АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/8648/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Спаї В. В. Доповідач - Григорченко
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Судді-головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О.,
Максюти Ж.І.

при секретарі Новицькій О.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 травня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з
позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що 03.10.2006 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_6 уклали
кредитний договір №518, за умовами якого
банк зобов'язався надати позичальнику
кредит у розмірі 206000.00 грн. на термін до
04.10.2011 року, а останній зобов'язався
повернути кредит та сплатити відсотки
за користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язання за
договором та угодою виконав, видав
відповідачу кредит у розмірі 206000.00 грн.

В забезпечення виконання зобов'язання
за кредитним договором №518 між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_7, ОСОБА_8
укладено договори поруки, за умовами
якого останні зобов'язалися виконати
зобов'язання, зазначені в письмовій
вимозі кредитора протягом п'яти
календарних днів з моменту її
отримання.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором боржник станом на
11.03.2013 року має заборгованість у сумі
433112.63 грн., яка складається із
наступного: 167031,44 грн. - заборгованість
за кредитом; 157427,75 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
108653,44 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Вимога, що пред'явлена до поручителя
щодо виконання забезпеченого
зобов'язання, залишена без задоволення.

Посилаючись на викладені обставини,
ПАТ КБ "Приватбанк" просило стягнути
солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
№518 від 03.10.2006 року в розмірі 433112,63 грн.
та судові витрати.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 травня 2014 року у задоволенні позову
ПАТ КБ "Приватбанк" відмовлено

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"Приватбанк" просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
солідарне стягнення визначеної суми
заборгованості за кредитним договором
№518 від 03.10.2006 року з ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення скасуванню, з
ухваленням нового рішення з наступних
підстав.

Відмовляючи ПАТ КБ "Приватбанк" в
задоволенні позову про стягнення з
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 заборгованості
за кредитним договором №518 від 03.10.2006
року, суд виходив з того, що позивач не
довів, що ОСОБА_6 отримав кредитні
кошти, тому обов'язків щодо повернення
кредитних коштів у відповідачів не
виникло.

З такими висновками суду погодитися
не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
03.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_6 укладено кредитний договір №518,
за умовами якого банк надав
позичальнику кредит у розмірі 206000.00
грн. на термін до 04.10.2011 року, а останній
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
договором /а.с. 14-20/.

В забезпечення виконання боргових
зобов'язань за вказаним кредитним
договором №518 від 03.10.2006 року між ПАТ КБ
"Приватбанк" та ОСОБА_7, ОСОБА_8, як
поручителями, 03.10.2006 року укладено
договори поруки/а.с. 23, 24, 182/.

Суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України
зобов'язаний роз'яснити особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Позивач в апеляційний суд надав
меморіальний ордер та ордер -
розпорядження про видачу кредиту
ОСОБА_6 кредиту, згідно яких кредитні
кошти в розмірі 206000 грн. перераховані
по кредитному договору №518 від 03.10.2006
року /а.с. 178/.

Апеляційному суду також наданий
договір іпотеки, укладений між
позивачем та ОСОБА_7, який підписаний
сторонами /а.с. 182/.

Отже, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції щодо
відмови у позові з зазначених підстав є
помилковими.

Разом з тим, колегія суддів, враховуючи
встановлені обставини, прийшла до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення заборгованості за кредитним
договором з поручителів не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.4 ст.559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки; у
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Як вбачається зі справи умовами
договору поруки від 03.10.2006 року,
укладеного з поручителями, не
встановлено строк припинення поруки
/а.с. 24, 182/.

Згідно з умовами зазначеного
кредитного договору №518 від 03.10.2006 року
строк повернення кредиту, тобто
виконання основного зобов'язання,
встановлено 03.10.2011 року /а.с. 14, 22/.

Банк з позовом до суду звернувся
26.04.2014 року, тобто більше ніж через
шість місяців після настання 03.10.2011
року строку виконання основного
зобов'язання за кредитним договором,
тобто після припинення поруки.

Отже, апеляційний суд вважає, що порука,
в даному випадку, припинена, тому
позовні вимоги до поручителів не
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення
боргу за кредитним договором з
позичальника, колегія суддів вважає їх
обґрунтованими з наступних підстав.

Згідно статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов і вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
застосовуються.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_6, як позичальник, свої
зобов'язання за кредитним договором
щодо повернення кредиту не виконує.

Право кредитора, в даному випадку,
вимагати від боржника повернення
кредиту, передбачене ст.1050 ЦК України.

Згідно розрахунку заборгованості за
кредитним договором №518 від 03.10.2006 року,
на 11.03.2013 року, у розмірі 433112.63 грн., яка
складається із наступного: 167031.44 грн. -
заборгованість за кредитом; 157427.75 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 108653.44 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Посилання представника ОСОБА_7 ОСОБА_9
на те, що позивачем не доведено
отримання коштів за кредитним
договором, розмір заборгованості,
укладення договору іпотеки, не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки, як
було зазначено вище, позивач надав
документи в підтвердження
перерахування коштів за кредитним
договором, розрахунок заборгованості,
з урахуванням вартості реалізованого
автомобіля, укладення договору іпотеки
тощо, які не спростовані /а.с. 5-8, 178, 182/.

Отже, враховуючи встановлені
обставини, вимоги законодавства,
колегія суддів вважає, що зазначена
заборгованість відповідача ОСОБА_6, як
позичальника, підлягає стягненню на
користь позивача.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення суду - скасуванню
з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» задовольнити
частково.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17 лютого 2014 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№ 518, укладеним 03 жовтня 2006 року між
Публічним акціонерним товариством
Комерційний Банк «ПриватБанк» і ОСОБА_6
в розмірі 433112,63 грн., яка складається з
: 167031,44 грн. - заборгованість за
кредитом; 157427,75 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
108653,44 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, та
судові витрати в розмірі 3441 грн.

Відмовити Публічному акціонерному
товариству Комерційний Банк
«ПриватБанк» у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Рішення суду набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: