АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого: Шахової О.В.
суддів: Головачова Я.В., Поливач Л.Д.
при секретарі Меєчко Д.П., Колотілову О.О.
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 2 вересня 2014 року,
в с т а н о в и л а :
У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 29 грудня 2006 року вона офіційно зареєструвала шлюб з відповідачем. В період шлюбу відповідач виявив бажання удочерити її доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, після 5 років шлюбу відносини між ними різко погіршились, у зв'язку з чим рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 08 червня 2012 року їх шлюб розірвано. Для врегулювання питання про надання матеріальної допомоги на утримання дитини 20 березня 2012 року між ними було укладено Договір про сплату аліментів на утримання та участь у вихованні дитини, відповідно до п.п. 3, 4 якого відповідач зобов'язався сплачувати аліменти на утримання дитини, а також здійснювати інші додаткові витрати, встановлені цим договором. Договором визначено, що аліменти сплачуються щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця в сумі 1 200 грн. Пунктом 19 договору визначено, що виплата аліментів починається з моменту набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Крім того, відповідно до п.7 Договору відповідач зобов'язався в про участь в будь-яких додаткових витратах на дитину, а саме: заняття спортом та розвиток здібностей дитини, літній та/або зимовий відпочинок дитини, шкільні та позашкільні заняття, лікування, обстеження у лікувальних закладах, та/або інші витрати, які можуть виникати в процесі розвитку дитини, додатково сплачувати кошти шляхом покриття 50% фактично понесених матір'ю витрат протягом десяти днів після отримання вимоги про це або із черговою виплатою аліментів. З 20 березня 2012 року по квітень 2014 року,посилається позивачка,нею були понесені фактичні витрати по утриманню доньки ОСОБА_3 по оплаті її навчання у «QUEEN ETHELBURGAS COLLEGE» у загальному розмірі 65 256,42 англійських фунтів стерлінгів, що в гривневому еквіваленті становить 1 194 192,49 грн.; витрати на придбання авіаквитків для доньки у загальному розмірі 49 430,00 грн., а всього 1 243 622,49 грн.
Посилаючи на викладене, у зв'язку з тим, що відповідач взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, позивачка просила суд стягнути з відповідача 25 200 грн. заборгованості по сплаті аліментів та 621 811 грн. 25 коп. понесених додаткових витрат на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 2 вересня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі Договору між батьками про сплату аліментів на утримання та участь у вихованні дитини від 20 березня 2012 року заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 25 200 грн. та заборгованість у розмірі 50% фактично понесених додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 597 096 грн. 25 коп., а всього 622 296 грн. 25 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3 654 грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, зокрема, що рішення Дарницького районного суду міста Києва від 8 червня 2012 року про розірвання шлюбу з позивачкою, не набрало законної сили. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3, оскільки відповідач удочерив доньку позивача - ОСОБА_3 Договір між батьками про сплату аліментів на утримання та участь у вихованні дитини від 20 березня 2012 року підписаний від імені ОСОБА_2 представником ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності, посвідченої 2 березня 2012 року в.о. начальника Київського СІЗО Домбровським Є.С. Вказану довіреність відповідач надав під натиском дружини, перебуваючи в пригніченому стані в СІЗО та не розуміючи своїх дій. На думку скаржника, ОСОБА_4 перевищив надані йому повноваження згідно з довіреністю від 2 березня 2012 року. Договір між батьками про сплату аліментів на утримання та участь у вихованні дитини від 20 березня 2012 року був укладений з порушенням вимог чинного законодавства та всупереч інтересам ОСОБА_2

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник не з‛явилися, про розгляд справи,місце та час судового засідання повідомлені відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін,або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Представник відповідачки проти апеляційної скарги заперечувала та просила її відхилити з посиланням на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 29 грудня 2006 року. Від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1, виданим 7 жовтня 2009 року ВРАЦС по місту Харкову Харківського МУЮ, запис № 412 (а.с. 8).

Згідно з рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 8 червня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 83).

2 березня 2012 року ОСОБА_2 видав довіреність на ім'я ОСОБА_4, якою уповноважив останнього узгоджувати умови та підписувати від його імені договір про те, що його донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, буде проживати з матір'ю, про те, яку участь у забезпеченні умов життя доньки братиме ОСОБА_2, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання доньки, укладати договір про розмір аліментів на його доньку на термін та на умовах відомих представнику, причому повірений (представник) може підписувати вказані договори як окремі правочини так і закріплювати вказані в них умови в єдиному правочині під назвою - Договір між батьками про сплату аліментів на утримання та участь у вихованні дитини, який він також має право підписувати від його імені на термін та на умовах відомих представнику. Вказана довіреність посвідчена підполковником внутрішньої безпеки Домбровським Є.С., виконуючим обов'язки начальника Київського СІЗО управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в місті Києві та Київський області (а.с. 68).

