УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,

Наумчука М.І.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Шевченківського відділу
Державної виконавчої служби
Чернівецького міського управління
юстиції, приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», публічного акціонерного
товариства «Ерсте Банк» про визнання
прилюдних торгів, протоколу та акта
державного виконавця недійсними, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 27 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Чернівецької
області від 30 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом. Зазначав, що 14
січня 2011 року приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція», в особі Чернівецької філії,
було проведено прилюдні торги з
реалізації належного йому нерухомого
майна, - трьохкімнатної квартири,
розташованої в АДРЕСА_1, про що
державним виконавцем 24 січня 2011 року
було складено акт про реалізацію
предмета іпотеки. Переможцем торгів
визнано ПАТ «Ерсте Банк». Посилаючись
на те, що прилюдні торги були проведені
не у відповідності до вимог
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна та Закону України «Про іпотеку»,
оскільки на прилюдні торги
відповідачами було передано нерухоме
майно, арештоване при примусовому
виконанні судового наказу № 2-Н-102 від 12
березня 2010 року, стягнення на нього в
порядку, визначеному Законом України
«Про іпотеку» не зверталось, просив
задовольнити позов.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернівецької
області від 30 квітня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_3 звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, передати справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно протоколу №18/081/10/1-1, 14 січня 2011
року ПП «Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» було проведено прилюдні
торги з реалізації нерухомого майна, що
є предметом іпотеки, належного на праві
власності ОСОБА_3, - трьохкімнатної
квартири, розташованої за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 69,40 кв.м, за
номером лоту №1 і стартовою ціною - 339 255
грн. Відповідно до даного протоколу
переможцем торгів визнано ПАТ «Ерсте
Банк».

Державним виконавцем Шевченківського
ВДВС Чернівецької МУЮ Ткач В.В. при
примусовому виконанні судового наказу
№ 2н-102 виданого 12 березня 2010 року, 24
січня 2011 року було складено акт про
реалізацію предмета іпотеки, який
видано на підставі протоколу прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна, що є предметом
іпотеки.

Вирішуючи спір, суди перевіряли
відповідність проведення торгів
Закону України «Про іпотеку». Крім
того, зазначили, що посилання ОСОБА_3 на
порушення Тимчасового положенням про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна необґрунтовані і безпідставні.

Однак з такими висновками повністю
погодитися не можна.

Порядок реалізації арештованого майна
передбачено Законом України "Про
виконавче провадження" та Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до п. 7.1 Тимчасового
положення (у редакції, чинній на момент
проведення прилюдних торгів) у разі
відсутності покупців або наявності
тільки одного покупця прилюдні торги
вважаються такими, що не відбулися.

Суди в порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК
України вказаних положень не
врахували, не звернули уваги на те, що
рішення про звернення стягнення на
предмет іпотеки не ухвалювалося, за
наявності на виконанні у державній
виконавчій службі виконавчого листа
про стягнення заборгованості та при
відсутності рішень про звернення
стягнення на предмет іпотеки,
реалізація майна повинна проводитися в
загальному порядку передбаченому
Тимчасовим положенням, а не відповідно
до ст. 45 Закону України «Про іпотеку»,
згідно якої торги можуть проводитися
за наявності одного покупця. Ця норма
підлягає застосуванню при проведенні
торгів по реалізації переданого в
іпотеку майна при зверненні на нього
стягнення у порядку та спосіб,
передбачений цим Законом.

Крім того, посилаючись як на преюдицію
на рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 11 квітня 2012 року,
залишеного без змін ухвалою від 6
червня 2012 року, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до
Шевченківського відділу Державної
виконавчої служби Чернівецького
міського управління юстиції,
приватного підприємства
спеціалізоване підприємство
«Юстиція», третя особа - публічне
акціонерне товариство «Ерсте Банк про
визнання прилюдних торгів, які
відбулися 14 січня 2011 року з реалізації
арештованого майна, що є предметом
іпотеки - спірної квартири АДРЕСА_1
відмовлено, суди не звернули уваги на
те, що при наявності таких рішень не
підлягають доказуванню обставини
встановлені ними (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).
Зроблені в цих рішеннях правові
висновки, зокрема, про проведення
торгів у відповідності до положень
чинного законодавства, до таких
обставин не належить.

Таким чином, суди, не визначившись з
характером спірних правовідносин та
нормою, яка підлягала до застосування,
не звернувши уваги на наведені вимоги
закону та дійсні обставини справи
дійшли передчасного висновку про те, що
відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Неправильне застосування норм
матеріального права і зазначені
порушення норм процесуального права
(ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, тому оскаржувані
рішення не можуть вважатись законними
і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягають скасуванню, з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 27 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 30 квітня 2014
року скасувати, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О.
Кузнєцов Судді: Т.Л.
Ізмайлова О.В.
Кадєтова М.І.
Наумчук Д.О.
Остапчук