Справа № 157/936/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Гончарук О.Н. Провадження №
22-ц/773/1389/14 Категорія: 19 Доповідач:
Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді
Завидовської-Марчук О. Г.,

суддів - Федонюк С.Ю., Свистун О.В.,

при секретарі - Черняк О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Нагорного
А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Авто
Просто» про розірвання угоди та
стягнення грошових коштів за цією
угодою за апеляційною скаргою
представника відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю (далі -
ТзОВ) «Авто Просто» - Нагорного Андрія
Євгеновича на рішення
Камінь-Каширського районного суду
Волинської області від 28 липня 2014 року,

встановила:

Рішенням Камінь-Каширського районного
суду від 28 липня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_1 до ТзОВ «Авто Просто» про
розірвання угоди та стягнення грошових
коштів за цією угодою задоволено
частково.

Ухвалено стягнути з ТзОВ «Авто Просто»
в користь ОСОБА_1 55 963 грн. 30 коп.
сплачених ним за угодою № 372439 від 26
січня 2012 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ТзОВ «Авто Просто» в користь
держави 559 грн. 65 коп. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, представник
відповідача ТзОВ «Авто Просто» -
Нагорний.А.Є. подав апеляційну скаргу
на це рішення, в якій, покликаючись на
неповне з'ясування судом обставин
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове, яким в позові відмовити.

В даному судовому засіданні
представник відповідача Нагорний А.Є.
апеляційну скаргу підтримав із
зазначених у ній підстав та просив її
задовольнити.

Позивач апеляційну скаргу заперечив,
просив її відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що укладену
між сторонами угоду розірвано, а тому з
відповідача в користь позивача
підлягають стягненню кошти, сплачені
ним на виконання вказаної угоди.

Такі висновки суду є правильними і
ґрунтуються на встановлених судом
обставинах справи і нормах
матеріального права.

Судом вірно встановлено і це
відповідає матеріалам справи, що 26
січня 2012 року між ТзОВ «Авто Просто» та
ОСОБА_1 була укладена Угода № 372439,
предметом якої було надання послуг
системи Авто Так, спрямованих на
придбання автомобіля і яка складається
з основного її тексту, Додатку № 1
(анкета учасника), Додатку № 2 (Правила
функціонування системи придбання
автомобілів у групах Авто Так), що є
невід'ємними частинами угоди. Цією
Угодою ТзОВ «Авто Просто» гарантувало
учаснику системи, в даному випадку
позивачу, що він одержить право на
отримання автомобіля за умови, що
учасник системи виконає всі
зобов'язання, які випливають з цієї
угоди (а.с.7-9).

Передбачені Угодою, укладеною між
сторонами, Умови дозволяють учаснику
сплачувати ціну автомобіля невеликими
щомісячними внесками, які названі в
Угоді «Чисті внески».

Згідно з п.2.6 ст.2 додатку №2 до Угоди
чисті внески, сплачені учасником у
встановлені строки та відповідно до
поточної ціни автомобіля, дійсної на
момент сплати, зараховуються як
відсоток від вартості автомобіля, що в
свою чергу є оплатою за
товар-автомобіль.

Позивач ОСОБА_1 належним чином
виконував всі умови угоди, зокрема,
сплатив вступний внесок в розмірі 3309
грн.12 коп. та щомісячні внески, а всього
на суму 60 804 грн. 36 коп., що не
заперечувалося стороною відповідача в
ході розгляду справи та
підтверджується долученими до справи
квитанціями (а.с.10-30).

З матеріалів справи також вбачається,
що Камінь-Каширським районним судом
вирішувався між сторонами спір про
визнання угоди недійсною і стягнення
коштів. Рішення цього суду від 05.08.2013
року та ухвала апеляційного суду від
10.10.2013 року про задоволення позову
ОСОБА_1 і стягнення з відповідача в його
користь 60804, 36 грн. були скасовані
рішенням Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ (далі - ВССУ) від
05.02.2014 року, а в позові ОСОБА_1 було
відмовлено (а.с.45-48).

В зв'язку з тим, що рішення суду від
05.08.2013 року про стягнення коштів, до
його скасування ВССУ було виконане, то
ухвалою цього ж суду від 24.03.2014 року
було задоволено заяву відповідача
«Авто Просто» про поворот виконання
рішення та повернення коштів(а.с. 63-64).

В квітні 2014 року позивач звернувся до
ТзОВ «Авто Просто» з письмовою заявою,
в якій повідомив про розірвання угоди
та заявив вимогу про повернення коштів,
що сплачені на момент повідомлення про
розірвання угоди (а.с.31).

На письмову заяву ОСОБА_1 про
розірвання угоди в односторонньому
порядку, ТзОВ «Авто Просто» 25 квітня 2014
року було направлено позивачу лист, в
якому повідомлено, що угоду № 372439
розірвано, однак вимоги щодо
повернення коштів не підлягають
задоволенню оскільки є
необґрунтованими. Натомість позивачу
запропоновано повернути кошти,
сплачені йому за судовим рішенням, яке
скасоване відповідно до вимог закону.

Частиною 1 ст.626 ЦК України передбачено,
що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Таким чином, дані правовідносини
регулюються Розділом ІІ ЦК України
«Загальні положення про договір».

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Частина 3 цієї ж статті встановлює, що у
разі односторонньої відмови від
договору у повному обсязі або частково,
якщо право на таку відмову встановлено
договором або законом, договір є
відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 4 Угоди визначено право
учасника на розірвання угоди до
моменту отримання автомобіля (а.с. 5).

Згідно Додатку 2 до Угоди ст.13 учасник,
який ще не отримав автомобіль, має
право розірвати Угоду за власним
бажанням, про що має повідомити «Авто
Просто» у письмовій формі (а.с.9).

Таким чином, позивач мав всі законні
підстави та скористався своїм правом
розірвання угоди в односторонньому
порядку. Крім того, як зазначалося вище,
ТзОВ «Авто Просто» листом у відповідь
на цю заяву позивача підтвердило те, що
угоду між сторонами розірвано, чого не
заперечував представник відповідача в
даному судовому засіданні.

А тому, суд першої інстанції дійшов
правильних висновків про відмову в
задоволенні позовних вимог про
розірвання угоди в зв'язку з їх
безпідставністю.

Відповідно до ч.4 ст. 653 ЦК України
сторони не мають права вимагати
повернення того, що було виконане ними
за зобов'язаннями до моменту зміни або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно із п. 13.1 ст. 13 Додатку 2 до Угоди
поверненню підлягають тільки чисті
внески, сплачені за угодою, з
урахуванням положень, викладених в цій
статті.

При цьому п.13.3 ст.13 Додатку 2 до Угоди
встановлено, що сума чистих внесків, що
підлягає поверненню, розраховується
відповідно до Поточної ціни
автомобіля, дійсної в місяці, коли
такий Учасник повідомив «Авто Просто»
про розірвання Угоди, за вирахуванням
відступного за відмову від Угоди в
розмірі 2 цілих чистих внесків.

Крім того, п. 13.9 ст. 13 Додатку 2 до Угоди
передбачено, що якщо учасник виявить
бажання розірвати Угоду після терміну,
встановленого в попередньому пункті
(після 7-ми календарних днів з дати
підписання), але до того, як його угода
буде включена до певної групи, він
повинен повідомити про це Авто Просто.
У такому випадку Угода буде розірвана,
але йому не повертається сплачена ним
Плата за послуги, пов'язані зі вступом
до системи.

Виходячи з викладеного, повно та
об'єктивно дослідивши всі обставини
справи і давши їм вірну правову оцінку,
суд першої інстанції обгрунтовано
задовольнив позов в частині стягнення
з відповідача коштів в сумі 55 963 грн. 30
коп., за виключенням вступного внеску
та двох цілих чистих внесків,
зобов'язавши ТзОВ «Авто Просто»
виконати взяті на себе зобов'язання.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 3 цієї ж статті передбачено, що
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Так, в ході розгляду справи встановлено
та не заперечувалося стороною
відповідача про законність розірвання
позивачем Угоди в односторонньому
порядку.

Однак, визнаючи право ОСОБА_1 та свій
обов'язок щодо повернення йому
вказаної суми коштів , ТзОВ «Авто
Просто» свої дії з неповернення такої
мотивувало наявністю черги щодо
виплати таких внесків (що складається
з осіб, які звернулися раніше позивача
щодо повернення коштів), при цьому
жодного доказу на підтвердження даного
факту стороною відповідача надано не
було, не здобуто таких доказів і судом
в ході розгляду справи.

А тому, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції вірно дійшов висновку
щодо необхідності стягнення з ТзОВ
«Авто Просто» на користь ОСОБА_1,
сплачених на виконання угоди коштів,
оскільки таке право позивача є
доведеним дослідженими у судовому
засіданні доказами, відповідає нормам
матеріального права та не
заперечувалося стороною відповідача;
наявність осіб, яким необхідно
повернути аналогічні внески, і які
передують в черзі ОСОБА_1, що призводить
до затягування йому виплати, стороною
відповідача належними доказами
доведено не було.

З цих же підстав, а саме в зв'язку
з тим, що представником відповідача не
надано доказів щодо поточної ціни
автомобіля, не заслуговують на увагу
доводи апелянта про те, що при
розрахунку коштів, що підлягали
поверненню, суд першої інстанції
помилково взяв до уваги поточну
вартість автомобіля, яка діяла станом
на січень 2012 року, а не на дату
розірвання договору, як встановлено
угодою.

Не надано таких доказів і в ході
апеляційного розгляду справи і як
пояснив представник відповідача в
даному судовому засіданні, що він не
вважав за необхідне подавати такі
докази з огляду на зміст заявлених
позовних вимог.

Покликання представника відповідача в
даному судовому засіданні на те, що із
суми внесків повинна бути відрахована
сума страхового відшкодування також не
може бути взята до уваги, оскільки
беззаперечних доказів на сплату
відповідачем суми страхування суду не
надано, а судом стягнуто суму чистих
внесків відповідно до умов договору.

Не заслуговують на увагу доводи
представника відповідача в даному
судовому засіданні про те, що суд
вийшов за межі позовних вимог, оскільки
судом було повно і всебічно з'ясовано
обставини справи, правильно визначено
характер спірних правовідносин,
стягнуто суму внесків, які позивач
сплатив відповідачу і які він просив
стягнути з останнього, про що позивач
також підтвердив і в даному судовому
засіданні.

Крім того, покликання представника
ТзОВ «Авто Просто» на ту обставину, що
товариство не повинне повертати кошти
позивачу, оскільки ці кошти вже
стягнуто з товариства за іншим судовим
рішенням, що скасоване судом
касаційної інстанції, і ОСОБА_1 на час
розгляду даної справи їх не повернув, є
безпідставними, оскільки вказані кошти
стягнуті з позивача в користь
відповідача за іншим судовим рішенням
і це рішення знаходиться на виконанні.
На думку колегії суддів, обидві сторони
не позбавлені права вирішити питання
щодо стягнення сум з одного в користь
іншого в ході виконання цих судових
рішень в порядку, визначеному Розділом
VI ЦПК України.

Доводи представника ТзОВ «Авто Просто»
про те, що з заявою про розірвання
угоди, згідно умов викладених у ній,
позивач повинен був звернутися
протягом 7-ми календарних днів від дати
підписання угоди і лише тоді йому було
б повернуто всю суму коштів є довільним
тлумаченням окремих норм вказаної
угоди відповідачем на свою користь.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильність висновків
суду та не містять підстав для
скасування оскаржуваного рішення.

Рішення суду першої інстанції
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального
права.Керуючись ст. 303, 304, 307, 314-315 ЦПК
України колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авто Просто» -
Нагорного Андрія Євгеновича відхилити,
а рішення Камінь-Каширського районного
суду Волинської області від 28 липня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді