Справа № 661/3747/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року

Суддя Новокаховського міського суду
Херсонської області Пилипенко С.В.,
розглянувши матеріали цивільної
справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ
майна,-

в с т а н о в и
в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_2 про встановлення факту
проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та поділ майна.

Позовна заява не відповідає вимогам ч. 5
ст. 119 ЦПК України, а саме: до позовної
заяви позивач повинен додати документ,
що підтверджує сплату судового збору.

Позивачем в позовній заяві наводяться
вимоги майнового характеру та вимоги,
які цивільним процесуальним
законодавством України передбачено
розглядати в порядку окремого
провадження.

Отже, згідно пп. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про
судовий збір", позивач повинна сплатити
судовий збір в розмірі 0,1 розміру
мінімальної заробітної плати за
вимоги, що розглядаються в порядку
окремого провадження.

Стосовно вимог майнового характеру
позовна заява не відповідає ч. 5 ст. 119
ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до
позовної заяви позивач повинен додати
документ, що підтверджує сплату
судового збору, позивачем такий
документ доданий, проте нею сплачено
400,00 грн., а оскільки відповідно до ЗУ
"Про судовий збір", судовий збір із заяв
майнового характеру сплачується
позивачем в розмірі 1 відсоток від ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати, отже, суддя вважає, що
судовий збір сплачено не в повному
обсязі з огляду на наступне.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна
позову визначається у позовах про
право власності на нерухоме майно, що
належить фізичним особам на праві
приватної власності, - дійсною вартістю
нерухомого майна, а на нерухоме майно,
що належить юридичним особам, - не нижче
його балансової вартості, отже
зазначена ціна позову не може
об'єктивно відповідати дійсній
ринковій вартості спірного майна на
даний час.

У разі неподання належних доказів на
обґрунтування ціни позову, суд залишає
за собою право самостійно визначити
ціну позову, виходячи з дійсної
вартості нерухомого майна на момент
подачі позову.

Щодо клопотання позивача про
звільнення її від сплати судового
збору при подачі позову, то у
відповідності до положень ст. 82 ЦПК
України суд, враховуючи майновий стан
сторони, може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на визначений строк, але
не більше як до ухвалення судового
рішення у справі. З підстав, зазначених
у частині першій цієї статті, суд може
зменшити розмір належних до оплати
судових витрат, пов'язаних з розглядом
справи, або звільнити від їх оплати.

З огляду на вимоги закону звільнення
від оплати судових витрат може мати
місце тільки у виняткових випадках і з
урахуванням прав та законних інтересів
сторін. При цьому позивач не зазначила
на жодну обставину для звільнення від
оплати судового збору, не надала ніяких
документів та доказів про неможливість
сплатити судовий збір за подання
позову.

У зв'язку з чим, правових підстав для
звільнення позивачки від сплати
судового збору суддя не убачає.

Враховуючи зазначене, суддя пропонує
позивачам особисто визначити дійсну
вартість спірного майна та сплатити
судовий збір на підставі даного
визначення.

Також, відповідно до вимог постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої інстанції"
№ 2 від 12.06.2009 року позовна заява
подається до суду в письмовій формі і
за змістом повинна відповідати вимогам
статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим
суди мають звертати особливу увагу,
зокрема, на те, що у позовній заяві
повинні не лише міститись позовні
вимоги, а й бути викладені обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
і зазначені докази, що підтверджують
кожну обставину.

Отже, в позовній заяві відсутнє
посилання позивача на норми
матеріального та процесуального права,
що не дає суду змогу визначитись,
якими нормами він повинен керуватися
в процесі розгляду справи.

Також, позивачем не визначено в яких
саме частках суд повинен визнати за
сторонами спірну квартиру, та як її
поділити.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачем
ухвали.

Таким чином, заява має бути залишена
без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.
121 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ
майна залишити без руху, надавши
позивачу строк для усунення недоліків,
який не може перевищувати двох днів з
дня отримання позивачем ухвали.

При не усуненні недоліків в зазначений
строк позовна заява вважатиметься
неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Пилипенко