АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц-791/2448/2014р.
Головуючий в І інстанції Гаврилов
Доповідач - Радченко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 11 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Капітан І.А.

при секретарі: Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Суворовського районного суду
м.Херсона від 12 червня 2014 року в справі
за поданням відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області про примусове входження до
житла,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року Відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області (далі за текстом ВПВР УДВС ГУЮ у
Херсонській області) звернувся до суду
з поданням про примусове входження до
квартир АДРЕСА_1 для проведення опису
та арешту майна ОСОБА_1, посилаючись на
те, що на виконанні їхнього відділу
перебуває виконавче провадження з
примусового стягнення заборгованості
з ОСОБА_1, на суму 1329679,42 грн. Від
добровільного виконання рішення суду
боржник ухиляється та не надає
державному виконавцю доступ до житла,
чим заважає провести виконавчі дії.

Ухвалою Суворовського районного суду
м.Херсонаі від 12 червня 2014 року подання
задоволено. Надано дозвіл ВПВР УДВС
ГУЮ у Херсонській області на примусове
входження до житла ОСОБА_1

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просив ухвалу суду скасувати та
ухвалити нову, якою відмовити в
задоволенні подання.

Письмових заперечень на апеляційну
скаргу до апеляційного суду не
надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
відповідність оскаржуваної ухвали
вимогам цивільно-процесуального
закону, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Задовольняючи подання державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Херсонській
області про примусове входження до
житлового приміщення боржника, суд,
керуючись положенням ст. 376 ЦПК
України, виходив з того, що боржнику
неодноразово надавалась можливість
для добровільного виконання рішення
суду, однак останній ухиляється від
його добровільного виконання. При
цьому суд враховував численні виходи
державного виконавця за адресою
житлового приміщення боржника для
примусового виконання рішення суду,
відсутність боржника, повідомленого
про час проведення виконавчих дій, у
квартирі під час виходів державного
виконавця, досить тривалий строк,
протягом якого державним виконавцем
застосовуються заходи для повернення
боргу.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на
примусовому виконанні у ВПВР УДВС ГУЮ в
Херсонській області перебуває
виконавче провадження № 38652625 (а.с.132),
відкрите за виконавчим листом №
2120/14519/12 від 24.05.2013 року виданого
Суворовським районним судом м. Херсона,
про стягнення заборгованості (а.с.119). В
результаті проведених державним
виконавцем заходів встановлено, що
згідно інформаційної довідки з
державного реєстру прав власності на
нерухоме майно за боржником
зареєстровано майно: двокімнатна
квартира, АДРЕСА_1 та двокімнатна
квартира АДРЕСА_2 (а.с.141-145).

25.02.2014 року на адресу боржника
направлено виклик (а.с.140) але на прийом
до державного виконавця він не
з'явився. Боржнику направлено
зобов'язання бути присутнім при
здійсненні виконавчих дій з опису
майна за вищевказаними адресами
(а.с.148,151). 10.04.2014 року та 22.05.2014 року
виходами за місцем житла останнього не
виявлено, про що складено акти
державного виконавця (а.с.149,152).

У відповідності до ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії, здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий
документ про її відібрання, при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку, що з метою проведення
виконавчих дій для опису й арешту майна
боржника необхідно примусове
входження до квартир АДРЕСА_1, за місцем
мешкання боржника.

Доводи апеляційної скарги щодо
незаконності оскаржуваної ухвали у
зв'язку з вирішенням питання про
надання дозволу на примусове входження
до квартири без належного повідомлення
боржника є безпідставними та не
ґрунтуються на законі, адже, згідно ч.2
ст.376 ЦПК України, суд негайно розглядає
таке подання без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця. Як вбачається з
подання (а.с.118 зв.) державний виконавець
просив розглянути заяву без його
участі, а тому суд законно розглянув
справу без участі сторін.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суддів до уваги не
приймаються як такі, що не спростовують
мотивованих висновків суду.

З наданих суду матеріалів вбачається,
що державним виконавцем вчинені усі
необхідні дії, передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»,
які передують порушенню питання про
примусове входження до житла.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, постановлена з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду
м.Херсона від 12 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності після
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ України
у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: