АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9505/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Циганков В. О. Доповідач -
Єлізаренко І.А.Категорія 5
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Калиновського А.Б.

за участі секретаря - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - представника
ОСОБА_7 та апеляційну скаргу
Обслуговуючого кооперативу
«Приватестейт» на рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2011 року
у справі за позовом Приватного
підприємства «Терек Плюс» до ОСОБА_8,
Дніпропетровської міської ради про
зобов'язання вчинити певні дії та
визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року ПП «Терек Плюс»
звернулося з позовом до ОСОБА_8,
Дніпропетровської міської ради про
зобов'язання вчинити певні дії та
визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог ПП
«Терек Плюс» посилався на те, що 18
липня 2011 року між ПП «Терек Плюс» та
ОСОБА_8 було укладено попередній
договір оренди нерухомого майна,
розташованого за адресою - АДРЕСА_1, . а
саме приміщення: літ.Б - незавершене
будівництво (секція 6), цокольний
поверх, лоджії. Відповідно до умов
договору орендодавець зобов'язується
оформити всі необхідні документи для
оренди, та передати приміщення
орендарю в строк до 21 липня 2011 року, а
орендар зобов'язується оплатити
вартість оренди в розмірі 7000 грн. на
місяць з урахуванням індексу інфляції,
та оформити договір оренди після
надання орендодавцем всіх необхідних
документів в строк до 21 липня 2011 року.
Також договором було передбачено, що
договір оренди буде укладено строком
на 5 років. Попереднім договором було
передбачено, що будь-які спори за даним
договором вирішуються за
законодавством України. Відповідно до
попереднього договору оренди ОСОБА_8
повинна була укласти договір оренди у
термін до 21 липня 2011 року, але досі його
не уклала, зазначила, що право здачі
майна в оренду мають лише його
власники, а вона має сумнів з приводу
того, чи є позивач власником
зазначеного майна та чи має право
передавати в оренду спірне майно.
Вказали, що ПП «Терек Плюс» є власником
спірного нерухомого майна, а саме:
об»єкта незавершеного будівництва,
житлового будинку, підвалу та 1-7
поверху за проектом десятиповерхового
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі -
продажу від 01 серпня 2009 року. Оцінка
технічного стану спірного майна
проведена у 2011 році. Згідно даного
обслідування технічний стан
конструкцій знаходиться у нормальному
стані, відповідає будівельним нормам
та придатний до подальшої
експлуатації, тому просив суд
зобов'язати ОСОБА_8 укласти з ПП «Терек
Плюс» договір оренди нерухомого майна,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на
умовах попереднього договору оренди
б/н від 18 липня 2011 року та визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
а саме: літ. Б - незавершене будівництво
(секція №6), цокольний поверх, лоджії,
яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня
2011 року позовні вимоги ПП «Терек плюс»
задоволено частково. Визнано за ПП
«Терек Плюс» право власності на
нерухоме майно, а саме: літ. Б -
незавершене будівництво (секція №6),
цокольний поверх, лоджії, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, без
прийняття нерухомого майна в
експлуатацію. В іншій частині позову
відмовлено.

Додатковим рішенням
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 31 жовтня 2014 року
вирішено питання щодо судових витрат
(а.с.196).

В апеляційних скаргах ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 -
представник ОСОБА_7 та ОК
«Приватестейт» просять рішення суду
скасувати, посилаючись на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційні скарги задовольнити
частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
18 липня 2011 року між орендодавцем - ПП
«Терек Плюс» та орендарем - ОСОБА_8 було
укладено попередній договір оренди
нерухомого майна, а саме: літ.Б -
незавершене будівництво (секція 6),
цокольний поверх, лоджії, що
розташоване за адресою - АДРЕСА_1,
відповідно до умов якого сторони
зобов'язуються до 21 липня 2011 року
укласти договір оренди нерухомого
майна, яке знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, на умовах цього попереднього
договору оренди. Орендодавець
зобов'язується оформити всі необхідні
документи для оренди, та передати
приміщення орендарю в строк до 21 липня
2011 року, а орендар зобов'язується
оплатити вартість оренди в розмірі 7000
грн. на місяць з урахуванням індексу
інфляції, та оформити договір оренди
після надання орендодавцем всіх
необхідних документів в строк до 21
липня 2011 року. Договором було
передбачено, що договір оренди буде
укладено строком на 5 років (а.с.10).

Вказаний попередній договір
оренди від 18 липня 2011 року нотаріально
не посвідчувався.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається відповідно до договору
купівлі - продажу об'єкта незавершеного
будівництва від 01 серпня 2009 року, ПП
«Терек Плюс» придбало у ТОВ
«Науково-виробнича фірма «ДІН» за 600 000
грн. майно, а саме об'єкт
незавершеного будівництва житловий
будинок підвал та 1-7 поверх за проектом
десятиповерхового будинку, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.30).

