АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/6792/14
Головуючий у 1-й інстанції: Шклянка М.П.
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі
Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Дарницького районного суду м. Києва від
21 березня 2014 року по справі за поданням
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького РУЮ у м. Києві Коваль Л.І.
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

Державний виконавець ВДВС Дарницького
районного управління юстиції в м. Києві
Коваль Л.І. звернувся з поданням до суду
про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до повного
виконання майнових зобов'язань.

Ухвалою Дарницького районного суду м.
Києва від 21 березня 2014 року подання
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького РУЮ у м. Києві Коваль
задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
проживаючого: АДРЕСА_1, у праві виїзду
за межі України до повного виконання
зобов'язань.

Не погоджуючись з постановленою
ухвалою суду першої інстанції
заінтересована особа ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання
про скасування ухвали суду першої
інстанції та постановлення нової
ухвали, якою відмовити у задоволенні
подання державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького РУЮ у м. Києві Коваль Л.І.
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2, мотивуючи тим,
що ухвала суду постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що в матеріалах справи
відсутні будь-які документи, які б
свідчили про проведену роботу
державного виконавця та про ухилення
боржника від виконання боргового
зобов'язання.

У судовому засіданні представник
заінтересованої особи ОСОБА_4
підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник заявника - Відділ
державної виконавчої служби
Дарницького РУЮ у м. Києві в судове
засідання не з'явився, про час і місце
розгляду справи судом повідомлений у
встановленому законом порядку. У
відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи, а тому колегія
суддів вважає можливим слухати справу
у його відсутність.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи подання державного
виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві Коваль Л.І., суд першої інстанції
виходив із того, що ОСОБА_2 не виконує
рішення Дарницького районного суду м.
Києва та має майнові зобов'язання перед
юридичною особою.

Проте до такого висновку суд першої
інстанції дійшов з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій території України.

Примусове виконання рішень судів в
Україні покладається на державну
виконавчу службу (далі - ДВС), яка
входить до системи органів
Міністерства юстиції України. Умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначені у Законі від 21
квітня 1999 р. № 606-XIV "Про виконавче
провадження" (далі - Закон № 606-XIV).

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні
санкції у вигляді тимчасового
обмеження у праві виїзду не за
наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання.

Перевіряючи доводи сторін, надаючи
оцінку пред'явлених ними доказів
колегія суддів встановила, що судом
першої інстанції при вирішенні питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи ОСОБА_2 не з'ясовано, чи
дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі (або частково) та вжиті
державним виконавцем заходи щодо
забезпечення виконання рішення.

Так, на стадії апеляційного
провадження витребувано матеріали
виконавчого провадження з яких
вбачається, що на виконанні у Відділі
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у місті Києві перебуває
виконавче провадження № 34425119 про
стягнення солідарно з ТОВ «Будинок
сувенірів» та ОСОБА_2 на користь ВАТ
«Морський транспортний банк» боргу в
сумі 921 465,08 грн., а також судові витрати.
Постановою державного виконавця від
19.09.2012 відкрито виконавче провадження.
Доказів про належне повідомлення
боржника щодо відкриття провадження та
ухилення його від виконання
зобов'язань матеріали виконавчого
провадження не містять. До того ж,
досліджені матеріали виконавчого
провадження свідчать про неповноту
вчинення виконавчих дій. Так, оформлені
державним виконавцем запити, які не
містять номеру та дати, до
реєстраційної служби Головного
управління юстиції, Державної комісії
з цінних паперів та фондового ринку,
Територіального управління
Держгірпромнагляду у Київській
області та м. Києва, Головного
управління Держземагенства у
Київській області залишись без
відповідей.

Таким чином, судова колегія вважає, що
наявні матеріали справи не
підтверджують факту ухилення боржника
ОСОБА_2 від виконання своїх боргових
зобов'язань, а тому в задоволенні
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
громадянина України ОСОБА_2 слід
відмовити за недоведеністю саме
ухилення боржника від виконання
зобов'язань.

За наведених обставин, колегія суддів,
приходить до висновку про скасування
ухвали суду першої інстанції з
постановлення нової ухвали з цього
питання.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК
України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м.
Києва від 21 березня 2014 року скасувати
та постановити нову, якою в задоволенні
подання державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дарницького РУЮ у м. Києві Коваль Л.І.
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді:

Оскарження судових рішень щодо
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України в касаційному порядку
положеннями ст. 324 ЦПК не передбачено,
про що має бути зазначено у
резолютивній частині ухвали
апеляційного суду.

На підставі наведеного вище можна
зробити висновок, що поняття "ухилення
від виконання зобов'язань, покладених
на боржника рішенням" варто розуміти як
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).