Справа №339/404/14-ц
12 вересня 2014 року м.
Болехівський міський суд
Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Головенко О.С.
секретаря Галів І.Б.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засідання справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
укладеного між ними 06.09.2005року , в якому
р.н. та дочка ОСОБА_4, 2012 р.н.
Посилаючись на те, що спільне життя не
склалося , оскільки між ними постійно
виникають сварки та конфлікти, що
інколи призводить до вияснення
відносин кулаками та звернення в
правоохоронні органи, зловживання
відповідачем алкоголем, незважаючи на
те, що дочка хворіє на атопічний
дерматит, шлюбні відносини припинені,
просить суд шлюб розірвати, дітей
залишити на проживанні з нею.
В судовому засіданні позивач додатково
пояснила, що про примирення не може
бути мова, оскільки у квітні минулого
року вона вже зверталася до суду про
розірвання шлюбу, суд надав їм
6-місячний термін на примирення, але це
не дало результату, відповідач не
змінив своєї поведінки. Він і надалі
постійно п'є, вчиняє сварки в
присутності дітей, і в такому шлюбі
вона жити не бажає, вони проживають
окремо, всі почуття до чоловіка вона
втратила, тому наполягає на розірванню
Відповідач не визнав вимог щодо
розірвання шлюбу , оскільки вважає що
заради дітей вони з позивачкою мають
Суд, вислухавши пояснення сторін,
проаналізувавши письмові докази в
справі, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 06.09.2005року сторони
уклали шлюб у виконавчому комітеті
Тисівської сільської ради актовий
запис №17, в якому народилося двоє
дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3
Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу
суд з'ясовує фактичні взаємини
подружжя, дійсні причини позову про
розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітніх дітей, інші
обставини справи. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо
буде встановлено, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

Як вбачається з пояснень позивачки як
підставу своїх вимог вона вказувала на
те, що відповідач, будучи схильним до
вживання алкоголю, в нетверезому стані
вчиняє бійки та скандали, що негативно
впливають на атмосферу в домі та на
емоційний розвиток дітей.

Відповідач не заперечував факту його
схильності до алкоголю, але пояснював,
що вживає в невеликих дозах, а скандали
виникають через те, що він перестав
приносити гроші в сім'ю.

Пояснення позивачки у судових
засіданнях відносно поведінки
відповідача свідчать про відсутність
у неї поваги та почуття любові до нього,
між сторонами немає взаєморозуміння,
тобто тих основ, на яких утримується
міцна сім'я.

Доводи позивачки про те, що її подальше
спільне життя з відповідачем внаслідок
непорозумінь та неприязних стосунків,
що склалися між ними, буде суперечити
її інтересам та інтересам їхніх дітей,
заслуговують на увагу.

Суд визнав, що шлюб носить формальний
характер, сім'я фактично розпалась та
зберегти її немає можливості, про що
свідчить постійні сварки між
подружжям, припинення шлюбних
відносин через неприязні стосунки та
подальше роздільне проживання .

Обоє сторін визнали, що наданий раніше
сторонам строк на примирення
позитивних результатів у відносини між
подружжям не вніс.

Згідно ч.1 ст. 24 СК шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу
дружина та чоловік зобов'язані спільно
піклуватись про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї на почуттях взаємної поваги,
любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина
та чоловік відповідальні один перед
одним, перед іншими членами сім'ї за
свою поведінку в ній.

А за ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з
подружжя має право припинити шлюбні
відносини. Примушування до припинення
шлюбних відносин, примушування до їх
збереження, є порушення прав дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.

При таких обставинах, враховуючи
поведінку відповідача в сім'ї,
категоричність дій позивачки та її
заперечення можливості примирення,
суд, враховуючи інтереси кожного з
подружжя, їх дітей, приходить до
висновку, що сім'я розпалася остаточно,
а тому шлюб слід розірвати.

Відповідач не заперечував щодо
визначення місця проживання дітей з
позивачем, а відтак спору щодо цього
між подружжям немає.

На підставі наведеного, ст.ст.110-112, 113,
160-161 Сімейного кодексу України,
керуючись ст.ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 05.09..2005року у
с.Тисові Болехівської міської ради
Івано-Франківської області, актовий
запис №17 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвати.

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3
залишити на проживанні з матір'ю ОСОБА_1

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 -
залишити шлюбне прізвище ОСОБА_1.

Рішення суду про розірвання шлюбу
після набрання чинності надіслати до
відділу реєстрації актів цивільного
стану Болехівського міського
управління юстиції для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголо-шення. Особи, які брали
участь в справі , не були присутні у
судовому засіданні під час
про-голошення рішення, то вони можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Головенко О.С.