Справа № 901/651/12
Провадження № 22-ц/779/1935/2014
Головуючий у 1 інстанції Круль І.В. І. В.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука
І.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря
Гавриляк Є.М.,

з участю
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на
дії державного виконавця ДВС
Богородчанського районного управління
юстиції щодо перерахунку розміру
аліментів за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Богородчанського
районного суду Івано-Франківської
області від 08 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

08.07.2014 року ОСОБА_2 подав скаргу на дії
державного виконавця, посилаючись на
те, що незважаючи на відсутність у
нього заборгованості по сплаті
аліментів, державний виконавець ВДВС
Богородчанського районного управління
юстиції провів перерахунок розміру
аліментів, відповідно до якого
аліменти з січня 2014 року визначено у
розмірі 770 грн.

Просив визнати незаконними дії
державного виконавця ВДВС
Богородчанського районного управління
юстиції Хабаля М.М. щодо перерахунку
розміру аліментів.

Ухвалою Богородчанського районного
суду від 08.08.2014 року у задоволенні
скарги відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність і
необґрунтованість ухвали, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, а також на
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апелянт вказує на те, що при
постановленні ухвали суд не врахував
положень ч.3 ст.195 СК України про те, що
якщо платник аліментів не працював на
час виникнення заборгованості і не
працює на час визначення її розміру,
вона обчислюється виходячи із
середньої заробітної плати працівника
для даної місцевості.

Судом також не було враховано положень
ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» про
те, що розмір заборгованості по
аліментах визначається державним
виконавцем за місцем виконання рішення
виходячи з фактичного заробітку
(доходів), одержаного боржником за час,
протягом якого стягнення не
провадилося, або одержуваного ним на
момент визначення заборгованості у
твердій грошовій сумі або у
відсотковому відношенні. Якщо боржник
в цей період не працював,
заборгованість визначається виходячи
з середньої заробітної плати для даної
місцевості. Державний виконавець у
разі надходження виконавчого
документа повинен підрахувати розмір
заборгованості по аліментах і
повідомити про нього стягувача і
боржника.

Суд не дав належної оцінки долученим до
скарги квитанціям про сплату аліментів
у листопаді 2013 року до квітня 2014 року та
сплату у травні місяці до вересня 2014
року, що підтверджує відсутність
заборгованості по сплаті аліментів.

Враховуючи вищенаведене, просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нову ухвалу про задоволення скарги.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримала з мотивів, наведених у ній.

Представник ВДВС в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про місце і час розгляду
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_2, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Богородчанського районного
суду від 05.04.2012 року стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_4 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку.

На виконання даного рішення суду 07.09.2012
року постановою державного виконавця
ВДВС Богородчанського районного
управління юстиції відкрито виконавче
провадження.

З часу примусового виконання рішення
суду розмір аліментів визначався,
виходячи із середньої заробітної плати
для даної місцевості, оскільки
відповідач не мав постійного місця
роботи та стабільного заробітку.

Встановлено, що середньомісячна
номінальна заробітна плата штатних
працівників, зайнятих на підприємствах
в установах, організаціях (з кількістю
працівників 10 і більше осіб),
розташованих на території
Богородчанського району у 2013 році
становила 3082 грн., що підтверджено
довідкою відділу статистики у
Богородчанському районі.(а.с.31).

Таким чином, з врахуванням того, що
ОСОБА_2 не має стабільного заробітку,
державний виконавець правильно
визначив розмір аліментів з
врахуванням середньомісячної зарплати
на підприємствах, в установах,
організаціях, розташованих на
території Богородчанського району, яка
становить за 2013 рік 3082 грн., та визначив
розмір аліментів 770 грн.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
підстав для скасування ухвали суду
немає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 08
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

І.В. Бойчук

П.І. Проскурніцький