Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/3011/14
Головуючий у 1 інстанції: Сінєльнік Р.В.
Суддя-доповідач: Денисенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 26 травня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, публічного
акціонерного товариства «Банк
Ренесанс Капітал», третя особа:
управління у справах захисту прав
споживачів, про захист прав споживача
та розірвання договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ФОП ОСОБА_3, ПАТ «Банк
Ренесанс Капітал» про захист прав
споживача та розірвання договору.

Позивачка зазначала, що 21.10.2013 року вона
уклала договір з ФОП ОСОБА_3 про заміну
побутової техніки на нову з доплатою.
Однак, фактично, договір був укладений
з банком. Умови вказаного договору
позивачка вважає несправедливими та
такими, що обмежують її права.
Позивачка звернулася до відповідачів з
заявою про відмову від договорів міни
та кредитування, але її прохання було
відхилено, банк відмовився розірвати
договір кредитування. Позивачка
вважає, що порушені її права як
споживача.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачка просила суд визнати договір,
укладений між нею та ФОП ОСОБА_3
недійсним; розірвати договір
кредитування, укладений між нею та
банком 21 жовтня 2013 року; стягнути з ФОП
ОСОБА_3 судові витрати.

Рішенням Заводського районного суду м.
Запоріжжя від 26 травня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення представника апелянта
ОСОБА_5, заперечення представника
відповідача -1 ОСОБА_6, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Як установлено судом, 21 жовтня 2013р. між
ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 була укладена угода
купівлі-продажу морозильної камери
"ВЕКО" за 3 950 грн. та телевізора "Самсунг"
за 8 000 грн. В підтвердження укладеного
договору купівлі-продажу менеджер ФОП
ОСОБА_3 надав позивачці чек та
необхідні документи. Передача товару
була оформлена відповідним актом
прийому-передачі побутової техніки від
21.10.2013р.(а.с. 57).

Оплата за товар була здійснена
кредитними коштами ПАТ "Банк Ренесанс
Капітал", з яким 21 жовтня 2013р. позивачка
уклала кредитний договір № 5, що
складався з Пропозиції укласти
договори / оферти/ про надання
споживчого кредиту для купівлі
зазначеної побутової техніки з
Графіком платежів та Загальних умов
кредитування, відкриття та ведення
рахунків, які є невід'ємною частиною
Пропозиції (а.с. 36-41, 44-46). Крім того, 21
жовтня 2013 року позивачка підписала
лист-гарантію про перерахування коштів
за кредитним договором у розмірі 11 950
грн. на поточний рахунок торгової
організації ОСОБА_3 в оплату придбаного
споживачем товару та на рахунок
страхової компанії страховий внесок у
розмірі 2 888 грн. у зв'язку з укладанням
нею з ПрАТ „УКРАЇНСЬКА АКЦІОНЕРНА
СТРАХОВА КОМПАНІЯ АСКА-ЖИТТЯ" договору
страхування майнових інтересів,
пов'язаних з життям, здоров'ям та
працездатністю Страхувальниці (а.с. 42,
47).

21 жовтня 2013 р. 2 888 грн. страхового внеску
були оплачені також кредитними коштами
за зазначеним договором кредиту (а.с. 44).

Додатково ФОП ОСОБА_3 були надані
ОСОБА_2 за її заявою від 21 жовтня 2013 р.
послуги з вивозу старої побутової
техніки з метою утилізації, (а.с. 58).

Доводи апелянта про те, що вона з ФОП
ОСОБА_3 уклала договір обміну старої
побутової техніки на нову
спростовуються матеріалами справи:
зазначеними заявою про безоплатні
послуги з вивозу старої побутової
техніки для передання на утилізацію,
Пропозицією укласти договори / оферти/,
листом-гарантією про перерахування
коштів за кредитним договором в оплату
за придбану побутову техніку, актом
прийому-передачі побутової техніки, з
яких вбачається, що вартість старої
техніки не враховувалася при купівлі
нової техніки.

Доводи апелянта про те, що кредитний
договір не був укладений
необґрунтовані.

Підписанням Пропозиції позивачка
визнала умови, викладенні у вказаному
документі, та запропонувала банку
також прийняти вказані умови шляхом
підписання та здійснення певних дій,
зокрема, перерахування відповідних,
визначених у Пропозиції коштів, а банк,
здійснивши 21 жовтня 2013 року
перерахування вказаних у Пропозиції
платежів, підтвердив /акцептував/
вказану пропозицію / оферту/.

Вказані дії сторін свідчать про
укладення між ними 21 жовтня 2013 року
кредитного договору, примірник якого
було передано позивачці.

Згідно із ч. 1 ст. 651 цього Кодексу зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до 4. ст. 11 Закону України
„Про захист прав споживачів" договір
про надання споживчого кредиту
укладається у письмовій формі, один з
оригіналів якого передається
споживачеві. Обов'язок доведення того,
що один з оригіналів договору був
переданий споживачеві, покладається на
кредитодавця.

Споживач має право протягом
чотирнадцяти календарних днів
відкликати свою згоду на укладення
договору про надання споживчого
кредиту без пояснення причин. Перебіг
цього строку розпочинається з моменту
передачі споживачеві примірника
укладеного договору (п.6 ст. 11 ЦК
України).

Відкликання згоди оформлюється
письмовим повідомленням, яке споживач
зобов'язаний подати особисто чи через
уповноваженого представника або
надіслати кредитодавцю до закінчення
строку, зазначеного в абзаці першому
цієї частини.

З відкликанням згоди на укладення
договору про надання споживчого
кредиту споживач повинен одночасно
повернути кредитодавцю кошти або
товари, одержані згідно з договором.

Споживач також сплачує відсотки за
період між моментом одержання коштів
та моментом їх повернення за ставкою,
встановленою в договорі.

Таким чином, реалізація вказаного
права споживача і припинення дії
кредитного договору можлива при
дотриманні споживачем трьох умов,
передбачених законом, а саме: подача
письмового повідомлення кредитодавцю
про відмову від кредитного договору в
строки, встановлені законом;
одночасного / разом з відкликанням
згоди/ повернення виданого кредиту або
отриманого товару по договору; сплати
нарахованих процентів, які були
нараховані банком за весь час
користування грошовими коштами.

В передбачений Законом строк ОСОБА_2
звернулась до ПАТ "Банк Ренесанс
Капітал" про відкликання згоди на
укладення договору про надання
споживчого кредиту, проте письмову
заяву від 23 жовтня 2013р. адресувала ФОП
ОСОБА_3, а не банку (а.с. 14, 56).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка грошові кошти, отримані по
кредитному договору, банку не
повернула і не сплатила проценти за
користування такими коштами.

Суд першої інстанції дослідивши
обставини справи в межах заявлених
позовних вимог, доводи та заперечення
сторін, дав належну оцінку наданим
сторонами доказам у їх сукупності та
дійшов до правильного висновку про
відмову у задоволенні позову, оскільки
відсутні підстави для визнання
договору купівлі-продажу від 21 жовтня
2013р., укладеного між ОСОБА_2 та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 недійсними
та відсутні підстави для розірвання
кредитного договору від 21 жовтня 2013р.,
укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Банк
Ренесанс Капітал" .

Рішення ухвалене з додержанням вимог
матеріального та процесуального
права, зокрема, ст. ст. 203, 215, 651 ЦК
України, ст.ст. 11, 18 Закону України „Про
захист прав споживачів". Підстав для
його скасування колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного
суду м. Запоріжжя від 26 травня 2014 року
по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: