У х в а л а

іменем україни

3 грудня 2014 року м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Євтушенко О.І.,

Журавель
В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання майна спільною
сумісною власністю подружжя та поділ
спільного майна подружжя,

за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Київської області від 21 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя та поділ спільного майна
подружжя.

Посилалася на те, що за час перебування
з відповідачем у шлюбі з 25 листопада 1972
року по 14 квітня 2010 року сторонами було
набуто майно, зокрема був побудований
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, а
також придбані автомобілі - ВАЗ 2104 та
ЗІЛ. Спірний житловий будинок не
добудований, у ньому не проведені
внутрішні роботи та він не введений в
експлуатацію. З урахуванням останніх
уточнень позивачка просила визнати
недобудований спірний будинок
спільною сумісною власністю подружжя;
виділити їй Ѕ частини недобудованого
будинку згідно з першим варіантом
розподілу домоволодіння як першому
співвласнику, відповідно до судової
будівельно-технічної експертизи;
виділити ОСОБА_4 1/2 частини
недобудованого будинку згідно з першим
варіантом розподілу домоволодіння як
другому співвласнику, відповідно до
судової будівельно-технічної
експертизи; визнати автомобіль ВАЗ та
ЗІЛ спільною сумісною власністю;
виділити у її власність автомобіль ВАЗ;
виділити у власність ОСОБА_4 автомобіль
ЗІЛ; визнати недійсним державний акт
про право власності ОСОБА_4 на земельну
ділянку; встановити порядок
користування земельними ділянками.

Рішенням Березанського міського суду
Київської області від 13 травня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя та поділ спільного
майна подружжя задоволено частково.
Визнано недобудований житловий
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Виділено ОСОБА_3 1/2
частини недобудованого житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель та споруд, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 а саме:
коридор площею 3,5 кв. м; кухня площею 9,3
кв. м; вбиральня площею 1,1 кв. м; ванна
кімната 2,2 кв. м; коридор площею 2,4 кв. м;
житлова площа 13,9 кв. м; житлова площа 35,9
кв. м; всього по будинку вартістю 79 596
грн; літня кухня та погріб вартістю 90 149
грн, прибудова до літньої кухні
вартістю 18 332 грн, господарська
прибудова вартістю 21 662 грн,
господарська будівля (бджільник)
вартістю 9 349 грн, колонка вартістю 8 524
грн, огорожа вартістю 5 561 грн, площадки
та доріжки вартістю 2 315 грн, а всього по
домоволодінню вартістю 235 488 грн.
Виділено ОСОБА_4 1/2 частини
недобудованого житлового будинку з
відповідною частиною господарських
будівель та споруд, який знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 а саме: кухня 12,4 кв. м;
коридор 17,2 кв. м; коридор 6,1 кв. м;
житлова 38,4 кв. м, всього по будинку
вартістю 83 356 грн; сарай вартістю 39 862
грн, гараж вартістю 45 623 грн, навіс
вартістю 8 890 грн, навіс вартістю 6 650 грн,
вбиральня та душ вартістю 3 879 грн,
огорожа вартістю 10 641 грн, ворота
вартістю 2 715 грн, хвіртка вартістю 969
грн, площадки та доріжки вартістю 5 915
грн, разом по домоволодінню 211 500 грн.

Для переобладнання недобудованого
житлового будинку АДРЕСА_1 у
двоквартирний ОСОБА_3 виконати
наступні ремонтні роботи:

- встановити зовнішні дверні полотна в
приміщенні 1 (орієнтовна вартість робіт
становить 1 304 грн);

- влаштувати ганок (орієнтовна вартість
робіт становить 1 912 грн);

- влаштувати сходи на другий поверх
(орієнтовна вартість робіт становить 3
584 грн).

Для переобладнання недобудованого
житлового будинку АДРЕСА_1 у
двоквартирний ОСОБА_4 виконати
наступні ремонтні роботи:

- демонтувати віконний блок в
приміщенні 9 (орієнтовна вартість робіт
становить 116 грн);

- влаштувати дверний проріз (вхід до
квартири) в приміщенні 9 (орієнтовна
вартість робіт становить 229 грн);

- влаштувати дверний проріз між
приміщеннями 9 та 8; 8 та 7 (орієнтовна
вартість робіт становить 586 грн);

- встановити дверний блок в приміщенні
9, 8, 7 (орієнтовна вартість робіт
становить 3 190 грн);

- влаштувати сходи на другий поверх
(орієнтовна вартість робіт становить 3
584 грн);

- влаштувати ганок (орієнтовна вартість
робіт становить 1 912 грн);

- додаткові роботи з очищення приміщень
від сміття та його вивезення
(орієнтовна вартість робіт становить 580
грн).

Для переобладнання вказаного
недобудованого будинку у
двоквартирний ОСОБА_3 та ОСОБА_4
виконати наступні ремонтні роботи:

- демонтувати дверну коробку між
приміщеннями 9 та 6; 8 та 6; 7 та 6
(орієнтовна вартість робіт становить 126
грн);

- замурувати дверний проріз між
приміщеннями 9 та 6; 8 та 6; 7 та 6
(орієнтовна вартість робіт становить 1
528 грн);

- між приміщеннями 11 та 10 влаштувати
перегородку (орієнтовна вартість робіт
становить 7 360 грн);

- додаткові роботи з очищення приміщень
від сміття та його вивезення
(орієнтовна вартість робіт становить 10
грн).

Визнано автомобіль ВАЗ 21043, 1998 року
випуску, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_1,
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Визнано автомобіль ЗІЛ ММ 34502, 1991 року
випуску, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2,
спільною сумісною власністю подружжя
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відмовлено у виділенні ОСОБА_3 у
власність автомобіля ВАЗ 21043, 1998 року
випуску, згідно зі свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3.

Відмовлено у виділенні ОСОБА_4 у
власність автомобіля ЗІЛ ММ 34502, 1991 року
випуску згідно свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_4.

Визнано недійсним державний акт від 28
грудня 2009 року серії

ЯИ № 768341, який посвідчує право
власності ОСОБА_4 на земельну ділянку
площею 0,1000 га, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Для забезпечення доступу ОСОБА_3 до
відповідної частини житлового будинку
та надвірних будівель і споруд
виділено їй земельну ділянку площею 487,9
кв. м, що обмежена лініями розподілу,
які проходять:-

від точки 11, яка розташована на межі
земельної ділянки з

АДРЕСА_1, лінія розподілу проходить до
точки 12, довжиною

7,47 м;

- від точки 12 лінія розподілу проходить
паралельно стіні житлового будинку до
точки 13, довжина лінії 10,80 м;

- від точки 13 лінія розподілу проходить
перпендикулярно стіні житлового
будинку до точки 14, довжина лінії 1,29 м;

- від точки 14 лінія розподілу проходить
по лінії розподілу житлового будинку
до точки 15;

- від точки 15 лінія розподілу проходить
перпендикулярно стіні житлового
будинку до точки 16, довжина лінії 1,51 м;

- від точки 16 лінія розподілу проходить
до точки 17, довжина лінії 5,08 м;

- від точки 17 лінія розподілу проходить
до стіни господарської будівлі до
точки 18, довжина лінії 3,51 м;

- від точки 18 лінія розподілу проходить
до точки 19, довжина лінії 0,7 м;

- від точки 19 лінія розподілу проходить
до точки 22, довжина лінії 5,45 м;

- від точки 22 лінія розподілу проходить
до точки 21, довжина лінії 4,45 м;

- від точки 21 лінія розподілу проходить
до точки 23, довжина лінії 0,14 м;

- від точки 23 лінія розподілу проходить
до точки 24, довжина лінії 2,25 м;

- від точки 24 лінія розподілу проходить
перпендикулярно стіні господарської
будівлі до точки 25, довжина лінії 1,01 м;

- від точки 25 лінія розподілу проходить
паралельно стіні господарської
будівлі до точки 26, довжина лінії 15,28 м;

- від точки 26 лінія розподілу проходить
перпендикулярно тильній межі
земельної ділянки до точки 27, довжина
лінії 6,23 м;

- від точки 27 лінія розподілу проходить
вздовж тильної межі земельної ділянки
до точки 5, довжина лінії 4,57 м;

- від точки 5 лінія розподілу проходить
вздовж правої межі земельної ділянки
до точки 6, довжина лінії 13,51 м;

- від точки 6 лінія розподілу проходить
вздовж правої межі земельної ділянки
до точки 7, довжина лінії 25,13 м;

- від точки 7 лінія розподілу проходить
вздовж межі земельної ділянки з
АДРЕСА_1 до точки 11, довжина лінії 4,96 м.

Для забезпечення доступу ОСОБА_4 до
відповідної частини житлового будинку
та надвірних будівель і споруд
виділено йому земельну ділянку площею
487,9 кв. м, що обмежена лініями розподілу,
які проходять:

- від точки 11, яка розташована на межі
земельної ділянки з

АДРЕСА_1, лінія розподілу проходить до
точки 12, довжиною

7,47 м;

- від точки 12 лінія розподілу проходить
паралельно стіні житлового будинку до
точки 13, довжина лінії 10,80 м;

- від точки 13 лінія розподілу проходить
перпендикулярно стіні житлового
будинку до точки 14, довжина лінії 1,29 м;

- від точки 14 лінія розподілу проходить
по лінії розподілу житлового будинку
до точки 15;

- від точки 15 лінія розподілу проходить
перпендикулярно стіні житлового
будинку до точки 16, довжина лінії 1,51 м;

- від точки 16 лінія розподілу проходить
до точки 17, довжина лінії 5,08 м;

- від точки 17 лінія розподілу проходить
до стіни господарської будівлі до
точки 18, довжина лінії 3,51 м;

- від точки 18 лінія розподілу проходить
до точки 19, довжина лінії 0,7 м;

- від точки 19 лінія розподілу проходить
до точки 20, довжина лінії 4,45 м;

- від точки 20 лінія розподілу проходить
до точки 21, довжина лінії 5,45 м;

- від точки 21 лінія розподілу проходить
до точки 23, довжина лінії 0,14 м;

- від точки 23 лінія розподілу проходить
до точки 24, довжина лінії 2,25 м;

- від точки 24 лінія розподілу проходить
перпендикулярно стіні господарської
будівлі до точки 25, довжина лінії 1,01 м;

- від точки 25 лінія розподілу проходить
паралельно стіні господарської
будівлі до точки 26, довжина лінії 15,28 м;

- від точки 26 лінія розподілу проходить
перпендикулярно тильній межі
земельної ділянки до точки 27, довжина
лінії 6,23 м;

- від точки 27 лінія розподілу проходить
вздовж тильної межі земельної ділянки
до точки 28, довжина лінії 7,09 м;

- від точки 28 лінія розподілу проходить
вздовж тильної межі земельної ділянки
до точки 4, довжина лінії 11,66 м;

- від точки 4 лінія розподілу проходить
вздовж лівої межі земельної ділянки до
точки 3, довжина лінії 2,18 м;

- від точки 3 лінія розподілу проходить
вздовж лівої межі земельної ділянки до
точки 2, довжина лінії 3,20 м;

- від точки 2 лінія розподілу проходить
вздовж лівої межі земельної ділянки до
точки 1, довжина лінії 35,30 м;

- від точки 1 лінія розподілу проходить
вздовж межі земельної ділянки з
АДРЕСА_1 до точки 11, довжина лінії 21,43 м.

