Провадження № 2/755/167/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"10" січня 2014 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Зіньковській Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири,-
В листопаді 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виселення з квартири посилаючись на те, що вона проживає в АДРЕСА_1. 05.06.1991 року ордер на спірну квартиру був змінений і наймачем стала ОСОБА_2, яка є її дочкою. Відповідач має алкогольну залежність, веде аморальний спосіб життя та не працює. В стані алкогольного сп'яніння відповідач систематично руйнує та псує жиле приміщення. Тому позивач просить суд виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати Дніпровське РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 та зобов'язати Дніпровське РУ ГУ МВС України в м. Києві зняти її з реєстраційного обліку.
Відповідач до суду не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.
Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_2 на сім'ю з трьох осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, 05 червня 1991 року було видано ордер на право зайняття квартири АДРЕСА_2 (а.с.6).
Довідкою Форма № 3 підтверджується, що в квартирі АДРЕСА_1 на даний час зареєстрована та проживає відповідач (а.с.7).
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач зловживає спиртними напоями та перебуваючи в п'яному вигляді вчиняє постійні сварки, що унеможливлює спільне проживання. Крім того, відповідач систематично руйнує та псує квартиру.
Позивач неодноразово зверталась з заявами до органів внутрішніх справ з приводу того, що її донька постійно вчиняє з нею сварки та конфлікти. Листами Дніпровське РУ ГУ МВС України в м. Києві було повідомлено ОСОБА_1 про те, що у відношенні її доньки ОСОБА_2 було складено адміністративний матеріал за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.19, 20).
Наполягаючи на задоволенні позову позивач пояснила, що вона є опікуном свого правнука ОСОБА_4, який є сином доньки відповідача ОСОБА_5 Дитина в проживаючи в квартирі бачить всі ці сварки та конфлікти, які відбуваються з боку відповідача, що негативно впливає на психіку, поведінку та самопочуття дитини.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 травня 2007 року підтверджується, що ОСОБА_1 зверталась в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, позов було задоволено (а.с.10-11).

З витягу з розпорядження Дніпровської РДА у м. Києві від 11.06.2007 року № 641 вбачається, що ОСОБА_1 призначена опікуном над малолітнім правнуком ОСОБА_4, в зв'язку з тим, що мати-одиначка ОСОБА_5, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2007 року позбавлена батьківських прав (а.с.9).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки та конфлікти, що унеможливлює спільне проживання позивача та відповідача, хоча вони і є матір'ю та донькою. Проживання відповідача в спірній квартирі також негативно впливає на малолітнього ОСОБА_4, опікуном якого є ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_7, який є сусідом позивача, в судовому засіданні підтвердив той факт, що відповідач створює неможливі умови для сумісного проживання, постійно перебуває в п'яному вигляді влаштовує сварки. Позивач неодноразово викликала міліцію з приводу того, що відповідач кидається в бійку та псує квартиру та речі, які в ній знаходяться.

Відповідно до ст. 109 ЖК Української РСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судове засідання відповідач не надав докази, які б спростовували докази позивача, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи.

Оскільки відповідач створює неможливі умови сумісного проживання, систематично псує жиле приміщення, систематично порушує правила співжиття, робить неможливим для позивача проживання з нею в одній квартирі, тому вона підлягає виселенню без надання йому іншого житлового приміщення.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання Дніпровське РУ ГУ МВС України в м.Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку, то вона не підлягає задоволенню, оскільки Дніпровське РУ ГУ МВС України в м. Києві не є органом на який покладено обов'язки здійснювати реєстрацію осіб. Крім того, суд позбавлений можливості зобов'язати вчинити певні дії Дніпровське РУ ГУ МВС України в м. Києві, так як воно не є відповідачем по справі.

Отже, враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 116 ЖК Української РСР, ст.ст. 10, 58, 60, 131, 208, 209, 212- 215, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з квартири задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2, 1963 року народження з квартири АДРЕСА_3.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Н.О. Яровенко