Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Рівненської області
в складі:

головуючого - судді Максимчук З.М.,

суддів - Рожина Ю.М., Ковальчук Н.М.,

при секретарі судового засідання -
Ковальчук Л.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Сарненський комбінат хлібопродуктів»
на рішення Сарненського районного
суду Рівненської області від 19 травня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою
відповідальністю «Сарненський
комбінат хлібопродуктів», Відкритого
акціонерного товариства «Сарненський
комбінат хлібопродуктів» про
стягнення заробітної плати, середнього
заробітку за час затримки заробітної
плати,

В с т а
н о в и л а:

Рішенням Сарненського районного
суду Рівненської області від 19 травня
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ВАТ «Сарненський
комбінат хлібопродуктів» на користь
ОСОБА_1 50593 гривень 76 копійок середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку при звільненні та 2905
гривень 93 копійки заборгованості по
заробітній платі.

У задоволенні вимоги ОСОБА_1
про стягнення з ТзДВ «Сарненський
комбінат хлібопродуктів» середнього
заробітку за весь час затримки
розрахунку при звільненні та боргу по
заробітній платі - відмовлено за
безпідставністю позовних вимог.

Вирішено питання про судові
витрати.

В апеляційній скарзі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
ВАТ "Сарненський комбінат
хлібопродуктів" просить рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в позові відмовити.
Зазначає, що вирішуючи спір, суд першої
інстанції неповно з»ясував усі
фактичні обставини справи та не
дослідив та не надав належної оцінки
наявним в матеріалах справи доказам.
Вказує, що судом неповно досліджено
обставини справи та не встановлено
правовідносин, які виникли між
сторонами, внаслідок чого не
застосовано законодавство, яке
підлягало до застосування. Зокрема,
судом першої інстанції не взято до
уваги, що починаючи з 2009 року ВАТ
«Сарненський комбінат хлібопродуктів»
за рішенням власника знаходиться у
процедурі

________________________________________________________________________
________

Справа № 572/268/14-ц
Головуючий у 1
інстанції - Ведяніна Т.О.

Провадження № 22-ц/787/1430/2014
Суддя-доповідач -
Максимчук З.М.

припинення юридичної особи, а саме в
процесі самоліквідації /протокол №1
загальних зборів акціонерів від 28.07.2009
року/, а з 02.01.2013 року відповідно до
ухвали Господарського суду
Рівненської області порушено
провадження про банкрутство .

09.04.2009 року Сарненським районним
судом Рівненської області був виданий
судовий наказ про стягнення з ВАТ
«Сарненський комбінат хлібопродуктів»
на користь ОСОБА_1 1885 гривень 80 копійок.
Ліквідаційна комісія ВАТ «Сарненський
комбінат хлібопродуктів» в порядку,
передбаченому ст.112 ЦК України та ст. 89
Закону України «Про акціонерні
товариста» згідно судового наказу та
даних бухгалтерського обліку визнала
заборгованість перед ОСОБА_1 в
загальній сумі 4791, 73 гривні, тобто
включила всі платежі, що підлягали
звільненому працівникові і яку було
включено ще в 2009 році до другої черги
задоволення вимог кредиторів. Порядок
ліквідації юридичної особи визначений
ст.11 ЦК України.

Додатково зазначає, що ст.28 Закону
України «Про оплату праці» передбачено
захист прав працівників у разі
банкрутства підприємства, зокрема, у
разі банкрутства підприємства чи
ліквідації його у судовому порядку
зобов»язання перед працівниками
такого підприємства щодо заробітної
плати, яку вони повинні одержати за
працю, виконану у період, що передував
банкрутству чи ліквідації
підприємства виконуються відповідно
до Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом». П.7 ст.12 ГПК
України передбачено, що до
підвідомчості господарських судів
віднесено справи у спорах, зокрема про
стягнення заробітної плати з боржника
стосовно якого порушено справу про
банкрутство. Оскільки відносно ВАТ
"Сарненський комбінат хлібопродуктів"
порушена справа про банкрутство,
кредиторські вимоги, в тому числі по
заробітній платі підлягають розгляду
господарським судом Рівненської
області в межах провадження у справі.
Доводить, що судом першої інстанції не
взято до уваги ті обставини, що
позивачем не доведено вини
підприємства у невиплаті заробітної
плати.

У поданих на апеляційну скаргу
запереченнях ОСОБА_1 зазначає, що
вважає її неправомірною та такою, що не
підлягає до задоволення. Також
зазначає, що суд першої інстанції
з"ясував усі фактичні обставини по
даній справі, дослідив та надав належну
оцінку наявним у матеріалах справи
доказам, сприяв повному об"єктивному та
правовому розгляду. Просить рішення
Сарненського районного суду
Рівненської області від 19.05.2014 року
залишити без змін.

В судове засідання сторони не
з»явились, про час і місце слухання
справи повідомлялись належним чином.
Від позивача надійшла заява про
розгляд апеляційної скарги за його
відсутності. Колегія суддів вважає за
можливе розглядати апеляційну скаргу
за відсутності сторін, які беруть
участь у справі, адже їх неявка не
перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
задоволення.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані / пропущення строку
позовної давності тощо/, які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
відповідно до наданого в судове
засідання представником ВАТ та ТзДВ
письмового клопотання кредиторська
заборгованість у ВАТ перед позивачем
становить 4791 гривня 73 копійки. 08.05.2009
року Сарненським районним судом
Рівненської області видано судовий
наказ, яким на користь позивача з ВАТ
«Сарненський комбінат хлібопродуктів»
стягнуто суму боргу по заробітній
платі у розмірі 1885 гривень 80 копійок.
Таким чином, стягненню підлягає сума 2905
гривень 93 копійки /4791 гривня 73 копійки -
1885 гривень 80 копійок = 2905 гривень 93
копійки/. У зв»язку з відсутністю спору
про розмір розрахунку, який мав бути
сплачений відповідачем позивачу на
день звільнення, вимога про стягнення
заробітної плати за час затримки
виплати є обґрунтованою і підлягає
стягненню середня заробітна плата за
1816 днів в розмірі 50 593 гривні 76 копійок.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитись
не може.

