УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Мазур Л.М.,
Маляренка А.В.,

Нагорняка В.А., Юровської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Приватного акціонерного
товариства «Корпорація Укржилбуд» про
стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
на ухвалу апеляційного суду Київської
області від 16 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_4, Приватного
акціонерного товариства «Корпорація
Укржилбуд» (далі - ПрАТ «Корпорація
Укржилбуд»), в якому просив стягнути
солідарно з відповідачів на його
користь заборгованість за договором
позики від 01 червня 2012 року в
розмірі 520 000 грн.

14 лютого 2013 року позивач звернувся до
суду із заявою про забезпечення позову,
в якій просив, зокрема, накласти арешт
на адміністративну будівлю, яка
розташована по АДРЕСА_1 та належить
ПрАТ «Корпорація Укржилбуд», і
оголосити заборону на її відчуження.

Ухвалою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 15
лютого 2013 року заяву ОСОБА_3 про
забезпечення позову задоволено
частково.

Накладено арешт на належний ПрАТ
«Корпорація Укржилбуд»
адміністративний будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1
(літера А), та оголошено заборону на
його відчуження.

Накладено арешт та оголошено заборону
на відчуження належної ПрАТ
«Корпорація Укржилбуд» частки
засновника в статутному фонді
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮАЙПІ ЛТД» (далі -
ТОВ «ЮАЙПІ ЛТД») в розмірі внеску до
статутного фонду - 20 640 297 грн 50 коп., що
складає 100 % статутного фонду ТОВ «ЮАЙПІ
ЛТД».

У задоволенні іншої частини заяви
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Публічне акціонерне товариство
«Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»),
як особа, яка не брала участі у справі,
проте постановленою ухвалою порушено
її право, звернулося до суду із
апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 16 червня 2014 року відмовлено
у прийняті апеляційної скарги ПАТ
«Укрсоцбанк» на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 15 лютого
2013 року з підстав, встановлених ст. 292
ЦПК України, та повернуто справу до
суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк»,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу апеляційного суду і
передати справу до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про
відкриття апеляційного провадження.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, постановляючи
ухвалу про часткове задоволення заяви
ОСОБА_3 про забезпечення позову,
керувався положеннями
ст. ст. 151-153 ЦПК України, врахував подані
позивачем докази належності
відповідачу на праві власності
спірного адміністративного будинку
(ксерокопія свідоцтва про право
власності від 10 лютого 2010 року) та
виходив із того, що існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання рішення суду в разі
задоволення позову.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи
у прийнятті апеляційної скарги ПАТ
«Укрсоцбанк» на ухвалу
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 15 лютого 2013 року,
керувався положеннями ст. 292 ЦПК
України та дійшов висновку, що на час
прийняття заходів забезпечення позову
за ПАТ «Укрсоцбанк» право власності на
нерухоме майно не зареєстровано у
Державному реєстрі прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності;
при цьому апеляційний суд зазначив про
реєстрацію такого права за ПАТ
«Укрсоцбанк» лише у квітні 2013 року.

Проте такого висновку суд апеляційної
інстанції дійшов із порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їх права та обов'язки, мають
право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Обгрунтовуючи своє на право на
апеляційне оскарження ухвали суду, ПАТ
«Укрсоцбанк» посилалося на те, що
рішенням Господарського суду м.
Києва від 10 вересня 2012 року, яке набрало
законної сили, за ним визнано право
власності на адміністративний будинок,
тобто спірне майно на час
постановлення оскаржуваної ухвали не
знаходилось у власності ПрАТ
«Корпорація Укржилбуд».

Проте апеляційний суд на порушення
вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України на зазначене
уваги не звернув та не перевірив
доводів апеляційної скарги щодо
належності ПрАТ «Корпорація
Укржилбуд» адміністративного будинку
на час постановлення спірної ухвали, у
зв'язку з чим дійшов передчасного
висновку, що оскаржуваною ухвалою
права скаржника не були порушені з
підстав реєстрації права власності
спірного майна лише у квітні 2013 року.

За викладених обставин ухвала суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню з підстав, передбачених п. 2
ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з передачею
справи на новий розгляд до
апеляційного суду Київської області
для вирішення питання про прийняття
апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк».

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Київської
області від 16 червня 2014 року скасувати,
справу передати на розгляд до суду
апеляційної інстанції для вирішення
питання про відкриття апеляційного
провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді:

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Г.В. Юровська