Ухвала

іменем україни

18 вересня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кузнєцов В.О., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
колегії суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 21 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась в
суд із позовом до ОСОБА_3, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, ОСОБА_3 умисно
заподіяла їй тілесні ушкодження.
Обвинувальним актом встановлений факт
нанесення відповідачкою тілесних
ушкоджень у вигляді закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку та синців, які
відносяться до категорії легких з
короткочасним розладом здоров'я, та
кваліфіковані дії останньої за ч.2 ст. 125
КК України. Проте, ухвалою
Баранівського районного суду
Житомирської області від 13 листопада
2013 року кримінальне провадження було
закрите внаслідок відмови від
підтримання обвинувачення. У зв'язку із
зазначеним, ОСОБА_2 просила стягнути з
відповідачки 4 569,42 грн матеріальної
шкоди та 20 000 грн в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Баранівського районного суду
Житомирської області від 05 червня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області від 21 серпня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове, яким
позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 136,56
грн матеріальної шкоди, 500 грн в рахунок
відшкодування моральної шкоди, а також
500 грн витрат на правову допомогу. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
змінити рішення апеляційного суду в
частині стягнення розміру
матеріальної, моральної шкоди та
витрат на правову допомогу,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про перевагу одних
доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції,
відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно,
всебічно досліджено і оцінено
обставини у справі, надані сторонами
докази, правильно визначено юридичну
природу спірних правовідносин та
закон, який їх регулює.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд керуючись
положеннями ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України
дійшов обґрунтованого висновку щодо
часткового задоволення позовних вимог
ОСОБА_2

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів, на правильність
висновку суду апеляційної інстанції
вони не впливають та його не
спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних
В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