Як роз'яснив Пленум
Верховного Суду України у п. 6 постанови
№ 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці», задовольняючи вимоги
про оплату праці, суд має навести в
рішенні розрахунки, з яких він виходив
при визначенні сум, що підлягають
стягненню. Оскільки справляння і
сплата прибуткового податку з громадян
є відповідно обов'язком роботодавця та
працівника, суд визначає зазначену
суму без утримання цього податку й
інших обов'язкових платежів, про що
зазначає в резолютивній частині
рішення.

Із матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_1 працював у ВАТ «Сарненський
комбінат хлібопродуктів» з 10.12.07 року
по 29.05.09 року.

В день звільнення, тобто станом на
29.05.2009 року повний розрахунок з
позивачем не проведено, загальна
заборгованість підприємства перед
позивачем, відповідно до довідки
підприємства склала 4791, 73 гривень.

09.04.2009 року Сарненським районним
судом Рівненської області видано
судовий наказ про стягнення з ВАТ
«Сарненський комбінат хлібопродуктів»
на користь ОСОБА_1 1885 гривень 80 копійок.

06.08.2009 року відділом ДВС
Сарненського РУЮ винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу, судовий наказ направлено
ліквідаційній комісії ВАТ
«Сарненський комбінат
хлібопродуктів». Ліквідаційна комісія
визнала заборгованість підприємства
перед ОСОБА_1 на загальну суму 4791,73
гривні. В межах справи Господарського
суду Рівненської області № 5019/2076/12
кредиторські вимоги ОСОБА_1 в загальній
сумі 4791,73 гривні включені до реєстру
вимог кредиторів ВАТ «Сарненський
комбінат хлібопродуктів» та
відносяться до другої черги
задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП
України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в ст.116 цього
кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до п.20 Пленуму
Верховного Суду України від 24.12.1999 року
№13 «Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці»,
встановивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв»язку
із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства суми в день звільнення, а
коли він у цей день не був на
роботі,-наступного дня після
пред»явлення ним роботодавцеві вимог
про розрахунок, суд на підставі ст.117
КЗпП України стягує на користь
працівника середній заробіток за весь
період затримання розрахунку, а при не
проведенні останнього до розгляду
справи - по день постановлення рішення,
якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини.

З матеріалів справи вбачається,
що ВАТ «Сарненський комбінат
хлібопродуктів» не веде господарської
діяльності з 2009 року, працівники
звільнені з роботи.

02 січня 2013 року ухвалою
Господарського суду Рівненської
області порушено провадження у справі
про банкрутство ВАТ «Сарненський
комбінат хлібопродуктів», а постановою
господарського суду від 23.04.2014 року ВАТ
«Сарненський комбінат хлібопродуктів»
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру строком на 12
місяців.

Таким чином, виходячи із
вищенаведеного висновок суду першої
інстанції про наявність вини
підприємства у невиплаті заробітної
плати ОСОБА_1 при звільненні є
передчасним та таким , що не відповідає
фактичним обставинам справи.

Матеріалами справи також
встановлено, що в суді першої
інстанції позивачем не доведено
розмір заробітної плати, яка
нарахована відповідачем та не
виплачена позивачу, а розмір
нарахованої і не виплаченої заробітної
плати встановлено шляхом вирахування
із кредиторської заборгованості ВАТ
перед позивачем, що не відповідає
вимогам діючого законодавства
України.

Разом з тим, суд не бере до уваги
доводи апеляційної скарги в тій
частині, що оскільки відносно ВАТ
«Сарненський комбінат хлібопродуктів»
порушена справа про банкрутство,
кредиторські вимоги, в тому числі по
заробітній платі підлягають розгляду
Господарським судом Рівненської
області в межах провадження у справі
виходячи з наступного.

Закон України «Про внесення змін
в Закон України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», за винятком
окремих його положень набрав чинності
19.01.2013 року. Відповідно до п.7
Прикінцевих та перехідних положень
цього Закону, ст.12 ГПК України
доповнено п.7, відповідно до якого до
підвідомчості господарських судів
віднесені і справи за позовами про
стягнення заробітної плати з боржника,
відносно якого порушено справу про
банкрутство. Однак, відповідно до
Закону України від 02.10.2012 року «Про
внесення змін в деякі законодавчі акти
України стосовно виконання
господарських обов»язків» розділ Х
«Прикінцеві і перехідні положення»
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом доповнено п. 1-1,
яким зазначено, що положення цього
Закону застосовуються господарськими
судами при розгляді справ про
банкрутство, провадження в яких
порушено після набрання чинності цього
Закону.

Провадження про банкрутство ВАТ
«Сарненський комбінат хлібопродуктів»
порушено 02.01.2013 року, тобто до набрання
чинності Закону, позов про стягнення з
боржника зарплати підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

За таких обставин оскаржуване
рішення не можна визнати таким, що
постановлено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому на підставі ст.309 ЦПК України
воно підлягає скасуванню з ухваленням
нового - про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307,309,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш
И Л А :

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Сарненський
комбінат хлібопродуктів»
задовольнити.

Рішення Сарненського
районного суду Рівненської області від
19 травня 2014року у цій справі скасувати,
ухваливши нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Рішення набирає законної
сили з моменту проголошення, проте
може бути оскаржене в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
З.М.Максимчук

Судді:
Ю.М.Рожин

Н.М.Ковальчук