АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у І інстанції - Заєць Т.О.
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого судді
Рубан С.М.

суддів
Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 17 липня 2014 року про відмову у
відкритті провадження у справі за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту
недостовірної інформації та її
спростування,-

В С Т А Н О В И
Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 17 липня 2014 року відмовлено
у відкритті провадження у справі за
заявою ОСОБА_1 про встановлення факту
недостовірної інформації та її
спростування.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій
просить ухвалу суду скасувати і
передати справу до суду першої
інстанції,посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

В судовому засіданні представник
заявника підтримала апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Заявник звернувся до суду з заявою в
якій просить визнати недостовірною та
спростувати інформацію про порушення
ОСОБА_1 вимог чинного законодавства,
яка була поширена невідомими особами в
мережі Інтернет, а саме на сайті з
доменним іменем http//vk.com, в групі
«ІНФОРМАЦІЯ_1» та facebook.com в групі
«ІНФОРМАЦІЯ_2» та вказує на відсутність
відомостей про особу, яка поширила
недостовірну інформацію, а тому на
підставі п.13 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.02.2009 року
№ 1 «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
звертається до суду з заявою в порядку
окремого провадження, оскільки
власника веб-ресурсів встановити не
вдалося.

Відмовляючи у відкритті провадження,
суд першої інстанції виходив з того, що
інформаційний ресурс, на якому
розміщено інформацію, заявнику відомо,
а тому відсутні підстави для розгляду
заяви в порядку окремого провадження.
Крім цього, з поданої заяви вбачається
спір про право, пов'язаний з захистом
свого порушеного права в сфері
особистих немайнових прав фізичної
особи.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.02.2009 N 1 визначено, що
відповідачами у справі про захист
гідності, честі чи ділової репутації є
фізична або юридична особа, яка
поширила недостовірну інформацію, а
також автор цієї інформації.

Пунктом 12 Постанови роз'яснено, що
належним відповідачем у разі поширення
оспорюваної інформації в мережі
Інтернет є автор відповідного
інформаційного матеріалу та власник
веб-сайта, особи яких позивач повинен
установити та зазначити в позовній
заяві (пункт 2 частини другої статті 119
ЦПК).

Якщо автор поширеної інформації
невідомий або його особу та/чи місце
проживання (місцезнаходження)
неможливо встановити, а також коли
інформація є анонімною і доступ до
сайту вільним, належним відповідачем є
власник веб-сайту, на якому розміщено
зазначений інформаційний матеріал,
оскільки саме він створив технологічну
можливість та умови для поширення
недостовірної інформації.

Відповідно до абзацу третього частини
четвертої статті 277 ЦК України судовий
захист гідності, честі та ділової
репутації внаслідок поширення про
особу недостовірної інформації не
виключається і в разі, якщо особа, яка
поширила таку інформацію, невідома
(наприклад, при направленні анонімних
або псевдонімних листів чи звернень,
смерті фізичної особи чи ліквідації
юридичної особи, поширення інформації
в мережі Інтернет особою, яку неможливо
ідентифікувати, тощо). У такому випадку
суд вправі за заявою заінтересованої
особи встановити факт неправдивості
цієї інформації та спростувати її в
порядку окремого провадження. Така
заява розглядається за правилами,
визначеними розділом IVЦПК України.

Як вбачається з доданого до заяви
адвокатського запиту, щодо
встановлення власника веб-ресурсів та
відповіді Державного агентства з
питань науки, інновацій та
інформатизації України при вчиненні
запиту стороною заявника не повно
зазначено назву інформаційного
ресурсу на якому розміщено інформацію,
в зв'язку з чим, на думку колегії суддів,
не отримано вичерпну відповідь, в той
час, як в заяві до суду зазначена повна
назва інформаційного ресурсу, на якому
розміщено інформацію, яка на думку
заявника принижує його честь, гідність
та репутацію, і вона відмінна від
вказаної в запиті.

З вищевикладеного вбачається, що
заявником не виконано приписи п. 2 ч. 2
ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право, а
якщо спір про право буде виявлений під
час розгляду справи, - залишає заяву без
розгляду, а як вбачається з заяви
ОСОБА_1, звернувшись до суду в окремому
провадженні, заявник просить визнати
недостовірною та спростувати
інформацію, а не встановити факт
неправдивості інформації, як
передбачає розділ IV ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують та не впливають на
правильність постановленої у справі
ухвали.

Оскільки ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
колегія суддів не вбачає підстав для
її скасування

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,313-315
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 17 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: