У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2014 р. Київський районний суд
м. Харкова у складі:

Головуючого
судді
Якуші Н.В.

при секретарі

Пічугіної А.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харків
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
“Дельта Банк” до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

15.07.2014 року ПАТ «Дельта
Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 з
вимогою про стягнення заборгованості
за кредитним договором №622-006/ФКВ-08 від
24.07.2008 року у розмірі 1713162 грн. 55 коп. В
обґрунтування своїх позовних вимог
зазначив, що між ТОВ «Український
промисловий банк» та відповідачем було
укладено кредитний договір №622-006/ФКВ-08
від 24.07.2008 року, згідно з умовами якого
Банк надав йому кредит у розмірі 100000,00
дол. США з розрахунку 11,2% річних за
користування кредитом на строк з 24.07.2008
року по 22.07.2033 року. Вказували, що у
відповідності до ст. 512-519 ЦК України, ст.
92,95 Закону України «Про банки та
банківську діяльність», Постанови
Правління НБУ №369 «Про затвердження
Положення про застосування НБУ заходів
впливу за порушення банківського
законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ
«Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та
Національним ОСОБА_2 України було
укладено Договір про передачу активів
та кредитних зобов’язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта
Банк» ,відповідно до п.4.1 якого в
порядку, обсязі та на умовах,
визначених договором, Укрпромбанк
передає (відступає) ОСОБА_2 права вимоги
за кредитними та забезпечувальними
договорами, що забезпечують виконання
кредитних зобов’язань перед
Національним ОСОБА_2, внаслідок чого
ДельтаБанк замінює Укрпромбанк як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов’язаннях ,а згідно з
п.4.2 внаслідок передачі ОСОБА_3 Банк
прав вимоги до боржників, ОСОБА_2
переходить (відступається) право
вимагати від боржників повного,
належного, реального виконання
обов’язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Оскільки відповідач не виконав
умови договору, у зв'язку з чим станом
на 11 червня 2014 р. заборгованість за
кредитним договором склала 1713162 грн. 55
коп., яка складається з: 1155369,82 грн. -
заборгованість за сумою кредиту; 506672
грн. 36 коп. - заборгованість за
відсотками; 51120,38 грн. – комісія.

Зазначали, що в добровільному
порядку відповідач суму боргу за
договором кредиту не сплачує, у зв'язку
з чим позивач звернувся з зазначеним
позовом до суду.

Ухвалою суду від 30 липня 2014 року
провадження у справі було відкрито.

В судове засідання, яке було
призначене на 14 годину 30 хвилин 11.08.2014
року представник позивач не з’явився,
будучи належним чином повідомленим про
час, дату та місце судового засідання
(а.с.38), причину своєї неявки суду не
повідомив, заяви про розгляд справи за
своєю відсутності суду не надав, у
зв’язку з чим суд вважає, що неявка
представника позивача була без
поважних причин.

У зв’язку із першою неявкою
представника позивача в судове
засідання судом було відкладено
розгляд справи на 04.09.2014 року на 11
годину 00 хвилин.

Проте, в судове засідання,
призначене на 04.09.2014 року на 11 годину 00
хвилин представник позивача повторно
не з’явився, причину своєї неявки суду
не повідомив, заяви про розгляд справи
за своєю відсутності суду не надав, про
час і місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином шляхом надсилання судової
повістки на адресу, яка вказана в
позові для листування (а.с.40), у зв’язку
з чим суд вважає, що повторна неявка
представника позивача була без
поважних причин.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України
особи, які беруть участь у справі,
зобов’язані добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов’язки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України у
редакції Закону від 07.07.2010 р. суд
залишає без розгляду позовну заяву,
якщо належним чином повідомлений
позивач повторно не з’явився в судове
засідання, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності. Тобто, законом не вказано
про врахування поважності причин
повторної неявки позивача, зазначені
зміни до законодавства внесені з метою
недопущення зловживання особами, які
беруть участь у справі, своїми
процесуальними правами.

Таке положення закону пов’язане із
дотриманням судом розумних строків
розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК
України та ст.6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
1950 року.

Отже, згідно із вимогами ЦПК України
суд не повинен з’ясовувати причини
повторної неявки належним чином
повідомленого позивача в судове
засідання і це не може бути підставою
для скасування постановленої ним
ухвали про залишення заяви без
розгляду.

Судом встановлено, що представник
позивача по справі був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи на 11.08.2014р., 04.09.2014р., судовою
повісткою за зазначеним нею у позові
адресою для листування.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов’язані
повідомляти суд про причини неявки у
судове засідання. У разі
неповідомлення суду про причини неявки
вважається, що сторони та інші особи,
які беруть участь у справі, не
з’явилися в судове засідання без
поважних причин.

Судом враховується інформаційний лист
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18.01.2012р., згідно якого суд
відкладає розгляд справи лише у разі
першої неявки в судове засідання
належним чином повідомленого позивача
без поважних причин. При повторній
неявці належним чином повідомленого
позивача, від якого не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
суд залишає заяву без розгляду, тобто
законодавець не передбачив врахування
судом поважності причин при повторній
неявці позивача до суду.

Керуючись ч.3 ст. 169, п.3 ч.1, ч.2 ст. 207
ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного
акціонерного товариства “Дельта
Банк” до ОСОБА_1, про стягнення
заборгованості за кредитним договором
– залишити без розгляду.

Роз’яснити позивачу його право
повторно звернутися до суду з цим же
позовом у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
Н.В. Якуша