У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А., суддів:
Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
-розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Інвестбанк» в особі філії
публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Інвестбанк» у м.
Одесі, ОСОБА_7, третя особа −?
товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрфруктопостач»,
про визнання договору іпотеки
недійсним, за касаційною скаргою
ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_8, на
рішення апеляційного суду Одеської
області від 11 червня 2014 року,

в с т а н о в и л
а:

У лютому 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
недійсним договір іпотеки від 6
листопада 2006 року, укладений між його
дружиною ОСОБА_7 і акціонерним
комерційним банком «Інвестбанк» (далі -
АКБ «Інвестбанк»), правонаступником
якого є публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Інвестбанк» (далі -
ПАТ «КБ «Інвестбанк»), посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_9,
за реєстровим № 15897.

Позивач посилався на те, що під час
шлюбу вони разом із ОСОБА_7 придбали
439/1000 частин квартири АДРЕСА_1. Право
власності на зазначену квартиру було
зареєстровано за ОСОБА_7 Заочним
рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 8 вересня 2006 року у справі №
2-8444/06, яке набрало законної сили 19
вересня 2006 року, цей договір було
визнано дійсним. Рішенням Приморського
районного суду м. Одеси від 10 вересня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
30 листопада 2012 року,
визнано за ним право власності на Ѕ
439/1000 частин квартири АДРЕСА_1.

Позивач також зазначав, що 6 листопада
2006 року, без його відома та
нотаріальної згоди, між ОСОБА_7 від
імені якої за довіреністю за
реєстровим № 01744/06, посвідченої
віце-консулом Генерального
консульства України в м. Нью-Йорк, США,
ОСОБА_10, 29 вересня 2006 року діяв
ОСОБА_11, було укладено договір іпотеки
за реєстровим № 15897, посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
Відповідно до умов договору іпотеки
ОСОБА_6 передала в іпотеку спірне майно,
чим порушила його право власності на
частку у спільному майні.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 14 квітня

2014 року позов ОСОБА_6 задоволено.
Визнано недійсним договір іпотеки від 6
листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_7
та АКБ «Інвестбанк», посвідчений
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу ОСОБА_9
за реєстровим № 15897.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 11 червня 2014 року рішення
районного суду скасовано й ухвалено
нове рішення у справі про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_6

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, мотивуючи свої
доводи порушенням судом норм
процесуального та матеріального права,
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам.

Так, місцевим судом було встановлено,
що з грудня 1990 року ОСОБА_6
перебуває у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_7 Під час шлюбу 19 жовтня 1995 року
вони придбали 439/1000 частин квартири
АДРЕСА_1.

6 листопада 2006 року ОСОБА_7, від імені
якої за довіреністю за реєстровим №
01744/06, посвідченої віце-консулом
Генерального консульства України в м.
Нью-Йорк, США, ОСОБА_10, 29 вересня 2006 року
діяв ОСОБА_11, було укладено договір
іпотеки за реєстровим № 15897,
посвідчений приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 Відповідно до умов
договору іпотеки від 6 листопада 2006
року ОСОБА_7 (іпотекодавець) передала в
іпотеку АКБ «Інвестбанк»
(іпотекодержателю) квартиру АДРЕСА_1.
ПАТ «КБ «Інвестбанк» є
правонаступником АКБ «Інвестбанк».
Вказана квартира була надана в іпотеку
в забезпечення виконання зобов'язань
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрфруктопостач»
перед АКБ «Інвестбанк» за кредитним
договором № 78/06 від 6 листопада
2006 року.

З'ясувавши фактичні обставини справи
та давши правильну оцінку всім
зібраним у справі доказам, суд першої
інстанції з урахуванням вимог
ст. ст. 369, 578 ЦК України і ст. 6 Закону
України «Про іпотеку», дійшов
обґрунтованого висновку, що при
укладенні спірного договору іпотеки
згода ОСОБА_6 була необхідна, оскільки
майно, що є предметом даного договору
було придбано під час шлюбу та є
спільною сумісною власністю ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 і воно могло бути передано в
іпотеку лише за згодою всіх
співвласників.

Скасовуючи рішення місцевого суду,
апеляційний суд вдався до переоцінки
доказів, які були досліджені місцевим
судом й не досліджуючи нових доказів
дійшов до помилкового висновку про те,
що на момент подання позову ОСОБА_6 не
був співвласником предмету іпотеки,
тому його позовні вимоги є
необґрунтовані, оскільки право
власності у позивача на предмет
іпотеки на час пред'явлення позову не
існувало, тому воно не могло бути
порушеним, невизнаним чи оспорюваним.

Однак такий висновок апеляційного суду
суперечить встановленим обставинам та
наданим доказам.

Ураховуючи наведене, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану
представником ОСОБА_8, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 11 червня 2014 року скасувати,
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 14 квітня 2014 року залишити в
силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
Макарчук Судді:

А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана