АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22-ц/796/9667/2014
Головуючий у 1 - й інстанції: Коробенко
Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м.
Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою відповідачів
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу
Солом'янського районного суду міста
Києва від 10 червня 2014 року про
забезпечення позову в цивільній справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
третя особа з самостійними вимогами
щодо предмету спору ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, визнання права спадкування, -

в с т а н о в и
л а:

Ухвалою Солом'янського
районного суду міста Києва від 10 червня
2014 року заяву третьої особи з
самостійними вимогами щодо предмету
спору ОСОБА_6 про забезпечення позову
задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану на праві власності за
ОСОБА_7.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану на праві власності за
ОСОБА_7.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулись з апеляційною скаргою, в
якій просять ухвалу Солом'янського
районного суду міста Києва від 10 червня
2014 року скасувати.

Свою апеляційну скаргу мотивують тим,
що ухвала суду 1-ї інстанції про
забезпечення позову є необґрунтованою,
постановлена з порушенням норм
процесуального права. Зазначають, що
заявником не надано жодних доказів в
обґрунтування необхідності
застосування заходів забезпечення
позову у вигляді накладення арешту на
квартиру, як і не надано жодного доказу
того, що відповідачі мають змогу
продати вказане нерухоме майно.
Посилаються також на те, що ОСОБА_6 не
виконала вимоги Закону України «Про
судовий збір», так як не сплатила
судовий збір за подання заяви про
забезпечення позову, а тому у суду 1-ї
інстанції були відсутні правові
підстави для розгляду заяви про
забезпечення позову та постановлення
оскаржуваної ухвали.

В судове засідання ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_6 не з'явились, про день та час
слухання справи судом повідомлялись у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомили, а тому,
колегія суддів вважає можливим слухати
справу в їх відсутності.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_12 підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника позивача,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 09 вересня 2013 року
ОСОБА_5 звернулась до Солом'янського
районного суду міста Києва з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту
проживання однією сім'єю, визнання
права спадкування.

Протокольною ухвалою Солом'янського
районного суду міста Києва від 10 червня
2014 року до участі у даній цивільній
справі було залучено третю особу, яка
заявляє самостійні вимоги щодо
предмету спору ОСОБА_6.

Цього ж дня, 10 червня 2014 року
представником ОСОБА_6 ОСОБА_13 було
подано заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_4.

Постановляючи ухвалу про задоволення
заяви про забезпечення позову, суд
першої інстанції виходив з положень
ст.ст.151-153 ЦПК України, зазначаючи, що
забезпечення позову по справі має
суттєве значення, оскільки спір між
сторонами виник щодо спадкового майна,
яким фактично є квартира АДРЕСА_1 та
квартира АДРЕСА_4, а тому невжиття
заходів забезпечення позову може
призвести до невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду 1-ї інстанції зроблений
на підставі повного та об'єктивного
дослідження наданих сторонами доказів
та в повній мірі відповідає вимогам
закону.

Так, відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
цим Кодексом заходи забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов
забезпечується, зокрема, накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України,
заява про забезпечення позову
розглядається судом в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Частиною 6 даної статті встановлено, що
залежно від обставин справи суд може
забезпечити позов повністю або
частково.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України
імперативно встановлює, що види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Накладаючи арешт на квартиру АДРЕСА_1
та на квартиру АДРЕСА_4, суд 1-ї
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку про необхідність
забезпечення даного позову зазначеним
способом, оскільки позивачка
звернулась до суду з позовом та просила
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом на
квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру
АДРЕСА_4.

Обраний судом спосіб забезпечення
позову, колегія суддів вважає
співмірним із заявленими позивачем
вимогами та гарантує виконання рішення
суду у випадку задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що
ухвала суду є невмотивованою,
постановлена з порушенням норм
процесуального права, колегія суддів
вважає безпідставними, оскільки
ухвала Солом'янського районного суду
міста Києва від 23 січня 2014 року
постановлена з дотриманням вимог
ст.ст. 151-153 ЦПК України.

Не є підставою для скасування
правильної по суті ухвали суду, доводи
апелянта про те, що ОСОБА_6 в порушенні
вимог Закону України «Про судовий
збір» не сплачено судовий збір за
подання заяви про забезпечення позову,
а тому у суду 1-ї інстанції були
відсутні правові підстави для розгляду
заяви про забезпечення позову та
постановлення оскаржуваної ухвали,
оскільки відповідно до положень
процесуального законодавства суд
наділений правом стягнути несплачену
суму судового збору за результатами
вирішення спору по суті з урахуванням
положень ст.88 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги
правильність висновків суду також не
спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що ухвала суду першої
інстанції про забезпечення позову є
законною та обґрунтованою,
постановлена з дотриманням норм
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду
міста Києва від 10 червня 2014 року про
забезпечення позову залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню
в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: