Справа № 755/7119/14-ц
Провадження №2/755/2621/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2014 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Сиченко К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

В березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що відповідач відповідно до укладеного договору №б/н від 10.11.2010 року отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим станом на 31.07.2013 року утворилась наступна заборгованість в сумі 29059 грн. 68 коп. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості в розмірі 29059 грн. 68 коп. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надійшла заява в якій просить суд розглядати справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшли письмові заперечення в яких просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся до Закритого акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») з заявою про надання йому зарплатної картки, що підтверджується копією анкети-заяви (а.с.9-10).

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу).

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як зазначає в позовній заяві позивач, що протягом дії договору, відповідачем порушено договірні зобов'язання, оскільки суму кредиту та відсотки, за користування кредитними коштами відповідач не сплачував, у зв'язку з чим станом на 31.07.2013 року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 29059 грн. 68 коп., яка включає: заборгованість за кредитом в сумі 14701 грн. 93 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 9552 грн. 39 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2945 грн. 38 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1359 грн. 99 коп. (а.с.6-8).

В своїх запереченнях проти позову відповідач зазначає, що жодного договору на отримання коштів між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» не було укладено, а тому просив суд відмовити в задоволенні позову.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем та його представником суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений саме кредитний договір за яким відповідачу надано грошові кошти в сумі 14701 грн. 93 коп., тому суд позбавлений врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи.

Оскільки, відповідач звернувся до позивача лише з заявою про надання зарплатної картки, яка не може підтвердити факт наявності між сторонами кредитних зобов'язань, а тому у суду відсутні для стягнення заборгованості за не підтвердженими кредитними зобов'язаннями щодо надання кредитних коштів в сумі 14701 грн. 93 коп.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд не вирішує питання розподілу судових витрат по сплаті судового збору, оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 257, 258, 261, 526, 610, 611, 625, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 10, 11, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

В позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. О. Яровенко