Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2014 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання - Вайда Я.П.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому - Арокгаті М.Ю.

прокурора прокуратури м. Ужгорода - Клименко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_5 в особі представника - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, прокуратура міста Ужгорода про позбавлення батьківських прав -

встановив:

Позивач ОСОБА_5 в особі представника - ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, прокуратура міста Ужгорода про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_5 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який 20.06.2012 р. було розірвано рішенням Ужгородського міськрайонного суду. У даному шлюбі у них народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу, згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду, залишилася проживати разом з позивачем, повністю перебуває на її вихованні та утриманні. Позивач самостійно займається вихованням доньки, піклується про її фізичний та духовний розвиток. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї доньки, систематично вживає алкогольні напої, перебуваючи в нетверезому стані неадекватно та агресивно поводиться по відношенню до матері дитини, всіляко ображає її в присутності дитини. Позивач неодноразово зверталася в Ужгородський МВ УМВС України в Закарпатській області щодо протиправної поведінки колишнього чоловіка. Як наслідок вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.2011 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України у зв'язку з спричиненням ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 18.12.2013 року з відповідача ОСОБА_2 було стягнуто аліменти в сумі 800 грн. щомісячно на утримання доньки, проте не зважаючи на рішення суду він ухиляється від сплати аліментів.

Посилаючись на викладене, на данні висновку органу опіки та піклування № 572/14 від 25.12.2013 року, яким визнано за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на норми ст.ст. 164,165 СК України , ЗУ «Про охорону дитинства», позивач просить суд прийняти рішення яким, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позові. Крім того, пояснив суду, що згідно висновку органу опіки та піклування відповідач ОСОБА_2 не піклується дитиною, наявна агресивна поведінка відповідача по справі , що підтверджується вироком суду. Відповідач не надає матеріальної допомоги, що підтверджується наявною заборгованістю по сплаті аліментів на утримання доньки. Відповідач не турбується про здоров'я дитини та її розвиток з моменту народження. Крім того зауважив, що перепон для відповідача у його спілкуванні з дитиною позивач не чинила.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду даної справи про причини неявки суд не повідомляла, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив суду, що перебував з позивачкою у шлюбі, після розірвання шлюбу йому не дають бачитися з дитиною. Донька ОСОБА_6 проживає разом з бабкою. Вказав, що не звертався до органу опіки та піклування про встановлення йому графіку зустрічей з дитиною та не звертався в судові органи про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Визнав, що у нього наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки . Зауважив, що одного разу придбав дитині велосипед, проте його повернули йому.

Представники третьої особи - органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому - Арокгаті М.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала , вказавши на те, що оскільки батько малолітньої агресивно відноситься до позивачки і дитини, позивач ОСОБА_5 змушена була переїхати проживати в м. Львів. Було неодноразово насильство в даній сім'ї, неодноразове побиття матері при дитині. Тому вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав, відносно його доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Прокурор прокуратури м. Ужгорода - Клименко І.С. в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити з підстав того, що достатньо доказів які вказують на те, що відповідач ОСОБА_2 не займається вихованням дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, представника прокуратури, заперечення відповідача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява , об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено , що з 14.01.2010 р. по 06.07.2012 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, вказані факти доведені судовим рішенням від 18.12.2013 року і в силу ст. 61 ЦПК України доведення не потребують /а.с. 11-12/

Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано , що стверджується відміткою про реєстрацію розірвання шлюбу у паспорті позивача ОСОБА_5., копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 8/

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження виданим 16.02.2012 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородської міськрайонного управління юстиції, копія якого приєднана до матеріалів справи. /а.с. 6/

Після розірвання шлюбу між сторонами неповнолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з позивачкою.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 виданого 12.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородської міськрайонного управління юстиції, прізвище позивачки було змінено з ОСОБА_5 на ОСОБА_5, копія якого приєднана до матеріалів справи./а.с.7/

Як вбачається з рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області від 18.12.2013 року з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. щомісячно /а.с. 11-12/

На підставі даного рішення видано виконавчий лист №308/5026/13 про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н./а.с13/

Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.2011 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України у зв'язку з спричиненням ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості./а.с. 14-15/

Із змісту висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, вбачається, що станом на 01.12.2013 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 згідно виконавчого листа №308/5026/13 від 27.05.2013 року становить 8022,50 грн. і дані обставини не оспорювались відповідачем у судовому засіданні.

Згідно висновку органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому № 572/14 від 25.12.2013 року враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, вважає за доцільне позбавити батьківських прав - ОСОБА_2, щодо його доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Також вищевказаними висновками встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні доньки та не надає матеріальної допомоги на її утримання, що доводить факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці…».

Зокрема відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання одного з них окремо від дитини, не впливає на об'єм їх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на особу, яка не виконує батьківських обов'язків.

Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини є підставою передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення від виконання батьківських обов'язків має місце тоді, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені фактичні обставини, положення закону, виходячи з інтересів дитини, приймаючи до уваги поведінку батька малолітньої, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості , суд приходить до висновку про те, що в суді належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересів до її внутрішнього світу, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Вказані фактори в своїй сукупності суд розцінює, як ухилення ОСОБА_2 від виховання дитини та нехтування своїми батьківськими обов'язками. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає що з боку ОСОБА_2 мала місце винна поведінка, яка проявилась в свідомому ухиленні ним від виконання своїх батьківських обов'язків.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно п.1 ч.1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання.

Разом з тим, слід роз'яснити ОСОБА_2, що згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Керуючись З У «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 150, 153, 159, 164, 166, СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 215-218, 294 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення поновлення батьківських прав", суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_5 в особі представника - ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому, прокуратура міста Ужгорода, про позбавлення батьківських прав - задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1, батьківських прав, відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 сплаченого нею суму судового збору в розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні, 60 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца