Провадження № 2/742/1350/14
унікальний № 742/3967/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області

в складі: головуючого-судді Зарічної
Л.А.,

при секретарі : Сірій І.В.,

за участю представника
позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Прилуках цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до
Територіальної громади с.Товкачівка в
особі Товкачівської сільської ради
Прилуцького району Чернігівської
області про визнання права власності
в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В АДРЕСА_1, що який належав
батьку позивачки - ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
13.08.1978 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4.

Посилаючись на ті обставини, що
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, проте
отримати спадщину після смерті батька
позивачки не має можливості, оскільки
вказане свідоцтво не зареєстроване у
Прилуцькому МБІ, що не дозволило
отримати свідоцтво про право на
спадщину в нотаріальному порядку та у
зв'язку з чим і постало питання
звернення до суду із заявою про
визнання на нього права власності.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтвердила наведені
вище обставини та пояснила , що дійсно
вказаний будинок належав спадкодавцю
на праві власності, однак про
необхідність реєстрації свідоцтва про
право на спадщину у 1978 році в органах
МБТІ ніхто не повідомляв і за життя
спадкодавця не існувало жодних
претензій щодо незаконного
будівництва чи використання будинку за
призначенням .

В судове засідання представник
Територіальної громади не з'явився ,
однак подав письмову заяву, в якій
визнав заявлені вимоги та просив
розглянути справу в їх відсутності.

Вислухавши пояснення сторони,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що заявлені
вимоги підлягають задоволенню.

Так , згідно копії свідоцтва про
народження (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_2
народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і її батьками
записано ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

Копія свідоцтва про шлюб (а.с.5)
підтверджує ті обставини, що 05 травня
1990 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб із
ОСОБА_7 та отримала прізвище чоловіка.

Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.8)
вбачається, що ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Копія свідоцтва про право на спадщину
(а.с.6) підтверджує ті обставини, що
спадкоємцем майна померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 є її син ОСОБА_3.

Згідно повідомлення
Прилуцького МБТІ (а.с.7) вбачається, що
право власності на нерухоме майно -
будинок АДРЕСА_1, відповідно до даних
обліку реєстрації документів про право
власності на нерухоме майно в
Прилуцькому МБТІ не зареєстровано.

Відповідно до повідомлення Приватного
нотаріуса Прилуцького районного
нотаріального округу ОСОБА_8 (а.с.10)
вбачається, що спадкоємцю, який подав
заяву про прийняття спадщини на
спадкове майно ОСОБА_3 відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на будинок в АДРЕСА_1 з
підстав відсутності
правовстановлюючих документів на
даний будинок та рекомендовано
звернутися до суду із відповідним
позовом.

В той же час довідка
Товкачівської сільської ради
Прилуцького району (а.с.14) та копія
домової книги (а.с.15-16) підтверджують ті
обставини, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
проживав та був зареєстрований у
АДРЕСА_1 з 10 грудня 1997 року та виписаний
у зв'язку зі смертю. На день його смерті
разом з ним ніхто не був
зареєстрований.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно,

якщо інше прямо не випливає із закону
або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок смерті.

Оскільки за час життя ОСОБА_3 заповіт
не складав, позивачка є спадкоємицею
першої черги за законом та має право
вимагати визнання за нею права
власності на будинок, що належав до
смерті її батьку.

Крім того суд вважає за необхідне
зазначити наступне:

Відповідно до п.6 ч.2 Інструкції «Про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах, селищах
міського типу УРСР» затвердженої
Міністерством комунального
господарства УРСР від 31 січня 1966 року
за погодженням з Верховним Судом УРСР
від 15 січня 1966 року державній
реєстрації підлягали тільки будинки та
домоволодіння в межах міст і селищ, а
інвентаризації домоволодіння в
сільській місцевості не підлягали. В
сільській місцевості оформлення
будинків здійснювалося шляхом запису у
по господарській книзі сільської ради
після закінчення будівництва.

Беручи до уваги те, що вказаний
будинок був збудований на земельній
ділянці, якою правомірно користувався
спадкодавець і її цільове призначення
із будівництвом не змінилося та не були
порушені права територіальної громади
чи окремих громадян, інших спадкоємців,
які б претендували на вказаний
будинок не має, суд вважає, що заявлені
вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1216,1261,1269 ЦК, ст.ст.
213-218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на будинок з господарськими
будівлями, що знаходяться в АДРЕСА_1, що
складається із будинку А-1 з прибудовою
а-1, загальною площею 60,6 кв.м., житловою -
30,4 кв.м., та господарсько-побутових
будівель і споруд : сараю Б-1, сараю б-1, в
порядку спадкування за законом після
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду може бути оскаржено
шляхом подачі впродовж 10 днів з дня
його проголошення апеляційної скарги
до Апеляційного суду Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд.

Суддя: