Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі - Літвін А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи - Органу опіки та піклування Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила про надання дозволу на виїзд за межі України та виїзд до Республіки Білорусь, неповнолітньої дитини- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька; допустити негайне виконання рішення суду в частині оформлення документів на тимчасовий виїзд за межі України.

В подальшому, позивач уточнила вимоги позову та просила надати їй дозвіль без згоди батька оформити документи для тимчасового виїзду ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за межі України, а саме до Республіки Білорусь, строком на два місяці.

Позивач та її адвокат уточнені вимоги позову підтримали, просили про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач не заперечував проти надання дозволу на тимчасовий виїзд ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, за межі України, а саме до Білорусії, строком на два місяці, просив про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечувала, просила провести розгляд справи у її відсутності.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності учасників процесу.

Обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24.09.2010 року по 29.04.2013 року перебували у шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження

Дитина проживає з матір*ю ОСОБА_1.

ОСОБА_1 05.06.2013 року уклала шлюб з громадянином Республіки Білорусь- ОСОБА_6.

ОСОБА_1 разом з чоловіком та донькою ОСОБА_5 має намір виїхати до Республіки Білорусь строком на два місяці.

Проте, нотаріальної згоди на виїзд дитини ОСОБА_2 не надав.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

В ст. 151 СК України зазначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.2 ст. 152 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Якнайкраще забезпечення прав та інтересів дитини гарантоване Декларацією прав дитини, прийнятою резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 р., а згідно ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка досягла шістнадцятирічного віку має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року, № 3857 -XII, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", "Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення", затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, визнання батьком дитини позову, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України строком на два місяці.

Надати дозвіл на виїзд за кордон без дозволу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за кордон до Республіки Білорусь, строком на два місяці.

Рішення може бути оскаржене в строки та в порядку, передбаченому ст. ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова