Справа № 157/1224/14-ц
Провадження №2/157/319/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого - судді
Гамули Б.С.,

при секретарі
Семенюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання
права власності на спадкове майно,

встановив:

28 серпня 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
визнання права власності на спадкове
майно.

Свої вимоги обґрунтували тим, що
ОСОБА_8 та ОСОБА_2, перебуваючи в
зареєстрованому шлюбі, спільно
побудували житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер,
заповіту на випадок своєї смерті не
залишив. Спадщину після його смерті
своєчасно прийняла позивач ОСОБА_1
шляхом подання нотаріусу заяви про
прийняття спадщини. Крім позивача
спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_8 являються також
його дружина ОСОБА_2 та діти ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які на
спадщину не претендують. До складу
спадкового майна входить 1/2 частина
вказаного вище житлового будинку, на
який позивач ОСОБА_1 не може отримати
свідоцтво про право на спадщину через
відсутність на будинковолодіння
правовстановлюючих документів і
позасудовим порядком вирішити це
питання неможливо.

З цих же причин позивач ОСОБА_2 не
має можливості зареєструвати на себе
право власності на іншу частину
будинку, яка належить їй на праві
спільної сумісної власності подружжя.

Посилаючись на зазначені
обставини, просять суд визнати за ними,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, власності право
власності на житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 по 1/2
його частині за кожною.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, подали заяви, в
яких просять справу розглядати за їх
відсутності, позовні вимоги
підтримують повністю.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явилися, подали заяви, в
яких також просять справу розглянути
за їх відсутності, позовні вимоги
визнають повністю.

Проаналізувавши матеріали
справи, суд вважає позов підставним і
таким, що підлягає до повного
задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтями 60, 70 Сімейного кодексу
України встановлено, що майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу). У
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1261 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). У першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_8 за життя належала 1/2 частина
житлового будинку з господарськими та
побутовими будівлями і спорудами по
АДРЕСА_1, загальною площею 74.7 кв.м. Решта
будинковолодіння належить позивачу
ОСОБА_2 на праві спільної сумісної
власності. Правовстановлюючих
документів, необхідних для отримання
свідоцтва про право на спадщину та
реєстрації права власності на спірний
житловий будинок, немає. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8 помер. Заповіту не залишив.
Спадщину після його смерті своєчасно, у
визначений законом строк прийняла його
дочка ОСОБА_1 шляхом подання нотаріусу
заяви про прийняття спадщини. Крім
позивача, спадкоємцями першої черги за
законом являються дружина покійного -
позивач ОСОБА_2 та відповідачі ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, однак
вони від прийняття спадщини
відмовились, подавши нотаріусу
відповідні заяви. Зазначене
підтверджується дослідженими судом
свідоцтвами про одруження серії НОМЕР_1
від 07.03.1975 року, серії НОМЕР_2 від 21.11.1997
року, серії НОМЕР_3 від 13.01.1998 року, серії
НОМЕР_4 від 16.02.2001 року, серії НОМЕР_5 від
30.05.2003 року, серії НОМЕР_6 від 20.05.2007 року,
свідоцтвами про народження серії
НОМЕР_7 від 10.12 1975 року, серії НОМЕР_8 від
16.05.1977 року, серії НОМЕР_9 від 06.05.1979 року,
серії НОМЕР_10 від 30.01.1983 року, серії
НОМЕР_11 від 17.03.1984 року, свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_12 від 14.02.2014 року,
свідоцтвом про право на спадщину за
законом серії НАВ № 360620 від 14.08.2014 року,
повідомленням Камінь-Каширської
державної нотаріальної контори
Волинської області № 778/02-14 від
14.08.2014 року, довідкою Пнівненської
сільської ради № 2063 від 19.08.2014 року,
витягом з погосподарської книги № 5
Пнівненської сільської ради
Камінь-Каширського району за 2011-2015
роки, копією свідоцтва на забудову
садиби в сільському населеному пункті
Української РСР № 6 від 27.01.1989 року,
звітом про оцінку житлового будинку з
надвірними будівлями і спорудами від
20.08.2014 року, інформацією з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
копією спадкової справи № 122/2014 до
майна померлого ОСОБА_8

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

Аналізуючи зібрані та досліджені
в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд вважає, що позивач
ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за
законом на 1/2 частину житлового будинку
з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1, а позивач ОСОБА_2,
будучи власником іншої половини даного
будинковолодіння, фактично набули на
нього право власності. На даний час
право власності на це майно ніким не
оспорюється, а тому суд вважає, що є всі
підстави для визнання за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 права власності на вказане
будинковолодіння по 1/2 його частині за
кожним.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 174, 209,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1261,
1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 60, 70 СК
України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право
власності на житловий будинок по 1/2
його частині за кожною з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель і споруд, що знаходиться по
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області
через Камінь-Каширський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня отримання
копії рішення.

Головуючий: Б. С. Гамула