Оскільки під гаражем «Е», що
виділяється другому співвласнику,
розташована яма погреба «В», яка
виділилася першому співвласнику, тому
надано в спільне користування земельну
ділянку площею 24,25 кв. м, що обмежена
лініями розподілу, які проходять:

- від точки 19 лінія розподілу проходить
до точки 20, довжина лінії 4,45 м;

- від точки 20 лінія розподілу проходить
до точки 21, довжина лінії 5,45 м;

- від точки 21 лінія розподілу проходить
до точки 22, довжина лінії 4,45 м;

- від точки 22 лінія розподілу проходить
до точки 19, довжина лінії 5,45 м.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
відступ від ідеальних часток в розмірі
11 994 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 420 грн.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 21 липня 2014 року рішення
Березанського міського суду Київської
області від 13 травня

2014 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
майна спільною сумісною власністю
подружжя та поділ спільного майна
подружжя відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду
Київської області від 21 липня 2014 року
та залишити в силі рішення
Березанського міського суду Київської
області від 13 травня 2014 року, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
положень статей 60, 69, 70 СК України.
Зазначив, що незавершений будівництвом
будинок, зведений за час шлюбу, може
бути визнаний об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя з
визначенням часток та виділено
земельні ділянки, відповідно до
першого варіанта розподілу житлового
будинку, який запропонований експертом
в уточненнях до експертного висновку
від 21 грудня 2011 року № 9951/10-15/6511/11-15.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що обставини, зазначені
експертом у своєму висновку, свідчать
про те, що будівництво спірного будинку
фактично ведеться з суттєвими
порушеннями проекту забудови будинку,
затвердженого 29 серпня 1988 року, без
погоджених у встановленому порядку
змін до проектної документації, а тому
суд першої інстанції у порушення вимог
цивільного законодавства незаконно
визнав право власності сторін на
незавершений будівництвом будинок,
будівництво якого здійснюється з
порушенням будівельних норм.

Проте з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з останніх уточнень
позовних вимог, позивачка просила
визнати недобудований спірний будинок
спільною сумісною власністю подружжя;
виділити їй 1/2 частини недобудованого
будинку згідно з першим варіантом
розподілу домоволодіння як першому
співвласнику, відповідно до судової
будівельно-технічної експертизи;
виділити ОСОБА_4 1/2 частини
недобудованого будинку згідно з першим
варіантом розподілу домоволодіння як
другому співвласнику, відповідно до
судової будівельно-технічної
експертизи; визнати автомобіль ВАЗ та
ЗІЛ спільною сумісною власністю;
виділити у її власність автомобіль ВАЗ;
виділити у власність ОСОБА_4 автомобіль
ЗІЛ; визнати недійсним державний акт
про право власності ОСОБА_5 на земельну
ділянку; встановити порядок
користування земельними ділянками.

Однак апеляційний суд у своєму рішенні
посилається на те, що суд першої
інстанції визнав право власності
сторін на спірне майно, що не
відповідає дійсності, оскільки
рішенням суду першої інстанції
сторонам по справі виділені частки
спірного майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України
співвласники мають право на виділ у
натурі частки із майна, що є у спільній
сумісній власності. У разі виділу
частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У свою чергу, при вирішенні спору
апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції, у порушення
статей 213, 214 ЦПК України, не дослідивши
в повній мірі матеріали справи та
доводи сторін по справі, помилково
вказав, що суд першої інстанції визнав
право власності сторін на спірне майно,
що призвело до неповного з'ясування
обставин по справі, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для скасування
рішення апеляційного суду з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Крім того, вирішуючи позовні вимоги про
визнання недійсним державного акта на
земельну ділянку, суд першої інстанції
не залучив особу, яка видавала такий
акт, а апеляційний суд, у свою чергу, не
перевірив цих обставин.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими. Касаційний
суд перевіряє законність судових
рішень лише в межах позовних вимог,
заявлених у суді першої інстанції. Суд
не обмежений доводами касаційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде виявлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 338
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Київської
області від 21 липня 2014 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:Є.П.
Євграфова О.І. Євтушенко В.І. Журавель
Ю.Г. Іваненко