АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/8434/2014
інстанції: Таран Н.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28серпня 2014 року
Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Качана В.Я.

РейнартІ.М.

при секретарі Волощуку О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Деснянського районного суду
міста Києва від 12 травня 2014 року у
справі за поданням державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції в м. Києві
щодо надання дозволу на проникнення до
житла боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

У травні 2014 року до суду надійшло
подання державного виконавця щодо
надання дозволу на проникнення до
житла боржника ОСОБА_2, мотивоване тим,
що на примусовому виконанні відділу
ДВС Деснянського РУю в м. Києві
знаходиться виконавче провадження про
стягнення з боржника на користь ПАТ
«Банк«Фінанси та кредит»
заборгованості в розмірі 2 201 141,82 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 12 травня 2014 року вказане
подання задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали суду у зв'язку з
тим, що вона суперечить вимогам
процесуального закону та про
постановлення нової, якою у
задоволенні подання відмовити.

Зокрема, апелянт посилається на ті
обставини, що суд першої інстанції не
повно та не всебічно дослідив
матеріали справи, не встановив дійсних
взаємовідносин сторін, чим порушив
приписи цивільного процесуального
законодавства.

Сторони, належним чином повідомлені
про дату, час та місце розгляду справи в
судове засідання не прибули, про
причини неявки суд не повідомили,
участь представників не забезпечили, у
зв'язку із чим колегія суддів вважала
за можливе слухати справу у їх
відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
на примусовому виконанні в відділі ДВС
Шевченківського РУЮ в м. Києві
знаходиться виконавче провадження про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Банк» Фінанси та кредит»
заборгованості в розмірі 2 201 141,82 грн.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з отриманими відділом ДВС
відомостями в порядку ст. 11 Закону під
час виконання рішення, боржник
проживає у квартирі АДРЕСА_1 та за
вказаною адресою може знаходитися його
майно, для перевірки чого державному
виконавцю необхідно мати доступ до
жилого приміщення, але боржник такого
доступу до житла не надає.

Задовольняючи подання ДВС суд першої
інстанції виходив з того, що підстав,
які б перешкоджали перевірці майнового
стану боржника за місцем його
проживання, та інших необхідних
виконавчих дій згідно Закону України
«Про виконавче провадження» не існує.

Враховуючи необхідність виконання
рішень суду, як найвищих актів
правосуддя, які ухвалюються для того,
щоб вони виконувались, колегія суддів з
таким висновком суду першої інстанції
погоджується та при апеляційному
перегляді ухвали суду не встановила
порушень вимог процесуального закону,
на які посилався у своїх доводах
апелянт.

Посилання ОСОБА_2 на ті обставини, що
його зареєстрованим місцем проживання
є інша адреса, а тому проникнення до
квартири АДРЕСА_1 є незаконним не
знайшли свого підтвердження, оскільки
реєстрація місця проживання не є
беззаперечним доказом місця
проживання чи знаходження належного
особі майна.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують та є
безпідставними.

Постановлена судом ухвала відповідає
вимогам процесуального закону і не
може бути скасована з підстав,
наведених в апеляційній скарзі, а тому
остання має бути відхилена на підставі
п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 312, 313 - 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду
міста Києва від 12 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :
І.М. Вербова

Судді :
В.Я. Качан

І.М.Рейнарт