Справа № 372/2985/14 Головуючий у І
інстанції Кравченко М.В.Провадження №
22-ц/780/5401/14 Доповідач у 2
інстанції Волохов Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

11 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Матвієнко Ю.О.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 25 липня 2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Акцент - банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ПАТ "Акцент - банк"
звернулося до суду з вказаним позовом
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованостіза кредитним договором,
посилаючись не неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за укладеним
сторонами договором кредиту та
наявність заборгованості, яку позивач
просив стягнути разом з іншими
передбаченими договором та законом
платежами.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 25 липня 2014 року
позовні вимоги позивача задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
"Акцент - банк" заборгованість за
кредитним договором від 11 вересня 2008
року в розмірі 19 387 грн. 22 коп., яка
станом на 04.04.2014 року складається із
заборгованості за кредитом в розмірі 2
406 грн. 95 коп., заборгованості за
процентами за користування кредитом в
розмірі 8 950 грн. 88 коп., заборгованості
по комісії за користування кредитом в
розмірі 6 630 грн. 00 коп., штрафу
(фіксована частина) в розмірі 500 грн.,
штрафу (процентна складова) в розмірі 899
грн. 39 коп., а також судові витрати в
розмірі 243 грн. 60 коп., всього 19 630 грн. 82
коп.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій, просила рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити по
справі нове рішення, яким відмовити в
задоволені позову ПАТ "Акцент - банк", з
підстав неправильного застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, а також з підстав
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, дослідивши
матеріали цивільної справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14
Пленуму Верховного Суду України від 18
грудня 2009 року „Про судове рішення у
цивільній справі" зазначено, що рішення
є законним тоді, коли суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства
відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив
справу згідно з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин відповідно до
статті 8 ЦПК, а також правильно
витлумачив ці норми. Обґрунтованим
визнається рішення, ухвалене на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на
підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і які
відповідають вимогам закону про їх
належність та допустимість, або
обставин, що не підлягають доказуванню,
а також якщо рішення містить вичерпні
висновки суду, що відповідають
встановленим на підставі достовірних
доказів обставинам, які мають значення
для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ст. 3 Цивільного
процесуального кодексу України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що
11.09.2008 року між сторонами був укладений
договір, відповідно до умов якого,
позивач надав відповідачу кредит в
загальній сумі 3 000 грн.

Заявою, іншими матеріалами справи
підтверджується факт одержання
відповідачем передбачених кредитним
договором коштів, що також вказує на
виконання умов договору позивачем.

Згідно до ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Розрахунком заборгованості
підтверджується факт невиконання
відповідачем умов договору та
наявність заборгованості в розмірі 19 387
грн. 22коп., якастаном на04.04.2014 року
складається іззаборгованості за
кредитом в розмірі 2 406 грн. 95 коп.,
заборгованості за процентами за
користування кредитом в розмірі 8 950
грн. 88 коп., заборгованості по комісії
за користування кредитом в розмірі 6 630
грн. 00 коп., штрафу (фіксована частина) в
розмірі 500 грн., штрафу (процентна
складова) в розмірі 899 грн. 39 коп.

Відповідно до частини другої статті 1054
ЦК України та частини другої статті 1050
ЦК України наслідками порушення
боржником зобов'язання щодо повернення
чергової частини суми кредиту є право
позивача достроково вимагати
повернення всієї суми кредиту.

Враховуючи вищевикладені встановлені
судом обставини та на підставі діючого
цивільного законодавства законним та
обґрунтованим є висновок суду першої
інстанції про наявність підстав для
задоволення позову та стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості у вищевказаному
розмірі.

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених статтею 61 ЦПК
України, частина перша якої передбачає,
що обставини, визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню, а
відповідно до частини третьої -
обставини, встановлені судовим
рішенням у адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач у письмовій заяві просив
застосувати наслідки спливу позовної
давності ( а.с 31 - 31).

Колегія суддів приходить до висновку,
що вирішуючи питання про застосування
наслідків спливу позовної давності,
суд першої інстанції обґрунтовано не
знайшов достатніх підстав для відмови
у задоволенні позовних вимог з підстав
спливу позовної давності .

Вищезазначене спростовує доводи
апеляційної скарги відповідача щодо
порушення судом норм матеріального
права, оскільки суд правильно визначив
правовідносини сторін та застосував
норми матеріального права що регулюють
ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права також колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
апелянтом не надано суду належних,
допустимих доказів на підтвердження
тих обставин, які на думку апелянта є
підставою для скасування рішення суду
та ухвалення нового рішення про
відмову у позові.

Порушення або неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, колегією суддів
також не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду,
викладених у рішенні суду першої
інстанції.

При таких обставинах, коли судом першої
інстанції повно і всебічно з'ясовані
всі обставини справи, дана належна
правова оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення про
задоволення позовних вимог ПАТ "Акцент
- банк" відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 25 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили ухвалою
апеляційного суду.

Головуючий:

Судді: