АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3135/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Здоровило В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМагди Л. Ф. , Міщенка С. В.
при секретаріАнкудінові О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_8 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку.

В обґрунтування позовних вимог, вказувала про те, що вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з гр. ОСОБА_6 з травня 2012 року по лютий 2013 року в с.Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області.

Восени 2012 року вона завагітніла та в лютому 2013 року переїхала до м. Ватутіне щоб народжувати їхню спільну дитину.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народився син ОСОБА_9 З часу народження дитини батько перестав цікавитися його життям і взагалі повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків.

З метою захистити інтереси їхнього сина вона звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на дитину.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 12.12.2013 року ОСОБА_6 визнано батьком малолітнього ОСОБА_9 та стягнуто з ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів.

На даний час дитина проживає з нею і знаходяться на її повному утриманні. Вона ніде не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому єдиним джерелом доходів є соціальні виплати на дитину. Відповідач разом з ними не проживає, має офіційне місце роботи, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, як на дитину так і на неї.

За таких обставин звернулась до суду із зазначеним позовом. Просила суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти до досягнення сином трьох років в розмірі ? частини всіх доходів.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 13 жовтня 2014 року позов задоволено.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, де вказуючи про те, що суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про залишення позовних вимог без задоволення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що сторони знаходилися у фактичних шлюбних відносинах з серпня 2012 року.

Від спільного проживання у них є малолітня дитина, син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 27.01.2014 року. (а.с. 4)

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 12.12.2013 року ОСОБА_6 визнано батьком малолітнього ОСОБА_9 та стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів. (а.с. 5-6).

З лютого 2013 року сторони спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть, сімейні відносини між собою не підтримують по причині їх розпаду.

Дитина проживає спільно з позивачем окремо від відповідача, що підтверджується довідкою про склад сім'ї від 14.03.2014 року. (а.с. 8)

Позивачка не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач має офіційне місце роботи, є військовослужбовцем, що стверджується довідкою з ВЧ А1314 (а.с.49).

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно з ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Проаналізувавши наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання призначення аліментів на утримання позивачки, суд не повно ураховував матеріальне положення платника аліментів, розмір його доходів, наявність у нього інших утриманців і зробив висновок про те, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання ОСОБА_8 в розмірі ? частини доходів відповідача.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що рішенням Зарічанського районного суду м. Суми від 2 квітня 2010 року з ОСОБА_6 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання дочки ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини його доходів.

Рішенням Ватутінського міського суду від 12 грудня 2013 року з ОСОБА_6 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі ? частини його доходів.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів, має бути зменшено з ? частини до 1/8 частини з урахуванням наявних у відповідача інших аліментних зобов'язань.

Інші доводи апелянта суттєвого значення не мають, носять суб'єктивний характер і не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмови позивачці в позові.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції - зміні шляхом зменшення розміру аліментів, які підлягають до стягнення на утримання позивачки до досягнення сином трьох років з 1/4 до 1/8 частини.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку - змінити, зменшивши визначений судом розмір аліментів, який підлягає стягненню з ОСОБА_6 з ? до 1/8 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 17 березня 2014 року та до досягнення малолітнім сином ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :