Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Наумчука М.І.,
Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Країна» до ОСОБА_3 про
відшкодування страхових виплат в
порядку регресу, за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року публічне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна»)
звернулось до суду з вищевказаним
позовом, в обґрунтування вимоги
посилаючись на те, що 22 серпня 2011
року сталась дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП) за участю
транспортних засобів: автомобіля
«Москвич», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_3, та автомобіля «Kia Cerato», д.н.з.
НОМЕР_1, належного ОСОБА_4 Постановою
Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 07
вересня 2011 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована на підставі поліса від 19
серпня 2011 року № АА/7127251. На підставі
заяви потерпілої особи - ОСОБА_4 ПАТ «СК
«Країна» здійснило виплату
відшкодування ОСОБА_4 у розмірі 29 809 грн
75 коп. Позивач посилаючись на те, що
ДТП сталось внаслідок невідповідність
технічного стану автомобіля ОСОБА_3
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху, та на положення ст. 38 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», просив стягнути з
відповідача страхову виплату в порядку
регресу в розмірі 29 809 грн 75 коп.

Рішенням Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 09
вересня 2013 року в позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від
13 листопада 2013 року рішення
Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 09
вересня 2013 року скасовано та ухвалено
нове рішення про задоволення позову.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СК
«Країна» страхову виплату в порядку
регресу в розмірі 29 809 грн 75
коп. Вирішено питання про розподіл
судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
апеляційного суду не відповідає.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції, виходив з недоведеності
позивачем вимог відповідно до положень
ст. ст. 10, 60 ЦПК України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про задоволення позову, апеляційний
суд виходив із того, що вимоги ПАТ «СК
«Країна» обґрунтовані та
підтвердженні наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а саме:
постановою Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 07
вересня 2011 року, тому підлягають
задоволенню.

Проте з такими висновками суду
апеляційної інстанції погодитися не
можна, оскільки суд дійшов їх при
неповно встановлених обставин справи
та з порушенням норм процесуального
права.

Судами встановлено, що 22 серпня 2011 року
сталась ДТП за участю транспортних
засобів: автомобіля «Москвич», д.н.з.
НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та
автомобіля «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_1,
належного ОСОБА_4

Постановою Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 07
вересня 2011 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3 була застрахована на підставі
поліса цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 19 серпня 2011
року № АА/7127251 застрахована в ПАТ «СК
«Країна».

23 серпня 2011 року ОСОБА_3 повідомив ПАТ
СК «Країна» про страховий випадок та
зазначив, що при гальмуванні в його
автомобіля відмовила гальмівна
система автомобіля.

На підставі заяви потерпілої особи -
ОСОБА_4 27 грудня 2011 року ПАТ «СК
«Країна» здійснило виплату
відшкодування ОСОБА_4 у розмірі 29 809 грн
75 коп.

ПАТ «СК «Країна» перерахувало
потерпілій ОСОБА_4 страхове
відшкодування в розмірі 30 018 грн 42 коп.

Пунктом «г» ст. 38.1.1. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що страховик після
виплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо дорожньо-транспортна
пригода визначена в установленому
порядку безпосереднім наслідком
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України
предметом доказування під час судового
розгляду є факти, які обґрунтовують
заявлені вимоги чи заперечення або
мають інше значення для вирішення
справи і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення.

Статті 10, 60 ЦПК України передбачають, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Частина 4 ст. 60 ЦПК України передбачає,
що доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
позові, виходив із того, що доводи
страхової компанії щодо
невідповідності технічного стану та
обладнання транспортного засобу
існуючим вимогам Правил дорожнього
руху не підтвердженні належними
доказами, тому дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову та стягнення з
відповідача страхової виплати в
порядку регресу.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
апеляційної інстанції послався лише на
постанову Петриківського районного
суду Дніпропетровської області від 07
вересня 2011 року, якою встановлено
порушення правил дорожнього руху
ОСОБА_3, що спричинило пошкодження
транспортних засобів, при цьому
вказана постанова не підтверджує факту
невідповідності технічного стану
автомобіля.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційний суд помилково
скасував правильне рішення суду першої
інстанції та ухвалив нове рішення, яке
не відповідає вимогам закону, останнє
підлягає скасуванню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
листопада 2013 року скасувати та
залишити в силі рішення Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 09 вересня 2013 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.П. Гончар

Судді:
В.І. Амелін

С.О. Карпенко

М.І. Наумчук

В.О. Савченко