Вищезазначений договір купівлі -
продажу від 01 серпня 2009 року також
нотаріально не посвідчувався.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПП «Терек Плюс» суд першої інстанції
виходив з того, що позовні вимоги
позивача є обґрунтованими, оскільки ПП
«Терек Плюс» є власником спірного
нерухомого майна, а саме об'єкта
незавершеного будівництва житловий
будинок підвал та 1-7 поверх за
проектом десятиповерхового

будинку, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, однак, погодитися
з такими висновками суду

неможливо, оскільки суд дійшов них
через порушення норм матеріального
права, що у відповідності до ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 635 ЦК України
попереднім є договір, сторони якого
зобов'язуються протягом певного строку
(у певний термін) укласти договір в
майбутньому (основний договір) на
умовах, встановлених попереднім
договором.

Зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 793 ЦК
України договір найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) укладається у письмовій формі.

Договір найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) строком на три роки і
більше підлягає нотаріальному
посвідченню.

Відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме
майно (жилі будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна).

Частиною 1 ст.331 ЦК України
передбачено, що право власності на нову
річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту ч.1, ч.2 ст.331 ЦК
України, ч.1 ст.182 ЦК України та пункту 8
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року N 7/5 (зі змінами і
доповненнями станом на 22 січня 2009 року),
право власності на новостворене
нерухоме майно виникає у особи, яка
створила це майно, після закінчення
будівництва об'єкта нерухомості,
введення його в експлуатацію,
отримання свідоцтва про право
власності та реєстрації права
власності.

За змістом пп. 1 п. «б» ч. 1 ст. 31
Закону України від 21 травня 1997 року N
280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в
Україні» прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів у
порядку, встановленому законодавством,
відноситься до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад.

Визнання судом права власності на
будівництво можливе у тому разі, якщо в
прийнятті такого об'єкта в
експлуатацію було незаконно
відмовлено та за умови дотримання
визначених законом вимог, які
необхідні для прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта.

У ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17 лютого 2011 року визначено порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів.

В п.8 ст.39 вказаного Закону
зазначено, що експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію, забороняється.

Відповідно до положень ст. 39 цього
Закону прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
здійснюється на підставі готовності
об'єкта до експлуатації шляхом видачі
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю
сертифікатів в порядку визначеному
КМУ.

Порядком прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 22
вересня 2004 року N 1243 передбачено
затвердження акту державної
приймальної комісії органом
виконавчої влади чи органом місцевого
самоврядування, що утворив цю комісію,
та необхідно здійснити реєстрацію в
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
яка видала дозвіл на виконання
будівельних робіт.

Згідно ч.3 ст.331 ЦК України до
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

З матеріалів справи вбачається
будь-які правовстановлюючі документи
на спірне нерухоме майно, що
розташоване за адресою - АДРЕСА_1 в
матеріалах справи взагалі відсутні.
Також відсутні документи на право
власності або користування земельною
ділянкою, на якій розташоване нерухоме
майно.

Як вказав суд першої інстанції в
оскаржуваному рішенні від 25 жовтня 2011
року, зазначене нерухоме майно є
незавершене будівництво та не прийнято
у встановленому законом порядку в
експлуатацію.

Апелянтами було надано копію рішення
цього ж Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 14 березня 2014
року та яким за Обслуговуючим
кооперативом «Приватстейт» визнано
право власності на зазначене вище це ж
саме нерухоме майно, а саме об'єкт, не
введений в експлуатацію - Літ. Б-7, який
складається з: житловий будинок,
загальною площею 1974,6 кв.м.,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.105,
106).

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26
листопада 2014 року вказане рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 14 березня 2014
року скасовано та відмовлено у
задоволенні позовних вимог
Обслуговуючого кооперативу
«Приватстейт» до ОСОБА_9 про стягнення
неустойки та визнання права власності
(а.с.230, 231).

Таким чином, суд першої інстанції 25
жовтня 2011 року постановив рішення
відносно нерухомого майна, власник
якого судом встановлений не був та не
вирішив питання щодо можливості
залучення до участі у справі належного
відповідача (співвідповідача)
відповідно до ст.33 ЦПК України.

За таких обставин, враховуючи, що у суду
першої інстанції не було правових
підстав для визнання за ПП «Терек
Плюс» права власності на вищевказане
нерухоме майно за відсутності
правовстановлюючих документів на це
нерухоме майно, яке, крім того, є
незавершене будівництво та не було
прийнято в експлуатацію у
встановленому законом порядку,
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню, а рішення суду
частковому скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог ПП «Терек
Плюс» в частині визнання права
власності.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - представника
ОСОБА_7 та апеляційну скаргу
Обслуговуючого кооперативу
«Приватестейт» задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2011
року у справі за позовом Приватного
підприємства «Терек Плюс» до ОСОБА_8,
Дніпропетровської міської ради про
зобов'язання вчинити певні дії та
визнання права власності скасувати
частково в частині задоволення
позовних вимог Приватного
підприємства «Терек Плюс» та визнання
за Приватним підприємством «Терек
Плюс» права власності на нерухоме
майно, а саме: літ. Б - незавершене
будівництво (секція №6), цокольний
поверх, лоджії, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, без прийняття
нерухомого майна в експлуатацію.

Відмовити в задоволені позовних вимог
Приватного підприємства «Терек Плюс»
до ОСОБА_8 про визнання права власності
на нерухоме майно, а саме: літ. Б -
незавершене будівництво (секція №6),
цокольний поверх, лоджії, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді