Справа № 344/3066/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2538/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого: Меленко О.Є.

суддів Девляшевського
В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Мельник О.В.

з участю: представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики від 02.08.2012 року,
інфляційних збитків, трьох процентів
річних та збитків у зв'язку зі зміною
курсу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Івано-Франківського
міського суду від 21 жовтня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду від 21 жовтня 2014 року
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
боргу за договором позики від 02.08.2012
року, інфляційних збитків, трьох
процентів річних та збитків у зв'язку
зі зміною курсу - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 64000
грн. основного боргу, 832 грн.
інфляційних збитків та 930 грн. 57 коп. -
три проценти річних, а всього 65762 грн. 57
коп. заборгованості за договором
позики від 02.08.2012 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 820
грн. 52 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду в
частині відмови в задоволенні вимог
про стягнення збитків у зв'язку зі
зміною курсу, ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Вказує, що виходячи з положень ст. 524, 533
ЦК України сторони можуть визначити
грошовий еквівалент зобов'язання в
іноземній валюті, і в такому випадку,
сума,що підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно правовим актом.

За таких обставин, його вимога про
стягнення курсової різниці є
правомірною, оскільки курс долару США
істотно змінився у порівняні з днем
укладення договору позики.

З цих підстав, апелянт просив скасувати
рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог, ухваливши нове - про стягнення з
ОСОБА_4 15 840 грн. курсової різниці.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2- ОСОБА_3 вимоги підтримав з тих
же мотивів, що зазначені в апеляційній
скарзі, просив про її задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з'явилася, хоч належно повідомлялася
судом про розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
представника позивача, дослідивши
письмові матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Зважаючи на те, що рішення суду в
частині стягнення основного боргу за
договором позики від 02.08.2012 року,
інфляційних збитків, трьох процентів
річних жодною із сторін, в тому числі і
апелянтом не оскаржується, то воно в
цій частині судом апеляційної
інстанції не переглядається.

Що ж стосується судового рішення в
частині стягнення збитків у зв'язку зі
зміною курсу, то колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: 1)
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3)
сплата неустойки; 4) відшкодування
збитків та моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що
спірні правовідносини між сторонами
виникли з договору позики укладеного
між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 02.08.2012 року та
посвідченого приватним нотаріусом
Івано-Франківського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, за
реєстровим № 1568 (а.с.73).

Пунктом 1 Договору визначено, що ОСОБА_2
(позивач) передав у власність ОСОБА_4
грошові кошти на загальну суму 64000 грн.,
що станом на день укладення договору
згідно офіційного курсу НБУ
еквівалентно 8 000 доларів США. У п. 2
цього ж договору сторони домовилися, що
ОСОБА_4 зобов'язана повернути зазначену
вище суму рівними частками у визначені
сторонами строки - до першого вересня
2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо
у зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом і саме
на зазначену норму, як на підставу
своїх вимог про стягнення курсової
різниці посилався апелянт.

Однак доводи апелянта щодо стягнення з
відповідача збитків у зв'язку зі зміною
курсу на увагу не заслуговують,
оскільки за умовами договору (зокрема,
п.2) зобов'язання боржника, а саме сума
коштів, яку належало повернути ОСОБА_2
не ставилися у залежність від
офіційного курсу валюти (в даному
випадку - долара США) на день платежу.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про
Національний банк України» офіційний
курс гривні до іноземних валют
встановлюється Національним банком
України. Як кредитор так і боржник
укладаючи договір позики в однаковій
мірі несли ризики в зв'язку із
відповідними інфляційними процесами
та коливаннями офіційного курсу гривні
до іноземної валюти, однак такі умовами
договору врегульовані не були.

Крім цього, заявляючи вимогу про
відшкодування збитків у зв'язку з
інфляційними втратами, сам позивач
врахував ту обставину, що офіційний
індекс інфляції, що розраховується
Державним комітетом статистики
України, визначає рівень знецінення
національної грошової одиниці України,
тобто зменшення купівельної
спроможності гривні, а не іноземної
валюти .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції були досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази і їх не надано суду
апеляційної інстанції, що давало б
підставу для зміни чи скасування
судового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Івано-Франківського
міського суду від 21 жовтня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
О.Є. Меленко

Судді:
В.А. Девляшевського

А.Ю. Малєєв