У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в складі:

Головуючого: Фазикош Г. В.

суддів: Власова С. О., Бисаги
Т. Ю.

при секретарі: Саварина Т. І.

під час розгляду у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 27 грудня 2013 року та додаткове
рішення цього ж суду від 08 квітня 2014
року в частині судових витрат по справі
за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського РВ
УМВС України в Закарпатській області
про відшкодування моральної шкоди,
завданої неправомірними діями, -

в с т а н о в и л а :

27 грудня 2013 року Ужгородським
районним судом було ухвалено рішення
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Ужгородського РВ УМВС України в
Закарпатській області про
відшкодування моральної шкоди,
завданої неправомірними діями, яким
уточнений позов ОСОБА_1 - задоволено
частково ( а.с. 31-33).

Це рішення було оскаржено в
апеляційному порядку позивачем ОСОБА_1
в частині судових витрат. Апелянтка
просить ухвалити у цій частині нове
судове рішення, яким стягнути на її
користь з відповідача понесені нею
витрати на оплату послуг адвоката в
розмірі 3080,00 грн., стверджує, що витрати
нею фактично понесені, ці витрати
документально підтверджені та мають
бути відшкодовані відповідачем(
а.с.35-38).

Додатковим рішенням
Ужгородського міськрайонного суду по
даній справі від 08 квітня 2014 року по
справі було вирішено питання судових
витрат, стягнуто із Ужгородського РВ
УМВС України в Закарпатській області
на користь держави 114,70 грн., у
задоволенні вимог ОСОБА_1 про
стягнення із відповідача на її користь
коштів, понесених на правову допомогу -
відмовлено ( а.с. 58-59).

Додаткове рішення також було
оскаржено позивачкою ОСОБА_1 в частині
відмови у стягненні судових витрат,
понесених нею на оплату послуг
адвоката. У цій частині вона просить
додаткове рішення скасувати та
ухвалити нове, яким ці її вимоги
задовольнити (а.с. 61-63).

Колегія дослідила матеріали
справи та прийшла до висновку, що
скарги є необгрунтованими та до
задоволення не підлягають, виходячи із
наступного.

Зі змісту рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 27 грудня 2013
року слідує, що цим актом суд вирішив
справу по суті, однак не вирішив
питання розподілу судових витрат.
Рішення по суті сторонами не оскаржено.

Питання щодо судових витрат по
даній справі вирішено додатковим
рішенням цього ж суду від 08 квітня 2014
року відповідно до вимог п.4 ч.1ст.220 ЦПК
України.

За загальним правилом розподіл
судових витрат між сторонами
здійснюється відповідно до приписів
ст.88 ЦПК України. Зокрема, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджується
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволені
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до вимог ст.79 ЦПК
України судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язанних з
розглядом справи. До останніх належать
у т.ч. й витрати на правову допомогу.

Відповідно до вимог ст.84 ЦПК
України витрати, пов'язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, несуть сторони,
крім випадків надання безоплатної
правової допомоги. При цьому граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу встановлюється законом.

На даний час граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах встановлено відповідним
Законом України №4191-VI від 20 грудня 2011
року.

Відповідно до ст.1 цього закону
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановлених
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

З наявного у справі акту приймання
наданих послуг від 18 листопада 2013 року,
на який посилається позивачка в
апеляційний скарзі слідує, що у даній
справі їй була надана правова допомога
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 на
підставі договору №05-п/11 від 10
листопада 2013 року, яка полягала у
наданні юридичної консультації та
підготовці цивільного позову (а.с.7). При
цьому такі види робіт було виконано до
моменту подачі позову до суду : акт
підписано 18 листопада, а позов подано
до суду також 18 листопада 2013 року.
Водночас, виконанні за цим договором та
актом роботи не входять до переліку,
передбаченого статтею 1 вказаного вище
закону, а тому компенсації не
підлягають.

За цих обставин колегія вважає, що
підстав для задоволення апеляційних
скарг ОСОБА_1 немає.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст.79-88, ст.314, ст.315 ЦПК України,
апеляційний суд, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 27 грудня 2013 року та додаткове
рішення цього ж суду від 08 квітня 2014
року в частині судових витрат по справі
за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського РВ
УМВС України в Закарпатській області
про відшкодування моральної шкоди,
завданої неправомірними діями -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
_______________

Судді:
_______________

_______________