АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/9871/2014
Головуючий в 1 інстанції -
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Дубик Ю.Г.

Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною
скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Солом»янського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк», третя
особа: ОСОБА_1 про визнання договору
поруки припиненим

Заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Солом»янського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року
частково задоволено позовні вимоги ПАТ
КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 109 023,29
дол. США., пеню у розмірі 303587,73 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приват Банк» заборгованість за
кредитним договорам № 172 КМ_B у розмірі 1
011 585,97 грн., пеню у розмірі 243 294,02 грн. та
судовий збір.

В задоволені інших позовних вимог
відмовлено.

Задоволено зустрічну позовну заяву
ОСОБА_3 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_1 про
визнання договору поруки припиненим.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_1 просить змінити рішення
Солом»янського районного суду м. Києва
від 24 червня 2014 року в частині
задоволення позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості та відмовити
в цій частині позовних вимог,
посилаючись на незаконність даного
рішення, зокрема, на те, що суд не повно
з»ясував обставини справи, не дав
належної оцінки доказам, порушив норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, 28.09.2007 року між
Закритим акціонерним товариством
«ПриватБанк», правонаступником якого
за всіма правами та обов»язками є
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк «ПриватБанк» та
ОСОБА_1 було укладено кредитний договір
№ KIV0GA00000173, за яким банк зобов»язався
надати відповідачці кредитні кошти
(кредит) шляхом видачі готівки через
касу банку на строк з 28.09.2007 року по
28.09.2027 року включно, у у вигляді не
поновлювальної кредитної лінії у
розмірі 86 280 дол. США, з яких 70 000 дол. США
на споживчи цілі, 16 280 дол. США на сплату
страхових платежів у випадках та
порядку передбачених п.п. 2.1.3., 2.2.7.
договору зі сплатою 0,92% на місяць нка
суму залишку заборгованості за
кредитом, винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 0,20%
від суми виданого кредиту щомісяця в
період сплати, винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 3%
від суми виданого кредиту у момент
надання кредиту (т.1 а/с 10-14).

Пунктом 7.1 кредитного договору №
KIV0GA00000173 передбачено порядок погашення
заборгованості, а саме, щомісяця в
період сплати ( з 01 по 07 число кожного
місяця) позичальник повинен надавати
банку кошти (щомісячний платіж) у сумі
871,76 дол. США для погашення
заборгованості за кредитним договором,
що складається із заборгованості по
кредиту, відсоткам розрахованим
відповідно до пунктів 3.1, 3.3, винагороди
розрахованої відповідно до пунктів 1.1,
3.6.

Пунктом 2.3.1 вказаного кредитного
договору, сторонами погоджено право
банку в односторонньому порядку
збільшувати розмір процентної ставки
за користування кредитом.

Факт належного виконання банком
обов»язку в частині надання ОСОБА_1
кредитних коштів на споживчі цілі у
розмірі 70 000дол. США підтверджений в
судовому засіданні представниками
сторін та дослідженими судом доказами,
зокрема, заявкою на видачу готівки від
02.10.2007 року № 10 (т.1 а/с 92).

Відповідач ОСОБА_1 належним чином свої
обов»язки за умовами кредитного
договору не виконує, так як має перед
позивачем прострочену заборгованість
по кредиту в розмірі 109 003,29 дол. США з
яких: заборгованість за кредитом - 70 670,48
дол. США, заборгованість за відсотками -
32 931,52 дол. США, заборгованість з комісії
- 5 401,29 дол. США, також банком нараховано
пеню у розмірі 37 981,20 дол. США, що згідно
курсу валют НБУ станом на 01.02.2013 року
еквівалентно 303 583,73 грн., що
підтверджується розрахунками
долученими до матеріалів справи (т.1 а/с
15-17).

Таким чином, загальний розмір
заборгованості ОСОБА_1 перед банком за
кредитним договором № KIV0GA00000173
становить 109 003,29 дол. США, пеня - 303 583,73
грн.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України,
зобов»язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору і одностороння відмова від
зобов»язання не допускається.

Згідно ст. 549 ЦПК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов»язання.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що висновки суду першої
інстанції щодозадоволення позовних
вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 109 023,29 дол. США., пеню у розмірі
303587,73 грн. є законними, обґрунтованими
та такими, що відповідають вимогам
Закону.

Крім того, 24.01.2008 року між між Закритим
акціонерним товариством «ПриватБанк»,
правонаступником якого за всіма
правами та обов»язками є Публічне
акціонерне товариство Комерційний
банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № 172КМ_В (т. 1
а/с 18-21) про надання кредиту в розмірі 470
000 грн. під 19% річних з кінцевим терміном
повернення не пізніше 15.01.2018 року.

Судом першої інстанції також
встановлено та не оспорюється
сторонами, що позивач свої
зобов»язання за кредитним договором
виконав у повному обсязі та видав
ОСОБА_1 кредитні кошти на загальну суму
470 000 грн., що підтверджується
відповідною заявою на видачу готівки №
1 від 24.01.2008 року (т. 1 а/с 25).

Відповідачка ОСОБА_1 свої зобов»язання
за кредитним договором не виконала, так
як має перед позивачем прострочену
заборгованість, що станом на на 01.02.2013
року становить, 1 254 879,99 грн. з яких:
заборгованість за кредитом - 446 101,70 грн.,
заборгованість за відсотками - 553 060,37
грн., заборгованість з комісії - 12 423,90
грн., заборгованість з пені - 243 294,02 грн.,
що підтверджується розрахунком
долученим до матеріалів справи (т.1 а/с
27-29).

З розрахунку вбачається, що банком
реалізовано право, щодо підвищення
відсоткової ставки з 19% до 29,20%, що
передбачено п. 2.3.1 кредитного договору.

Згідно п. 6.1 кредитного договору при
порушенні позичальником будь-якого із
зобов»язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, відсотків і
винагороди, строків повернення
кредиту, винагороди передбаченої п.п.
4.5, 4.6, останній сплачує банку за кожний
випадок порушення пеню у розмірі 0,2% від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення, але не більше
подвійної ставки НБУ, що діяла на
період, за який виплачується пеня.

В забезпечення виконання зобов»язань
за кредитним договором № 172КМ_В від
24.01.2008 року відповідачки ОСОБА_1, 24.01.2008
року між ЗАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_3
було укладено договір поруки № 172КМ_В/Р
(т.1 а/с 26).

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов»язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором, як солідарні боржники.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Оскільки, на підставі наказу банку від
05.01.2009 року №КТ-БТ-СП-2009-1/1 було змінено
умови кредитного договору №172КМ_В, в
результаті чого збільшено обсяг
відповідальності поручителя, згоди на
таку зміну основного зобов»язання
поручитель не давав, то суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про те, що зустрічний позов
ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки,
договір поруки від 24.01.2008 року №172КМ_В/Р
є припиненим в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження того, що
відповідачем ОСОБА_3 надано згоду на
таку зміну основного зобов»язання, та
про те, що він взагалі був повідомлений
про прийняття банком такого рішення.

З огляду на вищенаведене, суд
обґрунтовано дійшов висновку про
задоволення вимог позивача про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №172КМ_В з ОСОБА_1 у розмірі 1 254
879,99 грн.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що суд обґрунтовано дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про
стягнення заборгованості та про
задоволення зустрічного позову ОСОБА_3
про визнання договору поруки
припиненим.

Суд повно з»ясував обставини справи,
дав належної оцінки доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- відхилити, а рішення
Солом»янськогорайонного суду м. Києва
від 24 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: