АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 213/550/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/353/к/14
суддя Соловйова Л.Я.
Суддя -доповідач - Остапенко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

19 лютого 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Остапенко В.О.,

суддів: Митрофанової Л.В.,
Савіної Г.О.

при секретарі: кузьміній Н.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від 21
березня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Сторони в судове засідання не
з'явились, належним чином повідомлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

В С Т
А Н О В И Л А :

У лютому 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання
шлюбу. В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що 16.03.1979 року між ним та
відповідачкою укладено шлюб, але з 2009
року шлюбні відносини припинено через
різні погляди на життя, неприязні
відносини, втарти почуття поваги та
кохання. Збереження шлюбу неможливе,
майновий спір між сторонами відсутні,
неповнолітніх дітей від шлюбу немає,
тому просив розірвати шлюб між ним та
відповідачкою.

Рішенням Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 21 березня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
який зареєстрований в відділі РАГС
виконкому Центрально - Міської
районної ради народних депутатів м.
Кривого Рогу 16.03.1979 року, актовий запис
№221.Прізвище відповідача після
розірвання шлюбу залишити «ОСОБА_1».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про відмову в позові,
посилаючись на те, що судом, при
розгляді справи та винесенні рішення
неповно з'ясувано всі обставини, які
мають значення для правильного
вирішення справи. Судом не взято до
уваги, що вони проживають разом у
квартирі та ведуть спільне
господарство. Заяви про розгляд справи
у її відсутності вона не писала та не
підписувала.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню за таких підстав.

Судом установлено, що 16.03.1979 року між
сторонами укладено шлюб, який було
зареєстровано відділом РАГС виконкому
Центрально - Міської районної ради
народних депутатів м. Кривого Рогу,
актовий запис №221. Від шлюбу сторони
неповнолітніх дітей не мають. У 2009
року сторони припинили шлюбні
стосунки та проживають окремо.

Задовольняючи позов, суд правильно
встановив всі обставини справи, надав
їм вірну правову оцінку та дійшов
обґрунтованого висновку щодо
неможливості подальшого збереження
сім'ї.

Зважаючи на те, що сторони не
підтримують шлюбні стосунки протягом
тривалого часу, позивач наполягає на
розірванні шлюбу, суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги та розірвав шлюб.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, в тому числі примушування
до статевого зв'язку за допомогою
фізичного або психічного насильства, є
порушенням права дружини, чоловіка на
особисту свободу і може мати наслідки,
встановлені законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 111,112 СК
України суд вживає заходів щодо
примирення подружжя, якщо це не буде
суперечити моральним засадам
суспільства. З'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, бере до
уваги наявність малолітньої дитини,
дитини - інваліда та інші обставини
життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналогічні роз'яснення викладено в п.10
постанови Пленуму Верховного Суду
України №11, від 21.12.2007р. "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя", проголошена Конституцією
України охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей. Із цією метою
суди повинні уникати формалізму при
вирішенні позовів про розірвання
шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати
фактичні взаємини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу,
враховувати наявність малолітньої
дитини, дитини-інваліда та інші
обставини життя подружжя,
забезпечувати участь у судовому
засіданні, як правило, обох сторін,
вживати заходів до примирення
подружжя.

Отже, враховуючи особливий характер
сімейних відносин та їх об'єктивну
недоступність для оточуючих, покладати
на позивача обов'язку збереження сім'ї
при наявності на це його категоричного
заперечення не можна, оскільки це не
відповідає вимогам вказаних статей СК
України.

Доводи апеляційної скарги щодо що
сторони проживають разом у квартирі та
ведуть спільне господарство, колегія
суддів не може взяти до уваги, оскільки
це не привело до неправильного
вирішення справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що відповідач заяви про розгляд
справи у її відсутності не писала та не
підписувала, колегія суддів не бере до
уваги, оскільки вони не підтверджені
належними та допустимими доказами у
розумінні ст.. 57-61 ЦПК України.

На думку колегії суддів, ухвалюючи
рішення про розірвання шлюбу, суд
першої інстанції, з дотриманням норм
ст.ст. 213, 214 ЦПК України, з'ясував
фактичні взаємини подружжя, мотиви й
причини розлучення та дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження сім'ї стали неможливими.

За таких обставин апеляційну скаргу
відповідача ОСОБА_1 необхідно
відхилити, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 21 березня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду кримінальних і цивільних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/