справа № 208/5913/14-ц
№ провадження 2/208/1900/14
РІШЕННЯ

Іменем України

23 грудня 2014 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська в Дніпропетровській області у складі: судді Похвалітої С.М., при секретарі Шешуревої Я.І.,

За участю:

- позивача ОСОБА_1,

- представника відповідача ОСОБА_2,

- третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», ОСОБА_5; третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 15 липня 2012 року о 20.30 год. на перехресті вулиці Сировця та проспекту Аношкіна в м.Дніпродзержинську з вини відповідача ОСОБА_5, який керував автомобілем НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «ЗАЗ-1102», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він має право керувати ним. Постановою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 02.08.2012 року відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП та покладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу. В наслідок ДТП йому була завдана матеріальна шкода, у зв'язку з чим 18 серпня 2012 року він звернувся до приватного судового експерта ОСОБА_6, яка склала висновок та визначена сума матеріальної шкоди в розмірі 7 452,67 грн. та вартість послуг експерта склала 600 грн. Деякий час він знаходився на стаціонарному лікуванні, на яке він витрати кошти в розмірі 105,00 грн. Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільної-відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 6653051 від 24.08.2011 року відповідача ОСОБА_5 було застраховано від страхового випадку, внаслідок якого заподіяна шкода третім особам під час транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу. Також вважає, що діями відповідача йому спричинена й моральна шкода, яку він оцінює в 7 000 грн.

Тому просить суд стягнути солідарно з відповідачів ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія» та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на його користь матеріальну шкоду в розмірі 8 157,67 грн. та моральну шкоду в розмірі 7 000 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги та просив суд стягнути солідарно з відповідачів ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія» та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на його користь матеріальну шкоду в розмірі 8 157,67 грн., моральну шкоду в розмірі 7 000 грн. та судові витрати по справі. Посилався на обставини викладені в позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення, просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючи на обставини, які викладені в запереченнях. Зазначив суду, що всі обов'язки відповідно до Полісу та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що стосуються виплати, він виконав, а саме передав потерпілому копію Полісу та повідомив про ДТП у страхову компанію. Інших обов'язків застрахованої особи щодо виплати не передбачено. Сума, яка вказана позивачем як шкода майну повністю може бути покрита лімітом відповідальності страховика, що вказано в полісі. Вважає, що моральна шкода також не доведена в судовому засіданні позивачем.

В судовому засіданні третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3 наполягав на задоволенні позову та просив стягнути солідарно з відповідачів ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія» та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 8 157,67 грн., моральну шкоду в розмірі 7 000 грн. та судові витрати по справі.

В судове засідання представник відповідача ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія» не з'явився, хоча був повідомлений відповідно до законодавства, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду було встановлено, що 15 липня 2012 року о 20.30 год. на перехресті вулиці Сировця та проспекту Аношкіна в м.Дніпродзержинську з вини відповідача ОСОБА_5, який керував автомобілем НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «ЗАЗ-1102», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 та відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу він має право керувати ним, що вбачається з постанови Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 02.08.2012 року та відповідача було визнано винним у скоєнні ДТП та покладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, та не заперечується відповідачем.

Як вбачається з наданих суду документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу «ЗАЗ-1102», державний номерний знак НОМЕР_2, є третя особа по справі ОСОБА_3 та має право керування ОСОБА_1.

Судом встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_5 перед третіми особами здійснюється ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», згідно даних страхового полісу АА № 6653051, виданого 24.08.2011 року на ім'я ОСОБА_5 строком на один рік до 24.08.2012 року.

Відповідно до вимог п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

П.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життя, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, представником відповідача не надано суду будь-яких доказів того, що відповідачем після настання дорожньо-транспортної пригоди були виконані вимоги п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та повідомив про настання ДТП у страхову компанію, що є необхідним для відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.

Згідно до висновку № 0087/08 складеного 18.08.2012 року експертом автотоварознавцем ОСОБА_6 після огляду транспортного засобу та проведеного дослідження сума матеріальної шкоди, яка спричинена володільцю автомобіля «ЗАЗ-1102», державний номерний знак НОМЕР_2, склала 7 452,67 грн., а також вартість проведення такого дослідження складає 600 грн., що підтверджується квитанцією.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ч.2 ст.1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно до вимог ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз'яснено в п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, враховуючи, що позивач, як потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди на даний час позбавлений можливості отримати матеріальне відшкодування від страховика, у зв'язку з відсутністю такого, а тому суд вважає обґрунтованим вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_5 спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 7 452,67 грн. та 600 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з проведення експертного дослідження,

У вищезазначеній постанові Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі в п.13 роз'яснив, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Таким чином, посилання представника відповідача на те, що позивач не має права вимагати відшкодування матеріальної шкоди, у зв'язку з тим, що він не є власником пошкодженого транспортного засобу, є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Розглядаючи позовні вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевні страждання, було порушено право на користування в повній мірі транспортним засобом, що було пошкоджено, порушення нормальних життєвих зв'язків, та враховуючи принцип розумності та справедливості, суд вважає, що моральна шкода заподіяна позивачу буде відповідати стягнення на його користь з відповідача ОСОБА_5 в розмірі 3 000 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення коштів про сплату позивачем послуг рентген кабінету Дніпродзержинської міської лікарні швидкої медичної допомоги в розмірі 105,00 грн. не підлягають задоволенню, у зв'язку з недоведеністю в судовому засіданні та відсутністю на це підстав.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 229 грн. 41 коп.

Враховуючи викладене та керуючись п.22.1 ст.22, п.33.1 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 56, 84, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська екологічна страхова компанія», ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1:

- 7 452 (сім тисяч чотириста п'ятдесят дві) грн. 67 коп. - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

- 600 (шістсот) грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних з проведення експертного дослідження;

- 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування моральної шкоди;

- 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 41 коп. - витрати на сплату судового збору.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги, з дня його проголошення.

Суддя Похваліта С. М.