Справа 487/9040/14-ц
провадження 6/487/885/14
Ухвала

Іменем
України

12.09.2014
року

м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду
м. Миколаєва Боброва І.В., розглянувши
матеріали подання державного
виконавця Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянки ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ :

12.09.2014 р. державний виконавець
Центрального ВДВС ММУЮ звернувся до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України громадянки України ОСОБА_1,
мотивуючи свої вимоги тим, що остання
не виконує зобов’язання, покладені на
неї судовим рішенням.

До судового засідання
державний виконавець не з’явився,
надав до суду заяву, в якій просив
розглянути подання за його
відсутності, викладені вимоги
підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали
подання, суд вважає, що подання не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На виконанні у Центральному
ВДВС ММУЮ знаходиться виконавче
провадження №43852469 з примусового
виконання виконавчого листа № 2-1-3872/2010
від 05.04.2011 року, виданого Центральним
районним судом м. Миколаєва про
стягнення боргу з ОСОБА_1, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1, боргу в розмірі 137 918,57
грн. на користь AT Банк “Фінанси та
Кредит”.

02.07.2014 р. державним
виконавцем відкрито виконавче
провадження.

З моменту відкриття
виконавчого провадження від 02.07.2014 року
державним виконавцем було вчинено такі
дії щодо повного фактичного виконання
провадження.

Державним виконавцем
направлені запити до правореєструючих
установ, а саме: АІС «Автомобіль», ДПІ,
ПФУ для перевірки майнового стану, та
до ОАДБ для з’ясування місця
реєстрації боржника.

Згідно довідки ДНІ за
боржником не зареєстровані відкриті
рахунки в фінансових установах, але
згідно довідки ДПІ отримує доходи, в
довідці ПФУ про останнє місце роботи
вказано Сектор культури Жовтневої
Райдержадміністрації.

Згідно запиту в ЄДР дійсно
діє така установа, Полігонівська
Дитяча Музична Школа (код юридичної
особи 03020888).

Згідно довідки АІС
«Автомобіль» за боржником не
зареєстровано право власності на
транспортний засіб.

Згідно довідки ОАДБ боржник
зареєстрований за адресою: м. Миколаїв,
вул; Колодязна, 15А, кв. 49.

Згідно довідки ГУ ПФУ у
миколаївські області ОСОБА_1 не
перебуває на обліку як особа яка
отримує пенсію.

Згідно Інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно за боржником
зареєстровано право власності на
нерухоме майно, а саме трикімнатна
квартира за адресою: АДРЕСА_2, яка
обтяжена іпотекою, та будинок,
житловий, м. Миколаїв, вул.Конопатна,
буд. 5/1.

04.09.2014 р. старшим державним
виконавцем було здійснено вихід за
адресою боржника, про що складено акт,
відповідно до якого боржник на момент
виходу був відсутній.

Державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження та внесено відповідні
записи до Єдиного реєстру заборон
відчуження об’єктів нерухомого майна
та до Державного реєстру обтяжень
рухомого майна.

В обґрунтування вимог цього
подання державний виконавець
посилається на те, що на сьогоднішній
день заборгованість ОСОБА_1 не
сплачена.

Зі змісту ч.1 ст.377-1 ЦПК
України вбачається, що питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця.

Порядок здійснення права
громадянами України на виїзд з України
і в’їзд в Україну регулюється Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України»
(далі – Закон).

Відповідно до ст.33
Конституції України право кожного
вільно залишати територію України може
бути обмежене лише законом.

Стаття 6 Закону передбачає
декілька видів обмеження у виїзді
громадян України за кордон, зокрема:
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорту
та тимчасового відмовлено у виїзді за
кордон у певних випадках, що визначені
в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6
Закону громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) - до
виконання зобов'язань.

Таким чином, необхідною
підставою для задоволення даного
подання є наявність обставин та
підтверджуючих їх відповідних доказів
про те, що боржник має паспорт для
виїзду за кордон, його дії свідчать про
намір виїхати за кордон або
безпосередньо перебуває за кордоном.

Жодних доказів в
обґрунтування існування у боржника
наміру виїхати за кордон державним
виконавцем надано не було.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Крім того при направленні
матеріалів подання до суду державним
виконавцем було порушено п. 11.1.5 розділу
ХІ Інструкції з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції від 02.04.2012 р. №512/5, а саме: не
було надано доказів на підтвердження
повідомлення боржника про направлення
подання до суду.

Враховуючи вище викладене,
суд вважає, що підстави для задоволення
даного подання відсутні.

Керуючись ст.377-1 ЦПК України,
ст.6 Закону України «Про порядок виїзду
з України і в'їзду в Україну громадян
України», суд –

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянки ОСОБА_1 – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
до Апеляційного суду Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через Заводський районний суд м.
Миколаєва протягом п’яти днів з дня її
проголошення, а у разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, протягом п’яти днів з дня
отримання її копії.

СУДДЯ:

І.В.Боброва