У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2014 року

Рівненський міський суд

в особі головуючого

судді Кухарця В.М.

при секретарі судового засідання
Герасимчук М.М.

за участі за участі боржника - заявника
ОСОБА_1.

представника стягувача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне заяву боржника
ОСОБА_1 про скасування судового наказу,
–

В С Т А Н О В И В:

Судовим наказом, виданим Рівненським
міським судом 22 вересня 2014 року у
цивільній справі №569/14590/14-ц за заявою
Державного територіально-галузевого
об’єднання ”Львівська залізниця” (в
особі відокремленого підрозділу
”Колійна машинна станція №123”) про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за оплату
наданих послуг з теплопостачання,
вимоги заявника було задоволено, а
саме - стягнуто з ОСОБА_1 на користь
підприємства заборгованість в сумі 283
грн. 31 коп. за оплату наданих послуг з
теплопостачання та судові витрати в
сумі 121 грн. 80 коп. у виді сплаченого
заявником судового збору.

Отримавши 25 вересня 2014 року копію
вказаного судового наказу, боржник
ОСОБА_1 30 вересня 2014 року подав суду
заяву про його скасування, мотивуючи
свої вимоги посиланням на обставини,
які свідчать про повну
необґрунтованість вимог стягувача.
Зокрема, боржник вказує, що у нього
перед стягувачем відсутня
заборгованість з оплати послуг із
теплопостачання, при цьому ДТГО
”Львівська залізниця”, в
обґрунтування своєї заяви про видачу
судового наказу, нарахувало нічим не
обґрунтовану заборгованість, не
надавши належних та допустимих доказів
безспірності заявленого розміру вимог.

В судовому засіданні заявник свої
вимоги підтримав, просить заяву про
скасування судового наказу
задовольнити з мотивів, наведених у
ній.

Представник стягувача в судовому
засіданні заяву не визнала, вказуючи на
безпідставність та необґрунтованість
вимог боржника, у зв’язку з чим просить
суд залишити заяву без задоволення.

Заслухавши учасників цивільного
процесу, перевіривши матеріали
цивільної справи наказного
провадження й доводи заяви про
скасування судового наказу, суд дійшов
висновку, що зазначену заяву слід
залишити без задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки можуть
виникати безпосередньо з актів
цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами
цивільного законодавства, цивільні
права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

Актами цивільного законодавства, а
саме - частиною 6 ст.19, абзацом 1 ч.3 ст.24
Закону України від 02 червня 2005 року
”Про теплопостачання”, абзацом 1 п.18
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21 липня 2005 року, передбачено, що
споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Одним з основних обов'язків споживача
теплової енергії є своєчасне укладання
договору з теплопостачальною
організацією на постачання теплової
енергії, а розрахунковим періодом для
оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк.

Виходячи з наведеного, обов’язок
споживача оплачувати надані йому
послуги з теплопостачання прямо
передбачений актами діючого
цивільного законодавства і не може
бути поставлений у залежність від
укладення чи не укладення з
теплопостачальною організацією
договору на постачання теплової
енергії.

Крім того, із заяви про видачу судового
наказу й долучених до цієї заяви копій
документів не вбачається, що ОСОБА_1, як
споживач послуг з теплопостачання, а
саме - централізованого опалення
квартири №6 у житловому будинку №27 по
вул.Ніла Хасевича в м.Рівне, де він
проживає, протягом 2012 - 2014 років
звертався в абонентську службу
стягувача із заявою про перерахунок
розміру оплати вартості наданих послуг
або ж із заявою про реструктуризацію
існуючої заборгованості в сумі 283 грн. 31
коп., що утворилася станом на 01.01.2012 р.
перед ДТГО ”Львівська залізниця”.

Відтак, заявлена вимога про стягнення з
боржника заборгованості за оплату
наданих послуг з теплопостачання є
обґрунтованою.

Керуючись ч.ч.6, 7, п.1 ч.8, ч.9 ст.105-1, ч.2
ст.106, ст.210, п.1 ч.1 ст.293, ч.2 ст.294, ч.1 ст.296
ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без задоволення заяву
боржника ОСОБА_1 про скасування
судового наказу, виданого 22 вересня 2014
року Рівненським міським судом у
цивільній справі №569/14590/14-ц за заявою
Державного територіально-галузевого
об’єднання ”Львівська залізниця” (в
особі відокремленого підрозділу
”Колійна машинна станція №123”) про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за оплату
наданих послуг з теплопостачання.

Судовий наказ, щодо якого суд прийняв
ухвалу про залишення заяви про його
скасування без задоволення, може бути
оскаржений в апеляційному порядку,
встановленому Цивільним процесуальним
Кодексом України.

Якщо суд за результатами розгляду
заяви про скасування судового наказу
прийняв ухвалу про залишення такої
заяви без задоволення або змінив
судовий наказ, то судовий наказ чи
змінений судовий наказ набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
судовий наказ чи змінений судовий
наказ, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Головуючий: