Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.09.2014 року
Провадження №2-п/425/7/14

Справа №425/3431/13-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

при секретарі Кулішовій О.С.,

за відсутністю сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

встановив:

26 вересня 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» звернулося до
Рубіжанського міського суду
Луганської області з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. В обґрунтування
позову позивач зазначає, що 21.03.2006 року
ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 уклали
кредитний договір, відповідно до умов
якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі
2830,09 гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 25,08% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом. Позичальник підтвердив свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою складає між позичальником і
Банком договір, про що свідчить підпис
позичальника на заяві. В порушення
ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог
договору позичальник своїх зобов'язань
за договором не виконав, в зв'язку з чим
виникла заборгованість станом на 11.09.2013
року у сумі 25816,79 гривень, які й просить
стягнути позивач з відповідача, також
просить стягнути судові витрати по
справі.

В судове засідання представник
позивача не з'явилася, про час та місце
розгляду справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, надала
суду заяву в якій просить розглянути
справу за відсутності представника
позивача, позовні вимоги підтримує в
повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася, причин неявки в судове
засідання відповідач суду не
повідомив, надала суду заяву про
розгляд справи без її участі (а.с. 21).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.

Враховуючи, що сторони не скористалися
правом брати участь у судовому
засіданні та заявили клопотання про
розгляд справи за їх відсутності, суд
розглядає цивільну справу за наявними
у справі матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в
межах заявлених позовних вимог,
об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Рубіжанського міського суду
Луганської області від 04.12.2013 року по
цивільній справі № 2/425/856/13, 425/3431/13-ц за
позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, позовні вимоги
задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитом у сумі 25816,17
гривень та судовий збір у сумі 258,17
гривень.

Ухвалою Рубіжанського міського суду
Луганської області від 30.05.2014 року
заочне рішення Рубіжанського міського
суду Луганської області від 04.12.2013 року
скасовано та справу призначено до
розгляду у загальному порядку.

21.03.2006 року ОСОБА_1 було підписано заяву
позичальника № DNH4KР20100193 про надання
строкового кредиту в сумі 2830,09 гривень
строком на 24 місяці по 21.03.2008 рік
включно, відсоткова ставка 2,09% на
місяць на суму залишку заборгованості
по кредиту в обмін на зобов'язання
позичальника по поверненню кредиту,
сплати процентів, в обумовлених у заяві
та Умовах про надання споживчого
кредиту фізичним особам строки, а також
сплати комісії, яка зазначена в Умовах.
Відповідно до заяви погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати за який приймається період з 21
по 28 число кожного місяця позичальник
повинен надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) в сумі 151,66 гривень
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, відсоткам,
комісією, а також інші витрати згідно
Умов (а.с. 5).

Відповідно до п. 1.7 Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) (надалі - Умови
кредитування), споживчий строковий
кредит - кошти, що надаються
кредитодавцем (банком або іншою
фінансовою допомогою) споживачеві на
придбання продукції. Відповідно до п.
1.5. Умов, заява позичальника - це
документ, який підписується
позичальником та передається ним в
банк для укладення кредитно-заставного
договору. Відповідно до п. 2.1. Умов, банк
зобов'язується надати позичальнику
кредит шляхом перерахування на рахунок
торгівельно-сервісному підприємству;
строк, термін повернення, розмір
кредиту, цілі, відсотки, винагороди,
розмір щомісячного платежу та період
уплати платежів визначені у заяві
позичальника, підписанням якої клієнт
та банк укладають кредитно-заставний
договір, розмір річної відсоткової
ставки дорівнює дванадцяти місячним
процентним ставкам (а.с. 6-9).

Відповідно до положень п. 22 ст. 1 Закону
України «Про захист прав споживачів»
споживач - фізична особа, яка придбаває,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити продукцію для
особистих потреб, безпосередньо не
пов'язаних з підприємницькою
діяльністю або виконанням обов'язків
найманого працівника. Згідно п. 23 ст. 1
Закону України «Про захист прав
споживачів» споживчий кредит - це
кошти, що надаються кредитодавцем
(банком або іншою фінансовою установою)
споживачеві на придбання продукції.

Відповідно до ст. 208 ЦК України
правочини між фізичною та
юридичною особою, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу, належить вчиняти
письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно
можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Відповідно до статей 628, 638 ЦК України
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 1055 ЦК України
кредитний договір укладається у
письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст.
1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові
кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ПАТ КБ «Приватбанк» було надано
ОСОБА_1 споживчий кредит, про що було
укладено 21.03.2006 року кредитний договір
№ DNH4KР20100193 шляхом підписання та
надання банкові ПАТ КБ «Приватбанк»
відповідної заяви позичальника (а.с. 5).

Судом встановлено, що відповідач
порушив норми закону та умови
кредитного договору щодо своєчасного
та повного повернення кредитних коштів
і має прострочену заборгованість.

У відповідності до статей 525, 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту, або інших вимог, що звичайно
ставляться, і одностороння відмова від
виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається. Під виконанням
зобов'язання розуміються вчинення
кредитором і боржником дій зі
здійснення прав та виконання
обов'язків, що випливають із
зобов'язання. Належне виконання
зобов'язання передбачає виконання
зобов'язання в належний строк.

Відповідно до ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання;
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання;
пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Відповідно до
ст. 612 ЦК України, боржник вважається
таким, що прострочив виконання
зобов'язання, якщо він не приступив до
його виконання або не виконав його в
строк, встановлений договором або
законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення.

Відповідно до п. 5.1. Умов кредитування у
випадку несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту, позичальник
сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від
суми простроченого платежу, але не
менше 1 гривні за кожний день
прострочки платежу. Відповідно до п. 5.3.
Умов кредитування при порушенні
позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, позичальник зобов'язаний
сплатити банку штраф у розмірі 500
гривень + 5% від суми позову.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки. Згідно ст. 259 ЦК
України позовна давність, встановлена
законом, може бути збільшена за
домовленістю сторін. Договір про
збільшення позовної давності
укладається у письмовій формі.

З матеріалів справи вбачається, що у
заяві на отримання кредиту вказано, що
боржник ознайомилася та згодна з
умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, які були надані йому у
письмовій формі, своїм підписом
підтвердив факт про надання йому
повної інформації про умови
кредитування (а.с. 5 зворот).

Згідно п. 5.5. Умов надання споживчого
кредиту, терміни позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів,
за даним договором втановлюються
сторонами тривалістю 5 років. З даним
пунктом Умов боржник погодився, про що
свідчить його підпис на заяві та
вказаний пункт недійсним не визнано.

В заяві про скасування заочного
рішення від 16.05.2014 року, відповідач
посилається на те, що сплинув строк
позовної давності, а тому є підстави
для відмови у позові.

Суд не погоджується з твердженнями
відповідача стосовно сплину строку
позовної давності до вимог про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, виходячи з наступного.

Згідно позовної заяви та розрахунку
позовних вимог, заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
20.03.2014 року за період з 24.03.2008 року по
11.09.2013 року становить 25816,79 гривень, яка
складається з: заборгованості за
кредитом у сумі 2053,41 гривень,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 8668,69 гривень,
пеня - 13389,13 гривень, штрафу: 500,00 гривень
фіксована частина та 1205,56 гривні
процентна складова.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
строку позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що мину до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

З матеріалів справи вбачається, що
починаючи з моменту настання дати
повернення кредиту - з 21.03.2008 року
відповідачем частково здійснювала
погашення кредиту до 20.10.2008 року, що
підтверджується розрахунками
заборгованості по кредиту (а.с. 3-4).

Відповідно до позовної заяви та
розрахунку заборгованості, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
з дня строку повернення кредиту - з
21.03.2008 року по день звернення до суду -
11.09.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що 01
липня 2009 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося до Рубіжанського міського
суду Луганської області з заявою про
видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором № DNH4KР20100193 від 21.03.2006 року в
сумі 5218,88 гривень та 01.07.2009 року
Рубіжанським судом Луганської області
було видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованості в сумі
5218,88 гривень (а.с. 56).

24.07.2009 року ухвалою Рубіжанського
міського суду Луганської області
судовий наказ від 01.07.2009 року було
скасовано (а.с. 57).

Таким чином, позивачем 01.07.2009 року було
вчинено дію, що свідчить про
переривання строку позовної давності
відповідно до ст. 264 ЦК України та саме з
цієї дати рахується заново строк
позовної давності щодо вимог про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та з врахуванням п. 5.5 Умов
кредитування цей строк закінчується
01.07.2014 року.

З позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором ПАТ КБ
«Приватбанк» звернулося до суду 26.09.2013
року, тобто в межах позовної давності.

Отже, з врахуванням вищевикладеного,
суд приходить до висновку, що підлягає
стягненню заборгованість за кредитним
договором згідно з розрахунком
заборгованості (а.с. 3-4) у загальній сумі
25816,79 гривень.

За таких обставин, з врахуванням
порушення ОСОБА_1 умов кредитного
договору щодо своєчасного і повного
погашення заборгованості за кредитним
договором, суд вважає позовні вимоги
ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з
ОСОБА_1 25816,79 гривень, обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
вважає стягнути з відповідача на
користь позивача понесені ним і
документально підтверджені витрати по
сплаті судового збору в сумі 258,17
гривень.

Керуючись ст.ст. 257, 258, 526, 554, 1054 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України,
ст. 1 Закону України «Про здійснення
правосуддя та кримінального
провадження у зв'язку з проведенням
антитерористичної операції», суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання:
93100, АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження:
49094, місто Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, будинок 50,
ідентифікаційний код юридичної особи
14360570, заборгованість за кредитним
договором № DNH4KР20100193 від 21.03.2006 року
станом на 11.09.2013 року в загальному
розмірі 25816,79 гривень (двадцять п'ять
тисяч вісімсот шістнадцять 79 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1, місце проживання:
93100, АДРЕСА_1, на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження:
49094, місто Дніпропетровськ, вулиця
Набережна Перемоги, будинок 50,
ідентифікаційний код юридичної особи
14360570, судовий збір у сумі 258,17 гривень
(двісті п'ятдесят вісім гривень 17
копійок).

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ш. Мирошникова