Справа 206/4210/14-ц
Провадження 2/206/1058/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді:
Сухоруков А.О.,

при секретарі:
Віткалов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на 1/2 частку
квартири в порядку спадкування за
законом,

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
третя особа: Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, Комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» про визнання права
власності на 1/2 частини квартири в
праві спільної сумісної власності
подружжя,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом про
визнання права власності на 1/2 частку
квартири в порядку спадкування.

01 липня 2014 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду із позовом про
визнання 1/2 частини квартири в праві
спільної сумісної власності.

Ухвалою суду від 30 липня 2014 року
об'єднано в одне провадження цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_1, про визнання права власності на
1/2 частку квартири в праві спільної
сумісної власності (справа №206/4210/14-ц,
провадження №2/206/1058/14), та цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права
власності на 1/2 частку квартири в
порядку спадкування за законом (справа
№206/4191/14-ц, провадження №2/206/1046/14).

Свої позовні вимоги
обґрунтовують з аналогічних підстав, а
саме тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер
чоловік ОСОБА_3 та батько ОСОБА_1 -
ОСОБА_4. На час смерті ОСОБА_4,
спадкоємцями за законом були: дружина
ОСОБА_3 та його сини: ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
які прийняли спадщину відповідно до ст.
1261 ЦК України та уклали між собою
договір про розподіл спадкового майна,
згідно якого 1/2 частки квартири, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1
перейде на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом у
власність ОСОБА_1, а 1/2 частина квартири
належить ОСОБА_3, як дружина відповідно
до ст. 63 Сімейного кодексу України. 27
травня 2013 року ОСОБА_3 відмовилась від
прийняття спадщини відповідно до ст. 1273
ЦК України. Внаслідок смерті ОСОБА_4
відкрилась спадщина, часом відкриття
якої є його день смерті. До складу
спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК
України ввійшли всі права та обов'язки
спадкодавця, що належала йому на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті, а саме майнові
права на майно, яке належало йому на
праві власності: квартира АДРЕСА_1, що
належала спадкодавцю на підставі
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом від 23 червня 2012
року. Ця квартира була набута ОСОБА_3 і
померлим під час шлюбу, а тому є
спільним сумісним майном подружжя.
Отже ОСОБА_3 має право на 1/2 частину
вказаної квартири, як дружина
спадкодавця. Спадкова справа на майно
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_4
відкрита 27 травня 2013 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5

ОСОБА_3 звернулась до нотаріуса із
заявою про видачу свідоцтва про право
власності на частку в спільному майні
подружжя на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1.
ОСОБА_1 також звернувся до нотаріуса із
заявою про видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом на 1/2 частку
зазначеної квартири. Але 27 січня 2014
року нотаріусом було винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії у зв'язку з тим, що
згідно ч.1 ст. 182 ЦК України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації. Право
власності на вказану квартиру за
ОСОБА_4 в органах БТІ зареєстровано не
було.

На підставі викладеного та з
урахуванням уточнень позивач ОСОБА_3
просить визнати за нею право власності
в праві спільної сумісної власності
подружжя на ? частку квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 66,5кв.м, житловою
38,6кв.м, розташованої на першому поверсі
будинку літер А-9, яка складається з: 1-
коридор, 2 - кладова, 3 -кухня, 4 - житлова, 5
- житлова, 6- ванна, 7 - туалет, 8 - житлова, 9
- кладова, І - лоджія, ІІ - балкон. Позивач
ОСОБА_1 право власності на ? частку
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
(а.с.2-5 т.1, а.с.2-6 т.2, 77-81 т.2).

Позивач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1
надали до суду заяву про те, що позовні
вимоги підтримують у повному обсязі та
просять їх задовольнити (а.с.69-70 т.2).

Представник позивачів в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позові та просив
задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява
про розгляд справи без його участі, в
яких він не заперечує проти
задоволення позовних вимог, пояснив, що
квартира АДРЕСА_1 була придбана у шлюбі
батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 23.06.2012р.
але покупцем за їх згодою було
зазначено батька, державна реєстрація
за ОСОБА_2 не була здійснена, оскільки
він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ? частина
квартири належить матері, оскільки
придбана в період шлюбу і є їх спільною
частковою власністю, а тому до
спадкового майна належить ? частина
квартири. Він з братом ОСОБА_1 уклали
між собою договір про розподіл
спадкового майна на підставі якого ?
зазначеної квартири перейде до нього
(а.с.54,68 т.2).

Третьої особа - Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції в судове засідання
не з'явилися про розгляд справи
повідомлялися належним чином.

Від третьої особи Комунальне
підприємство «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
обласної ради на запит суду надійшла
відповідь про те, що станом на 31.12.2012р. в
інвентаризаційній справі за адресою
АДРЕСА_1 відсутні відомості, щодо
звернення фізичних чи юридичних осіб
про реєстрацію права власності на
підставі договору купівлі-продажу від
23.06.2012 року (а.с.75 т.2).

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
доходить висновку, що позовні вимоги
позивачів підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
помер ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про смерть № НОМЕР_3, 2013р.,
відділу реєстрації актів цивільного
стану м. Санту Тірсу, місце смерті м.
Повоа де Варзім район Повоа де Варзім,
засвідчений переклад з португальської
(а.с.6-9 т.1).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином
померлого ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4
від 12 січня 1981 рік, актовий запис № 25
(а.с.10 т.1).

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 є дружиною
померлого ОСОБА_4, що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 від 10
лютого 1979 року, актовий запис №55 (а.с.15
т.2).

З довідки КП «Житлове господарство
Самарського району» Дніпропетровської
міської ради від 20.05.2013р. № 1645
вбачається, що АДРЕСА_1 зареєстровані
та проживали: ОСОБА_3, 1961р.н., ОСОБА_1,
1980р.н., ОСОБА_4, 1957р.н., якого знято з
реєстрацій у зв'язку зі смертю (а.с.11 т.1).

Відповідно до договору про поділ
спадкового майна між відповідачем
ОСОБА_2 та позивачем ОСОБА_1,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 від 18.11.2013
року, зареєстрованого в реєстрі за № 459
сторони за взаємною згодою сторін у
власність сина спадкодавця ОСОБА_1
переходить ? частина квартири по
АДРЕСА_1 (а.с.12).

З висновку ФОП ОСОБА_7 з незалежної
оцінки ринкової вартості нерухомого
майна квартири АДРЕСА_1 станом на 23.05.2013
року ринкова вартість становить (без
ПДВ) 295150,00грн. При цьому право власності
за попередніми співвласниками
(продавцями за договором) було належним
чином зареєстроване (а.с.13-30 т.1).

23 червня 2012 року ОСОБА_4 придбав
квартиру №? АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу, посвідченим приватним
нотаріусов Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за № 1791
(а.с.31-32 т.1).

Відповідно до зазначеного договору
державна реєстрація у відповідному
органі, який здійснює державну
реєстрацію не відбулася.

Згідно технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1 від 20.04.2012 року квартира
загальною площею 66,5кв.м, житловою 38,6
кв.м, розташована на першому поверсі
будинку літер А-9, яка складається з: 1-
коридор площею 12,2кв.м, 2 - кладова площею
1,1 кв.м, 3 - кухня площею 7,6кв.м, 4 - житлова
площею 17,4кв.м, 5 - житлова площею 9,6 кв.м, 6
- ванна площею 2,6кв.м, 7 - туалет площею
1,2кв.м, 8 - житлова площею 11,6кв.м, 9 -
кладова площею 0,4кв.м, І - лоджія площею
1,9кв.м, ІІ - балкон площею 0,8кв.м (а.с.33-36
т.1).

27 січня 2014 року постановою приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 було
відмовлено у вчиненні нотаріальних
дій, а саме видачу свідоцтва про право
на спадщину за законом на ? частину
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, оскільки
право власності на квартиру за
померлим його батьком ОСОБА_4 в органах
БТІ не було зареєстровано,
спадкоємцями за законом є дружина
ОСОБА_3 та сини ОСОБА_2, ОСОБА_1, які
прийняли спадщину. 27.05.2013р. ОСОБА_1
відмовилась від прийняття спадщини
відповідно ст. 1273 ЦК України. А згідно
договору про розподіл спадкового майна
від 18.11.2013р. ? частка зазначеної
квартири перейде до ОСОБА_1 (а.с.40 т.1).

27 січня 2014 року постановою приватного
нотаріуса Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 було
відмовлено у вчиненні нотаріальних
дій, а саме видачу свідоцтва про право
власності на частку в спільному майні
подружжя на ? частину квартири АДРЕСА_1
ОСОБА_3, оскільки право власності на
квартиру за померлим її чоловіком
ОСОБА_4 в органах БТІ не було
зареєстровано (а.с.45 т.2).

Дослідженні в судовому засіданні
матеріали справи свідчать про те, що
реєстрація права власності за ОСОБА_4
до його смерті проведена не була.

Ці обставини не заперечувалися
сторонами в судовому засіданні.

В силу ст. 1217 Цивільного кодексу
України, спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 Цивільного
кодексу України, до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Положенням ст. 1222 Цивільного кодексу
України визначено, що спадкоємцями за
заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Так, відповідно до матеріалів даної
справи, доказами, що дають можливість
встановити правову належність спірної
квартири, є: копія договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
23.06.2012 року.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця,.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Спадкоємець має право звернутися із
заявою про державну реєстрацію
переходу права власності до органу, що
здійснює державну реєстрацію прав на
нерухоме майно, після прийняття
спадщини в порядку, передбаченому
законом. Якщо право власності
спадкодавця не було зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно, правовстановлюючими є
документи, що підтверджують підставу
для переходу права власності в порядку
правонаступництва, а також документи
спадкодавця, що підтверджують
виникнення у нього права власності на
нерухоме майно (стаття 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень").

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України
від 01 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

За змістом абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України,
якщо право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

У пункті 3.1 інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», також
звертається увага і на те, що
належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, є набуття спадкодавцем
зазначеного права у встановленому
законодавством України порядку.

За змістом ст. 60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Положеннями ст. 70 СК України визначено,
що у разі поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або
шлюбним договором.

Перевіривши та з'ясувавши всі
необхідні обставини справи та оцінюючи
усі наявні докази, досліджені в ході
судового засідання в їх сукупності,
приймаючи до уваги вищевикладене, з
урахуванням загальних засад
цивільного судочинства відповідно до
п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України,
а саме: справедливості,
добросовісності та розумності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 про визнання права
власності на ? частину квартири в
порядку спадкування та позовні вимоги
ОСОБА_3 про визнання права власності на
? частку квартири в праві спільної
сумісної власності підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 319, 1217,1218,1222, 1223, 1233, 1235, 1269 ЦК
України, ст. ст. 60, 70 СК України, ст.ст. 3,
10, 11, 57- 64, 88, 130, 208-210, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 66,5кв.м, житловою 38,6кв.м,
розташованої на першому поверсі
будинку літер А-9, яка складається з: 1-
коридор, 2 - кладова, 3 -кухня, 4 - житлова, 5
- житлова, 6- ванна, 7 - туалет, 8 - житлова, 9
- кладова, І - лоджія, ІІ - балкон в
порядку спадкування за законом після
смерті його батька ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) право власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 66,5кв.м, житловою 38,6кв.м,
розташованої на першому поверсі
будинку літер А-9, яка складається з: 1-
коридор, 2 - кладова, 3 -кухня, 4 - житлова, 5
- житлова, 6- ванна, 7 - туалет, 8 - житлова, 9
- кладова, І - лоджія, ІІ - балкон, в праві
спільної сумісної власності, після
смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення
через Самарський районний суд м.
Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Судя А.О. Сухоруков