АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Михайловської С.Ю.

Суддів - Пономарь З.М., Красвітної Т.П.

При секретарі -Жидковій Г.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада2013 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_4, треті особи: Амур-Нижньодніпровський районний відділ у м.Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, відділ опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського районної у м.Дніпропетровську ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_3, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та виділення місця проживання , -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_4, треті особи: Амур-Нижньодніпровський районний відділ у м.Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, відділ опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського районної у м.Дніпропетровську ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та скасування реєстрації, відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_3, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про вселення та виділення місця проживання , задоволені частково.

Вселено ОСОБА_3 та малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_2 надати ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, посилаючи на неправильну оцінку судом доказів та обставин по справі.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 встановив, що відповідачка ОСОБА_3 разом зі своїм чоловіком як до, так і після реєстрації шлюбу, періодично проживали у спірній квартирі, де знаходилися їх особисті речі. Через зловживання позивачем спиртними напоями між ними виникали сварки та конфлікти, у зв'язку з чим вони були змушені виселитися з вказаної квартири, куди пізніше неодноразово намагалися заселитися.

29.03.2012 року чоловік відповідачки ОСОБА_5 помер, після чого ОСОБА_3 разом зі своєю малолітньою дитиною залишилася тимчасово проживати у своєї матері, намагалася проживати у квартирі АДРЕСА_1, де зареєстрована разом з дитиною.

В період судового розгляду справи ОСОБА_3 у відсутності батька ОСОБА_2 заселилася у квартиру, однак в дане житлове приміщення заселилися і особи циганської національності, у зв'язку з чим вона була змушена знову покинути квартиру. Вказане свідчить про існування перешкод відповідачці ОСОБА_3 та її малолітньому сину проживанні у спірній квартирі, які чинив власник ОСОБА_2.

Дані обставини встановлені судом, не спростовані сторонами та підтверджують показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З урахуванням всіх обставин справи, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 та її дитина не можуть бути визнані такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням, оскільки непроживання в квартирі було вимушеним та викликане певними життєвими обставинами, які створив сам власник квартири ОСОБА_2. Іншого особистого житла вони не мають, а посилання позивача на те, що на теперішній час його донька з дитиною проживають разом його колишньою дружиною ОСОБА_6, яка також на праві власності має житловий будинок, не є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування спірною квартирою. У зв'язку з цим суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2І про визнання осіб такими, шо втратили право користування житловим приміщенням та скасування їх реєстрації за даною адресою.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 в частині вселення, суд послався на те, що в судовому засіданні позивачка довела наявність перешкод з боку відповідача ОСОБА_2 щодо проживання їй з дитиною у спірній квартирі, тому задовольнив її позовні вимоги шляхом вселення ОСОБА_3 та її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру АДРЕСА_1, та зобов'язав ОСОБА_2 надати їй ключі від вхідних дверей квартири.

В частині позовних вимог щодо виділення позивачці з дитиною місця для проживання в спірній квартирі, яка складається з однієї житлової кімнати, суд відмовив у їх задоволенні через безпідставність та необґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія судді вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив вищезазначені обставини справи, дав цим обставинам та доказам по справі правильну правову оцінку і, відповідно до вимог ст.ст.391. 405 ЦК України, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2 про неправильну оцінку судом доказів та обставин по справі, необґрунтований, оскільки зводиться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці, тоді як, згідно ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Таким чином, рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала чинна з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді :