Ухвала

іменем україни

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,
суддів:Маляренка А.В.,Леванчука А.О.,
Нагорняка В.А.,Писаної Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості, за
касаційною скаргою Шуліки Аліни
Володимирівни, поданою в інтересах
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк», на
рішення Хотинського районного суду
Чернівецької області від 20 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 15 січня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі −? ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
позовом, у якому просило стягнути з
ОСОБА_6 заборгованість за кредитним
договором від 09 січня 2007 року №
CVXWSE00001999.

Свої позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» обґрунтовувало тим, що
відповідно до вищезазначеного
кредитного договору відповідач
отримав кредит у розмірі 5 000 грн 00 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 08 січня
2009 року. У зв'язку з неналежним
виконанням ОСОБА_6 зобов'язань за
зазначеним вище договором станом на 09
квітня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 78 471 грн 85 коп.,
з яких 4 832 грн 67 коп. - заборгованість за
кредитом; 27 826 грн 58 коп. -
заборгованість за процентами за
користування кредитом, 44 162 грн 60 коп. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором, яку банк
просив стягнути з відповідача.

Рішенням Хотинського районного суду
Чернівецької області від 20
листопада 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 15 січня 2014
року, у вищезазначеному позові
відмовлено з підстав пропуску строку
позовної давності.

У касаційній скарзі позивач просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
ухвалити нове рішення про задоволення
позову повністю, мотивуючи свої доводи
порушенням судами матеріального та
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, виходив з того, що
позивач пропустив строк позовної
давності, встановлений ст. 257 ЦК
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів.

Так, для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у
ст. ст. 252−?255 ЦК
України.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до частин третьої і
четвертої статті 267 ЦК України позовна
давність застосовується лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови в позові.

У разі якщо відповідач подав
заперечення проти позову, пославшись
на сплив позовної давності, то
зазначена заява є підтвердженням того,
що відповідач зробив заяву про
застосування позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач заявив про застосування строку
позовної давності у заяві від 29 серпня
2013 року (а. с. 39).

За таких обставин, установивши, що банк
пропустив строк позовної давності на
звернення до суду, суди, надавши згідно
з вимогами ст. 212 ЦПК України належну
правову оцінку доказам у їх сукупності
та правильно застосувавши норми
матеріального права у спірних
правовідносинах, дійшли
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Наведені в скарзі доводи не дають
підстав для скасування або зміни
оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що оскаржувані судові
рішення відповідають вимогам закону й
підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Хотинського районного суду
Чернівецької області від 20 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 15 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А.
МакарчукСудді: А.В. Маляренко А.О.
Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана