АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-796/3179 Головуючий у 1 інстанції - Піхур О.В .
2014 рік Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач Л.Д .

при секретарі Охневській Т.В .

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2011 року

в справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2010 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та вказував, що 17 січня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за мовами якого банк надав її кредит в розмірі 82 000 дол..Остання зобов,язалася повернути кредит у повному обсязі до 14 січня 2008 року, згідно графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 9,5 річних. На забезпечення договору кредиту в цей же день між банком та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість банк просив стягнути солідарно з неї та поручителя ОСОБА_4 1 360 145 грн.34 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2011 року позов задоволено.

Не погодившись з заочним рішенням суду представник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду змінити, зменшивши розмір заборгованості до 1 052 981,12 грн. з відстрочкою виконання рішення суду на 6 місяців.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, зокрема, що судом безпідставно не враховано, що про зміну розміру процентної ставки банк відповідачів не повідомляв.

Справа судами розглядалася неодноразово.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2011 року,яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 6 червня 2012 року без змін, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22 травня 2013 року справу повернуто на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 липня 2013 року заочне рішення від 22 листопада 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 грудня 2013 року справу знову повернуто на новий апеляційний розгляд.

В судове засідання суду апеляційної інстанції відповідач - апелянт ОСОБА_1 та її представник на неодноразові виклики не з,явилися,як не з'явилися і відповідач ОСОБА_4, про місце та час розгляду справи повідомлені у відповідності до вимог закону, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, в заявлених межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору.

Тому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 січня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого останній надано кредит у розмірі 82 тис. доларів США зі сплатою 9,5 % річних строком повернення до 14 січня 2028 року (а.с. 25-28, т. 1).

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 17 січня 2007 року між банком та ОСОБА_4 укладений договір поруки №87051 (а.с. 31, т. 1).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Додатковими угодами від 07 червня 2007 року № 1 та від 03 вересня 2007 року № 2 обсяг кредитування ОСОБА_1 збільшений до 97 тис. доларів США та 142 тис. доларів США відповідно (а.с. 82, 98, т. 1). Про зміну обсягу відповідальності поручитель був обізнаний при підписанні додаткових угод до договору поруки (а.с. 68, 69, т. 1).

Додатковою угодою від 10 липня 2008 року № 3 сторони кредитного договору погодили процентну ставку у розмірі 14 % річних (а.с. 94, т. 1). У подальшому банк підвищив проценту ставку за користування кредитом з 14 % до 16 % річних з 05 грудня 2008 року .

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 11-19) станом на 15 липня 2010 року у відповідачів виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 131 883,57 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 1042104,41 грн., заборгованість за процентами в розмірі 348 66,26 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 275502,73 грн., пеня за прострочення сплати процентів в розмірі 4 237,25 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 33 481,49 грн., пеня за прострочення повернення кредиту в розмірі 1 146,17 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 9056,71 грн., а всього: 172 133,25 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.07.2010 року становить 1 360 145,34 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції суд виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 не виконувала належним чином обов'язок щодо сплати кредитних коштів, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка має бути стягнута з кредитора та поручителя солідарно.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором, проте відповідачка, в односторонньому порядку, відмовилася виконувати взяті на себе зобов'язання щодо вчасного повернення кредиту та сплати процентів, а отже в суді першої інстанції знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним поговором та, відповідно, суд цілком правомірно дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача суми кредиту, яка не оспорюється, відсотків за його користування та штрафних санкцій, передбачених договором.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повної та всебічної перевірки обставин справи, надав доводам та запереченням сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконного підвищення ПАТ «УкрСиббанк» процентної ставки за користування кредитними коштами до 16% річних по кредитному договору № 0 від 17.01.2007 року, не заслуговують на увагу та не ґрунтуються на вимогах закону та умовах укладеного між сторонами договору.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 10.07.2008 року за використання кредитних коштів у межах встановленого терміну кредитування з 10.07.2008 року була встановлена процентна ставка в розмірі 14% річних, яка сплачувалась відповідачкою до підвищення процентної ставки до 16%, про що свідчить розрахунок заборгованості позивача і не заперечувалось сторонами.

На думку відповідача за користування кредитними коштами, позивачем безпідставно нараховувалась процентна ставка за користування кредитними коштами з 31.12.2008 по 30.06.2010 - 16% річних, при цьому ніяких повідомлень про підвищення процентної ставки до 16% позичальниця не отримувала та своєї згоди на таке підвищення не надавала, однак вказане твердження відповідача повністю спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що умовами укладеного між банком та позичальником кредитного договору передбачалась можливість зміни (підвищення) процентної ставки, з дотриманням відповідної процедури. При цьому, слід зазначити, що чинне, на час виникнення правовідносин, законодавство не містило заборони зміни процентної ставки з ініціативи банку.

Підстави та порядок збільшення процентної ставки визначені сторонами в ст. 9 укладеного між ними договору про надання споживчого кредиту, які повністю дотримано позивачем при зміні процентної ставки, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 148-163). Зокрема позивачем, з дотриманням строків визначених договором, було направлено відповідачу відповідне повідомлення за адресою позичальника вказаною в договорі. Про зміну адреси місця проживання у визначеному договором порядку відповідачка позивача не повідомила, а від так доводи відповідача про не отримання повідомлення банку про зміну процентної ставки не заслуговують на увагу.

Доводи апеляційної скарги про те, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2012 року визнано припиненим договір поруки від 17 січня 2007 року № 87051 та додаткові договори до нього від 07 червня 2007 року № 1 та від 03 вересня 2007 року № 2, що були укладені між банком та ОСОБА_4 на забезпечення виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 також не приймаються і на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, оскільки рішення суду про припинення поруки мало місце після винесення заочного рішення від 22 листопада 2011 року,яке є предметом перегляду.

Таким чином при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді