16 281,25 грн.(а.с.89).

Перевіряючи доводи та заперечення
сторін щодо вимог ПАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_3, суд встановив, що боржник
ОСОБА_4 на час смерті не мав
відповідного майна і після його смерті
спадкова справа не заводилась.

Такі висновки суду підтверджуються
повідомленнями Комунального
підприємства Синельниківське
міжміське бюро технічної
інвентаризації від 19.11.2013 року №297
(а.с.43), Державного реєстратора прав на
нерухоме майно від 25.11.2013 року
№8274229(а.с.44), державного нотаріуса
Першої синельниківської державної
нотаріальної контори від 20.11.2013/01-16/832
року(а.с.46).

Отже, встановивши, що ОСОБА_3 не
одержала у спадщину майна після смерті
боржника ОСОБА_4, суд прийшов до
правильного висновку про відмову в
задоволенні позову про стягнення з неї
заборгованості за кредитним договором
№ б/н від 16.10.2007 року.

Посилання ПАТ КБ «Приватбанк» в
апеляційній скарзі на те, що у
спадкодавця були невиконані боргові
зобов'язання, а ОСОБА_3 є спадкоємцем
позичальника, не можуть бути взяті до
уваги, оскільки факт невиконання
боргових зобов'язань померлим
боржником не є підставою для стягнення
заборгованості за кредитним договором
із спадкоємця, який не одержав майна у
спадщину.

Таким чином, висновок суду про
відмову ПАТ КБ «Приватбанк» в
задоволенні позову до ОСОБА_3 є таким,
що відповідає обставинам справи та
вимогам діючого законодавства, що
регулює встановлені правовідносини.
Підстав для скасування судового
рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 29 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -