АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц /796/8715/2014
Головуючий в суді 1 інстанції -
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка
подана представником ОСОБА_3, на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

встановила:

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року задоволено
зазначений позов ПАТ «Родовід Банк» :
стягнуто солідарно з відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ
«Родовід Банк» 9887, 13 доларів США
заборгованості за кредитним договором,
12 769 грн. 63 коп. плати по кредиту та 217 391
грн. 80 коп. - пені, 3% річних та
інфляційні втрати, 3 091 грн. 89 коп.
судового збору, 144 грн. 72 коп. витрат,
пов'язаних з викликом відповідачів до
суду, а всього - 9887, 13 доларів США та 233 398
грн. 04 коп.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2
через свого представника - ОСОБА_3
звернулась з апеляційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким стягнути солідарно
з відповідачів на користь позивача : 9887,
13 доларів США - заборгованості за
кредитним договором, 12 769 грн. 63 коп.
плати за кредитом, 45 898, 73 грн. - пені, 3 %
річних та інфляційні витрати, 144 грн. 72
коп. витрат, пов'язаних з викликом
відповідачів до суду, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи.

Вказує, що суд першої інстанції не
застосував ч. 2 ст. 258 ЦК України, яка
встановлює позовну давність до вимог
про стягнення неустойки в один рік та
безпідставно стягнув пеню, 3% річних та
інфляційні витрати з травня 2009 року.
Крім того, сума пені значно перевищує
суму боргу за кредитним договором, тоді
як відповідно до п.5 ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів»
сума всіх штрафних санкцій за
порушення відповідачем зобов'язань за
кредитним договором не може
перевищувати половини суми таких
зобов'язань.

В судове засідання апелянт
ОСОБА_2, її представник та відповідач
ОСОБА_4 не з'явились, про день, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином, тому відповідно до
вимог ст. 305 ЦПК України колегією суддів
визнано за можливе розглянути справу в
їх відсутності.

В судовому засіданні
представник позивача вважав доводи
апеляційної скарги безпідставними та
просив залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Звертаючись до суду у лютому 2014
року з позовом про стягнення
заборгованості солідарно з
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4, позивач
ПАТ «Родовід Банк» посилався на
невиконання відповідачами кредитного
договору № 38.3/АК-00143.08.2, укладеного
29.08.2008 року між ПАТ «Родовід Банк» та
ОСОБА_2, відповідно до якого позивач
надав кредит у сумі 23 155, 82 доларів США,
строком до 29.08.2015 року, зі сплатою 7,7 %
річних. З метою забезпечення
виконання зобов'язань, 29.08.2008 року між
позивачем та ОСОБА_4 було укладено
договір поруки, відповідно до якого
поручитель зобов'язалась солідарно та
в повному обсязі відповідати перед
банком за належне виконання боржником
умов кредитного договору.

Тому позивач просив стягнути
солідарно з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
в сумі 9 887, 13 доларів США - по тілу
кредиту та відсотках, 12 769 грн. 63 коп. -
за платою по кредиту, а також пеню за
несвоєчасне погашення кредитної
заборгованості - 216 170 грн. 40 коп., 3%
річних від суми простроченої кредитної
заборгованості - 1113 грн. 24 коп., суму
інфляційних втрат від простроченої
плати по кредиту - 108 грн. 16 коп.

Задовольняючи позовні вимоги у повному
обсязі, суд першої інстанції виходив з
того, що позовні вимоги ПАТ «Родовід
Банк» є обґрунтованими та доведеними,
оскільки відповідач ОСОБА_2, отримавши
від позивача кредитні кошти, свої
зобов'язання за кредитним договором
виконувала неналежним чином, не
сплачуючи суми кредиту у рівних
частках та нарахованих відсотків
щомісяця, а лише періодично та
частково.

Встановивши факт порушення
відповідачем ОСОБА_2 умов договору,
невиконання нею та поручителем ОСОБА_4
положень договору про погашення
кредитної заборгованості, суд першої
інстанції відповідно до вимог ст. 610, 614,
526, 554, 1050, 1054 ЦК України дійшов висновку
про необхідність задоволення позову
про дострокове стягнення кредиту,
нарахованих відсотків, плати по
кредиту, передбаченої п.1.5.1 кредитного
договору, стягнення пені та грошової
суми, нарахованої відповідно до ст. 625
ЦК України - 3 % річних та інфляційних
втрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Апеляційна скарга відповідача не
містить доводів щодо неправильності
рішення суду про стягнення
заборгованості за кредитом - 8764,51
доларів США, суми заборгованості за
відсотками - 1122,62 доларів США, суми
заборгованості з плати по кредиту,
передбаченої п.1.5.1 кредитного договору
- 12 769 грн. 63 коп., і в апеляційній скарзі
відповідач погоджується зі стягненням
з неї зазначених сум. Таким чином,
фактично рішення суду у зазначеній
частині не оскаржується, обов'язкових
підстав для скасування рішення не
вбачається, а тому рішення суду у
викладеній частині колегія суддів не
перевіряє.

Задовольняючи позовні вимоги про
стягнення пені за несвоєчасне
погашення заборгованості - 216 170 грн. 40
коп., 3% річних від суми простроченої
кредитної заборгованості - 1113 грн. 24
коп., суми інфляційних втрат внаслідок
прострочення плати по кредиту - 108 грн. 16
коп., суд першої інстанції виходив з
того, що зазначена відповідальність
передбачена договором та положеннями
ст. 614, 625, 1050 ЦК України, та підлягає
стягненню у розмірі, визначеному
позивачем у розрахунку заборгованості.

Проте погодитись у повному обсязі з
такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може,
оскільки висновки зроблені з
порушенням норм матеріального права та
за неповного з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, що
відповідно до ст. 309 ЦК України є
підставою для зміни рішення у
викладеній частині.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України встановлено,
що пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.
258 ЦК України спеціальна позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Отже, правова природа пені така, що
строк позовної давності щодо її
стягнення обчислюється по кожному дню,
за яким нараховується пеня, окремо.
Право на позов про стягнення пені за
кожен день виникає щодня на відповідну
суму, а позовна давність обчислюється з
того дня, коли кредитор дізнався або
повинен був дізнатися про порушення
свого права. З викладеного слідує, що
пеня може бути стягнута лише в межах
спеціального строку позовної давності,
який обмежується одним роком перед
зверненням позивача до суду.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 267 ЦК
України, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою ним до
винесення рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Однак суд першої інстанції на
заяву представника відповідача ОСОБА_2
про застосування позовної давності,
зроблену в судовому засіданні до
винесення рішення, (а.с. 59) уваги не
звернув, не надав їй належної правової
оцінки, та не застосував норму
матеріального права, яка підлягала
застосуванню.

Разом з тим, як вбачається з
наданого позивачем розрахунку суми
пені по кожному виду простроченої
заборгованості, пеня нарахована за
тривалий період часу, який значно
перевищує один рік. Так, пеня на суму
простроченої основної заборгованості
за кредитом нарахована за період з
13.05.2009 року по 15.10.2013 року на суму 11 112
доларів США 56 центів, що становить на
дату розрахунку 88 822 грн. 72 коп.

Пеня на суму прострочених
процентів нарахована за період з 19.02.2009
року по 15.10.2013 року на суму 6 215 доларів
США 42 центи, що становить на час
розрахунку 49 679 грн. 83 коп.

Пеня на суму простроченої плати
по кредиту, встановленої п.1.5.1 договору,
нарахована за період з 11.02.2009 року по
15.10.2013 року на суму 77 667 грн. 85 коп.

Виходячи із даних, наведених у
розрахунку позивача, сума пені в межах
спеціального строку позовної давності,
що обмежується одним роком перед
зверненням позивача до суду, яке мало
місце 24.02.2014 року, становить: пеня на
суму основної заборгованості - 5943,78
доларів США; пеня на суму
заборгованості по процентах - 3 336,63
доларів США, пеня на плату по кредиту -
38 489 грн. 54 коп. Загальна сума пені в
межах річного строку позовної
давності, з урахуванням курсу НБУ
долара США до гривні станом на дату
здійснення позивачем розрахунку ( 7,993
доларів США за 1 гривню), становить 112 667
грн. 85 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України,
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд має
право у випадку виникнення спору з
приводу розміру штрафних санкцій (
неустойки), оцінивши розмір
заборгованості та розмір неустойки,
зменшити її розмір у тому випадку, якщо
він значно перевищує розмір збитків та
за наявності інших обставин, які мають
істотне значення, тобто зменшити
розмір неустойки через її
неспівмірність з розміром основного
зобов'язання.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ у п. 27 Постанови № 5 від 30.03.2012
року «Про практику застосування судами
законодавства при вирішення спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
істотними обставинами в розумінні ч. 3
ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу.

Враховуючи ту обставину, що сума
пені у межах річного строку позовної
давності перевищує розмір основної
заборгованості, процентів та плати по
кредиту, враховуючи ступінь виконання
основного зобов'язання боржником, а
також наявність заяви представника
відповідача про застосування
зазначеної норми, колегія суддів
вважає за необхідне застосувати
положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та
зменшити зазначений розмір пені
удвічі: 112 667 грн. 85 коп. /2 = 56 334 грн.

При цьому доводи апелянта про те,
що відповідно до п.5 ч. 3 ст. 18 Закону
України «Про захист прав споживачів»
сума штрафних санкцій не може
перевищувати половини усіх
зобов'язань, колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки вказана норма
встановлює підстави визнання
недійсними окремих положень договорів,
тоді як матеріали справи не містять
даних про визнання недійсним
укладеного з відповідачем кредитного
договору, чи окремих його положень.

Доводи апеляційної скарги
відповідача щодо необхідності
застосування положень ч. 2 ст. 258 ЦК
України (річного строку позовної
давності) до нарахувань, передбачених
ст. 625 ЦК України, колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки 3% річних та
інфляційні втрати, передбачені ст. 625 ЦК
України, мають іншу правову природу, є
спеціальним видом цивільно-правової
відповідальності за прострочення
виконання зобов'язання і їх
нарахування не залежить від неустойки.

Таким чином, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про наявність правових
підстав для стягнення 3% річних від
суми простроченої кредитної
заборгованості - 1113 грн. 24 коп. та
інфляційних втрат від суми
простроченої плати по кредиту - 108 грн. 16
коп., тобто на загальну суму 1221 грн. 40
коп.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність часткового задоволення
апеляційної скарги та зміну рішення
Дарницького районного суду м. Києва від
26.05.2014 року в частині: зменшення
розміру пені з 216 170 грн. 40 коп. до 56 334
грн., у зв'язку з чим рішення суду слід
викласти в новій редакції, враховуючи,
що зі зменшенням розміру пені підлягає
зменшенню загальна сума
заборгованості у гривнях, визначена
судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 26 травня 2014 року - змінити в
частині розміру пені, у зв'язку з чим
резолютивну частину рішення викласти в
наступній редакції:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва,
проживаючої за адресою АДРЕСА_1 (
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Києва,
проживаючої за адресою АДРЕСА_1 (
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» заборгованість за
кредитним договором від 29.08.2008 року -
9887,13 доларів США, плату по кредиту - 12 769
грн. 63 коп., пеню за несвоєчасне
погашення заборгованості - 56 334 грн., 3%
річних та інфляційні втрати - 1221 грн. 40
коп. та судові витрати на суму 3236 грн. 61
коп., а всього стягнути 9 887 ( дев'ять
тисяч вісімсот вісімдесят сім) доларів
США 13 центів та 73 561 ( сімдесят три
тисячі п'ятсот шістдесят одну) грн. 64
коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: