Справа № 362/1059/14-ц Головуючий у І
інстанції Лебідь-Гавенко
Г.М.Провадження № 22-ц/780/5448/14
Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою заступника
прокурора Київської області на рішення
Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 30 липня 2014 року у
справі за позовом заступника
Васильківського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Департаменту
соціального захисту населення
Київської обласної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року заступник
Васильківського міжрайонного
прокурора Київської області звернувся
до суду з вказаним позовом, в інтересах
держави, в особі Департаменту
соціального захисту населення
Київської ОДА, в якому просив вилучити
із незаконного володіння ОСОБА_2 на
користь департаменту автомобіль марки
ЗАЗ 110307-42, номер кузова НОМЕР_1, 2008 року
випуску, вартістю 29 871 грн., посилаючись
на Порядок забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого
постановою КМУ від 19 липня 2006 року № 999,
і мотивуючи тим, що Головним
управлінням праці та соціального
захисту населення Київської ОДА,
правонаступником якого є Департамент
соціального захисту населення
Київської ОДА, у вересні 2008 року
автомобіль марки ЗАЗ 110307-42, номер
кузова НОМЕР_1, 2008 року випуску
безоплатно був наданий інваліду II
групи по ЧАЕС ОСОБА_3, який до
ІНФОРМАЦІЯ_2 (до часу смерті) проживав
за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_3, його дружина,
Відповідач по справі ОСОБА_2, володіє
вказаним автомобілем, без згоди
позивача, автомобіль позивачу не
повернула та не сплатитла протягом
визначеного строку розрахункову суму
для його викупу.

Рішенням Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 липня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 8
серпня 2014 року заступник прокурора
Київської області подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати, з
мотивів неправильного застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора ставить питання про
помилковість висновку суду щодо
застосування строку позовної давності
до даного спору, так як прокурору стало
відомо про порушення вимог
законодавства, що полягає в
незаконному володінні ОСОБА_2
транспортним засобом, лише після
проведення перевірки на підставі
постанови № 10 від 27 січня 2014 року.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права рішення суду без
змін. Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що прокурором
пропущено встановлений законодавством
строк позовної давності і підстав для
його поновлення в ході розгляду справи
не встановлено.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що міськрайонний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Так судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
4 вересня 2008 року Головним управлінням
праці та соціального захисту населення
Київської ОДА, на підставі акту
прийому-передачі транспортного засобу
серії НДЦ № 419799 прийнято від ЗАТ з
іноземною інвестицією «Запорізький
автомобілебудівний завод» для
інваліда ОСОБА_3, транспортний засіб M1
ЗАЗ 110307-42, колір - касабланка білий,
номер кузова НОМЕР_1, номер двигуна
НОМЕР_2, 29 липня 2008 року виготовлення, та
в цей же день передано ОСОБА_3, про що
останнім було підписано зобов'язання,
за яким він зобов'язується
дотримуватись правил дорожнього, руху,
експлуатації, не передавати наданий
йому 4 вересня 2008 року безкоштовно
автомобіль марки Славута, який
являється державним майном, в
користування іншій особі без дозволу в
установленому порядку та не
відчужувати його протягом 10 років.

В подальшому ОСОБА_3 надано довідку про
реєстрацію, перереєстрацію, зняття з
обліку та вибракування транспортного
засобу № 03/2952 від 5 вересня 2008 року, та 10
вересня 2008 року Васильківським РЕВ при
УДАІ ГУ МВС України в Київській області
ОСОБА_3 видано свідоцтво серії НОМЕР_3
про реєстрацію транспортного засобу
марки ЗАЗ, модель 110307, д/н НОМЕР_4.

Але ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.
Василькові Київської області, згідно
даних актового запису про смерть № 261
від 1 липня 2009 року. Автомобіль
залишився в користуванні його дружини,
відповідачки по справі ОСОБА_2

Згідно даних переписки, що велась між
управлінням праці та соціального
захисту населення Васильківської
міської ради та ОСОБА_2, управлінням
праці та соціального захисту населення
Васильківської міської ради вживались
заходи щодо повернення автомобіля
після смерті ОСОБА_3, зокрема про це
йдеться в листах-запрошеннях
управління до ОСОБА_2: від 25 жовтня 2010
року (а.с.14), від серпня 2012 року (а.с.13), а
також в листах начальника управління
до начальника Головного управління
праці та соціального захисту населення
Мартинюка Л.O., де повідомляється про
неодноразове ігнорування ОСОБА_2
запрошень управління для вирішення
питання вилучення або викупу спірного
автомобіля (а.с.15,16).

Колегія суддів вважає, що судом першої
вірно зроблено висновок про те,
Департаменту соціального захисту
населення Київської ОДА, в особі якого
діє заступник прокурора Київської
області, про порушення свого права було
відомо ще при службовому листуванні з
вимогою про зняття з обліку на
отримання автомобіля ОСОБА_3 (а.с.13),
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, в крайньому
випадку початком обчислення перебігу
позовної давності є дата пред'явлення
вимоги до відповідача щодо вилучення
або викупу спірного автомобіля, а з
того часу минуло більше трьох років.

Обставин, які б свідчили про зупинення
чи переривання строку позовної
давності судом першої інстанції не
встановлено та навпаки відсутність
вказаних дій зі сторони відповідача
підтверджується запрошеннями
відповідачки до управління праці та
соціального захисту населення
Васильківської міської ради прибути на
співбесіду від 25 жовтня 2010 року, серпня
місяця 2012 року та листа до начальника
ГУ ПСЗН Київської ОДА № 1028/04 від 22
серпня 2012 року.

Тому колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції вірно послався на
норми ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, щодо
застосування строку позовної давності.

Обставин, які б свідчили про зупинення
чи переривання строку позовної
давності судом першої інстанції не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що
прокурору стало відомо про порушення
вимог законодавства щодо незаконного
володіння ОСОБА_2 транспортним засобом
лише після проведення перевірки на
підставі постанови № 10 від 27 січня 2014
року не приймаються до уваги судової
колегії як необґрунтовані, оскільки
матеріали справи не містять доказів
проведення такої перевірки, в тексті
самої позовної заяви, в матеріалах
долучених до позовної заяви та в
судовому засіданні позивачем не було
заявлено клопотань про поновлення
пропущених строків

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, законним і
обґрунтованим є висновок суду першої
інстанції про застосування строку
позовної давності до даного спору,
оскільки позивачем не надано
допустимих доказів та належних
правових підстав для його поновлення, а
відповідачем подано відповідну заяву
згідно вимог ст. 267 ЦК України.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції у відповідності до
вимог ст.ст. 212 - 214 ЦПК України належним
чином з'ясував фактичні обставини
справи, від яких залежить правильне
вирішення спору щодо вимог прокурора,
яка правова норма підлягає
застосуванню для правовідносин, що
виникли між сторонами.

Докази та обставини, на які посилається
заступник прокурора в апеляційній
скарзі були предметом дослідження
судом першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального та процесуального
права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 303, 307-308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Київської області відхилити.

Рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 30 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: