У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової палати
у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Маляренка А.В., Писаної Т.О., Нагорняка
В.А., Юровської Г.В.,розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_6 про звернення стягнення на
предмет іпотеки, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 29 травня 2014 року та рішення
апеляційного суду Сумської області від
14 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Приватне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 06 березня
2008 року між ним та ОСОБА_6 укладено
договір про іпотечний кредит №
SUH2GІ, відповідно до умов якого
остання отримала кредит у розмірі 75
тис. грн зі сплатою 15 % річних строком до
06 березня 2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 06
березня 2008 року укладено договір
іпотеки, відповідно до умов якого
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали в іпотеку банку
нерухоме майно - однокімнатну квартиру
№ 180 загальною площею 16,10 кв. м, житловою
площею 16 кв. м, по АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним
договором станом на 15 жовтня 2013 року
утворилася заборгованість у розмірі 108
887 грн 72 коп.

На погашення заборгованості за
кредитним договором банк просив
звернути стягнення на предмет іпотеки,
шляхом продажу вказаної квартири ПАТ
КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені
відповідачів договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмета
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно з отриманням
дублікатів правовстановлюючих
документів на нерухомість у
відповідних установах, підприємствах
або організаціях незалежно від форм
власності та підпорядкування, з
можливістю здійснення ПАТ КБ
«ПриватБанк» усіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для продажу предмета
іпотеки.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 29 травня

2014 року позов задоволено частково. На
погашення заборгованості за кредитним
договором від 06 березня 2008 року №
SUH2GІ у розмірі 108 887 грн 72 коп.
звернуто стягнення на предмет іпотеки -
однокімнатну квартиру № 180 загальною
площею 16,10 кв. м, житловою площею 16 кв. м
по АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного
предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з
укладанням від імені відповідачів
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмета іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмета іпотеки, у межах
процедури виконавчого провадження з
початковою ціною продажу предмета
іпотеки за заставною вартістю вказаною
у договорі іпотеки −? 100 тис. грн. В
іншій частині позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 14 липня 2014 року рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 29 травня

2014 року змінено у частині визначення
розміру заборгованості за кредитним
договором, зазначено її розмір - 98 085 грн
49 коп. В іншій частині рішення суду
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що касаційна скарга не може
бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи у касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами встановлено, що 06 березня 2008
року між Закритим акціонерним
товариством комерційним банком
«ПриватБанк», правонаступником якого є
ПАТ «ПриватБанк», та ОСОБА_6 укладено
договір про іпотечний кредит №
SUH2GІ, згідно з п. п. 1.1, 1.3 якого
остання отримала кредит у розмірі 75
тис. грн зі сплатою 15 % річних строком до
06 березня 2018 року (а. с. 14−?17).

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором 06
березня 2008 року між банком та ОСОБА_6,
ОСОБА_7 укладено договір іпотеки,
відповідно до умов якого останні
передали в іпотеку банку квартиру № 180
загальною площею 16,10 кв. м, житловою
площею 16 кв. м по АДРЕСА_1 (а. с. 20−?21).

Вказана квартира належала
іпотекодавцям на праві спільної
сумісної власності на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого Виконавчим комітетом
Сумської міської ради 04 травня 2006 року,
зареєстрованого в КП «Сумське міське
БТІ» 14 грудня 2006 року за реєстровим №
1865.

Згідно з наданим банком розрахунком
заборгованість ОСОБА_6 за договором про
іпотечний кредит від 06 березня 2008 року
№ SUH2GІ
станом на 15 жовтня 2013 року склала 108 887
грн 72 коп, з якої: заборгованість
за кредитом - 66 794 грн 12 коп.,
заборгованість за процентами за
користування кредитом - 27 291 грн 37 коп.,
пеня - 4 903 грн 35 коп., штраф (процентна
складова) - 9 898 грн 88 коп. (а. с.
7−?9).

На виконання вимог ст. 35 Закону України
«Про іпотеку» 14 вересня 2013 року банком
надсилалося боржникам попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання вимоги про
погашення заборгованості за кредитом
(а. с. 10−?13).

Разом з тим із матеріалів справи
вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7
померла (а. с. 101).

02 грудня 2010 року ОСОБА_6 отримала
свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_7, а саме: на
12 частини квартири АДРЕСА_1 (а. с. 110,
зворот).

У п. 36 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
у разі переходу права власності на
предмет іпотеки від іпотекодавця до
третьої особи, у тому числі у порядку
спадкування чи правонаступництва, суди
мають враховувати, що іпотека є дійсною
для набувача відповідного нерухомого
майна. Особа, до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статусу іпотекодавця, має всі його
права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі й на
тих самих умовах, що існували до
набуття ним права власності на предмет
іпотеки (ст. 23 Закону України «Про
іпотеку»).

Проте якщо право власності на предмет
іпотеки переходить до спадкоємця
фізичної особи −? іпотекодавця, який є
відмінним від боржника, такий
спадкоємець не несе відповідальності
перед іпотекодержателем за виконання
основного зобов'язання, але в разі його
порушення боржником він відповідає за
задоволення вимог іпотекодержателя в
межах вартості предмета іпотеки. Якщо
боржник та іпотекодавець −? одна й та
сама особа, то після її смерті до
спадкоємця переходять не лише права та
обов'язки іпотекодавця, а й обов'язки за
основним зобов'язанням у межах
вартості спадкового майна.

Отже, правила ст. 1281 ЦК України щодо
строку пред'явлення кредитором
спадкодавця вимог до спадкоємців не
застосовуються до зобов'язань,
забезпечених іпотекою.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанції, що у зв'язку з неналежним
виконанням ОСОБА_6 зобов'язань за
кредитним договором утворилася
заборгованість, на погашення якої
відповідно до вимог п. 4 договору
іпотеки та ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» має бути звернуто стягнення
на предмет іпотеки.

Апеляційний суд при цьому правильно
застосував положення ч. 3 ст. 551 ЦК
України, згідно з якою розмір неустойки
може бути зменшений за рішенням суду,
якщо він значно перевищує розмір
збитків, та за наявності інших
обставин, які мають істотне значення
(правова позиція, висловлена Верховним
Судом України у постанові від 03 вересня
2014 року у справі № 6-100цс14).

На день укладення договору іпотеки - 06
березня 2008 року, малолітні діти ОСОБА_6:
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 73), не мали власності
та (або) право користування предметом
іпотеки, тому суди правильно вказали,
що вимоги Закону України «Про основи
соціального захисту бездомних осіб і
безпритульних дітей» не поширюються на
дані правовідносини.

Інші доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанцій при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення суду апеляційної
інстанції та рішення суду першої
інстанції у нескасованій апеляційним
судом частині залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 337, 343, 344, 345, 347
ЦПК України, колегія суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської
області від 14 липня 2014 року та рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 29 травня 2014 року у нескасованій
апеляційним судом частині залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: А.В. Маляренко
В.А. Нагорняк Т.О. Писана Г.В. Юровська