МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.08.2014 року Справа № 370/1248/14-ц
Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Устимчук М.Ю., при секретарі Лизі Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк», позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, поручитель), вказавши третьою особою: ОСОБА_2 (далі-Позичальник), в якому просив стягнути з відповідача 872602,21 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у розмірі 3654,00 грн. зі сплати судового збору.
В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві зазначив про підтримання позову, просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у звязку з чим суд ухвалив заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів, про що позивач не заперечував.
Третя особа: ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про свою участь у справі не заявив, тому відповідно до ст. 35 ЦПК України справа розглядалася без участі вказаної третьої особи.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
18.07.2008 року Закрите акціонерне товариство Альфа-Банк та фізична особа - громадянин України - ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 490082371.
Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк», 19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно-правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».
Відповідно до умов Договору, Позичальник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки - та на умовах, що передбачені Договором та Додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавень і зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти
Відповідно до ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, ще встановлені договором.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов Договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору. Позичальник зобов'язаний сплатити Позивачу неустойку (штраф, пеня). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
У звязку з систематичним порушенням боржником своїх обовязків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому було нараховано неустойку.
Станом на 18.04.2014 року розмір неустойки становить: пеня - 175771,24 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 1973449,27 грн.
Аналізуючи норми ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.
В забезпечення виконання зобовязань Позичальника, яким є ОСОБА_2, що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України, 18.07.2008 року Позивач та фізична особа - громадянка України ОСОБА_1 уклали Договір Поруки №490082371-П.
Відповідно до умов Договору поруки Відповідач як поручитель поручається за виконання Позичальником обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до умов Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник.
Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення Кредиту за Договором.
На виконання умов Договору Позичальнику та Поручителю була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту від 28.04.2014 р., але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.
Таким чином, зважаючи на невиконання Позичальником зобовязання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.
Попри вищевикладене, суд вважає, що оскільки розмір пені значно перевищує розмір суми заборгованості, то він має бути зменшений виходячи з наступного.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст. 549 ЦК).
Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде ксу.
Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 300875,85 грн.
Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3654,00 грн. судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 212-215, 223-226, 293 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з моменту отримання його копії.
Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України.
Головуючий М.Ю. Устимчук