20 березня 2012 року між позивачем та відповідачем, в інтересах якого діяв уповноважений представник ОСОБА_4 було укладено Договір між батьками про сплату аліментів на утримання та участь у вихованні дитини, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 340 (а.с. 17-19). Даним договором сторони встановили розмір, строки та порядок виплати аліментів та додаткових витрат на утримання їх малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття, а в разі навчання за денною формою навчання у вищому навчальному закладі - до його закінчення та врегулювали участь у вихованні дитини.

Згідно з п. 3 Договору, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 185 Сімейного кодексу України, батько сплачує матері аліменти на утримання дитини, а також здійснює інші додаткові виплати, встановлені цим договором.

Аліменти сплачуються батьком щомісяця у твердій грошовій сумі, розмір якої за домовленістю сторін становить 1200 грн. Виплата аліментів здійснюється Батьком щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця (п. 4 Договору).

Крім того, в п. 7 Договору сторони погодили, що окрім сплати суми аліментів, передбачених у п. 4 цього Договору, батько зобов'язується в якості участі в будь-яких додаткових витратах на дитину, а саме: заняття спортом та розвиток здібностей дитини, літній та/або зимовий відпочинок дитини, шкільні та позашкільні заняття, лікування, обстеження в лікувальних закладах, та/або інші витрати, які можуть виникати в процесі розвитку дитини, додатково сплачувати кошти матері, шляхом покриття 50% фактично понесених витрат протягом десяти днів після отримання вимоги про це або із черговою виплатою аліментів. На вимогу матері батько зобов'язаний сплатити 50% очікуваних додаткових витрат на дитину до їх фактичного понесення матір'ю.

Відповідно до п. 19 Договору, виплата аліментів починається в період з моменту набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 8 червня 2012 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набрало законної сили в червні 2012 року, відповідно у відповідача обов'язок по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 виник з липня 2012 року.

Станом на 1 квітня 2014 року відповідач жодного разу не сплачував аліменти на утримання дитини, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 в розмірі 25200 грн. за період з липня 2012 року по березень 2014 року.

Крім того, позивачка понесла додаткові витрати на навчання дитини - ОСОБА_3 у «QUEEN ETHELBURGAS COLLEGE» у загальному розмірі 65 256,42 англійських фунтів стерлінгів, що в гривневому еквіваленті становить 1 194 192,49 грн., що підтверджується довідкою та рахунками з коледжу (а.с.159-176) та витрати на придбання авіаквитків для доньки у загальному розмірі 49 430,00 грн., що підтверджується рахунками на оплату (а.с.31-45) та довідкою про підтвердження оплати авіаквитків для доньки (а.с.158), половину вартості яких відповідно до умов договору зобов'язаний відшкодувати відповідач.

Позивач зверталась до відповідача з вимогою про сплату 50 % фактично понесених витрат на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, проте вказана вимога була залишена відповідачем без задоволення.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 181 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ст. 185 СК України).

Згідно зі ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Згідно ч. 2 ст. 189 СК України у разі невиконання одним із батьків свого обов'язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Встановивши, що відповідач свій обов'язок по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 не виконує, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 25200 грн. та заборгованості у розмірі 50% фактично понесених витрат 597096 грн. 25 коп.

Під час установлення зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що від шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1, виданим 7 жовтня 2009 року ВРАЦС по місту Харкову Харківського МУЮ, запис № 412, відповідно до якого батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що під час видачі довіреності від 2 березня 2012 року на ім'я ОСОБА_4 відповідач не розумів значення своїх дій, а договір між батьками про сплату аліментів на утримання та участь у вихованні дитини від 20 березня 2012 року був укладений з порушенням вимог чинного законодавства та всупереч інтересам ОСОБА_2, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано. Вказані документи недійсними у встановленому законом порядку не визнавались. З довіреності від 2 березня 2012 року чітко вбачається, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_4 укладати від його імені договір про розмір аліментів на його доньку на термін та на умовах відомих представнику.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 2 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: