Справа № 422/1413/14-ц
Провадження по справі № 2/422/733/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 04» вересня 2014 року
м. Перевальськ

Перевальський районний суд Луганської
області

у складі: головуючого судді:
Хісматуліної О.П.

при секретарі:
Реутовій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Бугаївської територіальної громади,
Бугаївської селищної ради
Перевальського району Луганської
області про визнання спадкоємцем за
законом, встановлення факту прийняття
спадщини, визнання спадкоємцем за
заповітом, визнання такою, що прийняла
спадщину, визнання права власності на
спадкове майно, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору, - Перевальська державна
нотаріальна контора Луганської
області, реєстраційна служба
Перевальського районного управління
юстиції у Луганській області,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з цим
позовом, посилаючись на те, що будинок
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті спадщину прийняла
його дружина, ОСОБА_3, яка продовжувала
проживати у спірному будинку, повністю
володіла та користувалася спадковим
майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, після
смерті якої спадщину прийняла ОСОБА_1,
якій ОСОБА_3 заповіла все своє майно.

ОСОБА_1 проживала разом на час смерті
спадкодавця, чим прийняла спадщину, а
тому позивач просить суд визнати
ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги за
законом на спадкове майно, залишене
після смерті її чоловіка, ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт, що має юридичне
значення, той факт, що ОСОБА_3 прийняла
спадщину після смерті її чоловіка,
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
житловий будинок з господарчими
будівлями АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем за
заповітом.

Визнати ОСОБА_1 такою, що прийняла
спадщину у вигляді житлового будинку з
господарчими будівлями АДРЕСА_1 після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
спадкове майно у вигляді житлового
будинку з господарчими будівлями
АДРЕСА_1, залишеного після смерті
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив суд розглянути справу без
його участі, наполягає на задоволенні
позову.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив суд розглянути справу без
його участі, не заперечує проти
задоволення позову.

Представник третьої особи
Перевальської державної нотаріальної
контори Луганської області в судове
засідання не з'явився, надав суду заяву,
в якій просив суд розглянути справу без
його участі.

Представник реєстраційної служби
Перевальського районного управління
юстиції у Луганській області в судове
засідання не з'явився по невідомій суду
причині, заяви про згоду на участь в
справі не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 є такими, що відповідають
вимогам чинного законодавства і
підлягають задоволенню, з наступних
підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про право
особистої власності на домоволодіння
від 30 листопада 1964 року, довідки № 948
від 09 жовтня 2013 року державним
комунальним підприємством бюро
технічної інвентаризації, житловий
будинок з господарчими будівлями
АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_2 /а.с.58,59/.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого 07 липня 2003 року
виконавчим комітетом Бугаївської
селищної ради Перевальського району
Луганської області, ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.66/.

Відповідно до посвідки про шлюб НОМЕР_3
від 05 листопада 1946 року, виданої
Бугаївською селищною радою, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 перебували у шлюбі /а.с.56/.

Згідно ст. 529 ЦК України /1963р./ при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого.

Зважаючи на викладене, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до цивільного
законодавства України вона є
спадкоємцем за законом першої черги, а
тому немає необхідності в додатковому
визнанні її спадкоємцем після смерті
чоловіка, у зв'язку з чим суд приходить
до висновку про необхідність відмовити
в задоволенні позову в цій частині.

На підставі ст. 549 ЦК України /1963р./
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном, якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому
засіданні пояснили, що ОСОБА_3
проживала разом з чоловіком, ОСОБА_2, за
однією адресою, після смерті
останнього продовжувала користуватися
спадковим майном. На час відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1
проживала разом з нею за однією
адресою. Оформити право на спадщину
ОСОБА_1 не має змоги, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа на спірне нерухоме майно
після смерті ОСОБА_3.

Зважаючи на викладене, оскільки в
судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_3 фактично проживала з ОСОБА_2 на
час відкриття спадщини, після смерті
останнього повністю володіла та
користувалася майном, розпорядилася
ним, фактично вступила в управління та
володіння спадковим майном, а тому суд
вважає за необхідне встановити даний
факт.

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_2, виданого 25 липня 2011 року
виконавчим комітетом Бугаївської
селищної ради Перевальського району
Луганської області, ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.67/.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України /1963р./
прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Ст. 560 ЦК України /1963р./ передбачено, що
спадкоємці, закликані до спадкоємства,
можуть одержати в державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини свідоцтво про право
на спадщину.

Проте нормами цих статей, так само як й
іншими нормами цивільного права, не
визначено правових наслідків
невикористання такого права
спадкоємцем у виді втрати права на
спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на
спадщину, яке пов'язується з її
прийняттям, як майнового права,
зумовлює входження права на неї до
складу спадщини після смерті
спадкоємця, який не одержав свідоцтва
про право на спадщину та не здійснив
його державної реєстрації.

За таких обставин, суд вважає, що
ОСОБА_3, прийнявши спадщину після
смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
стала власником житлового будинку з
господарчими будівлями АДРЕСА_1, а
після смерті ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина у
вигляді житлового будинку з
господарчими будівлями АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України
право власності припиняється у разі
смерті власника.

А тому, підстав для визнання права
власності на житловий будинок з
господарчими будівлями АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3, на думку суду, немає, у зв'язку з
чим в задоволенні позову в цій частині
необхідно відмовити.

Згідно заповіту від 21 березня 2008 року,
посвідченого 21 березня 2008 року
секретарем виконавчого комітету
Бугаївської селищної ради
Перевальського району Луганської
області, зареєстрованого в реєстрі за
№ 94, ОСОБА_3 заповіла все своє майно
ОСОБА_1 /а.с.57/.

Ст. 534 ЦК України /1963р./ передбачено, що
кожний громадянин може залишити за
заповітом усе своє майно або частину
його /не включаючи предметів звичайної
домашньої обстановки і вжитку/ одній
або кільком особам як тим, що входять,
так і тим, що не входять до кола
спадкоємців за законом, а також державі
або окремим державним, кооперативним
та іншим громадським організаціям.

Оскільки у судовому засіданні знайшло
підтвердження, що ОСОБА_3 заповіла все
своє майно ОСОБА_1, суд вважає, що
остання відповідно до чинного
законодавства України є спадкоємцем за
заповітом після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, проте оскільки
даний факт не оспорюються сторонами,
встановлений діючим законодавством
України, суд відповідно до ст.ст. 3, 15 ЦПК
України не знаходить підстав для
задоволення позову в цій частині.

Актом від 10 січня 2014 року, складеним
депутатом Бугаївської селищної ради
Перевальського району Луганської
області, підтверджується, що ОСОБА_1
фактично проживала разом з ОСОБА_3 на
час відкриття спадщини /а.с.62/.

Ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом встановленого
строку, він не заявив про відмову від
неї.

Оскільки в судовому засіданні
встановлено, що на час відкриття
спадщини, тобто на день смерті ОСОБА_3,
ОСОБА_1 мешкала разом з нею, тому вона є
такою, що прийняла спадщину після
померлої ОСОБА_3 згідно вимог ЦК
України, у зв'язку з чим суд вважає за
необхідне визнати ОСОБА_1 такою, що
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012
року, якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус вимагає, крім
правовстановлюючого документа, витяг з
Реєстру прав власності. За відсутності
у спадкоємця необхідних для видачі
свідоцтва про право на спадщину
документів нотаріус роз'яснює йому
процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути визнання права.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30
травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування» за наявності
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину вимоги про визнання права на
спадщину судовому розглядові не
підлягають. У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа
може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Оскільки ОСОБА_1 повністю володіє і
користується набутим майном, її дії не
суперечать закону, нею обрано спосіб
захисту свого права, передбачений
діючим цивільним законодавством
України, оскільки одержати в
нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вона не має змоги, у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів, що було
підтверджено в судовому засіданні, а
право власності на нерухоме майно
виникає з моменту державної реєстрації
відповідно до ст. 182 ЦК України, але
тільки за заявою осіб, визначених в ч. 7
ст. 16 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», де зазначено, що
державна реєстрація прав проводиться
на підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом, і іншого способу
зареєструвати нерухоме майно не існує,
суд вважає, що згідно зі ст. 328 ЦК
України можливо визнати за ОСОБА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
право власності на житловий будинок з
господарчими будівлями АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 213, 214, 215, 218
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Бугаївської
територіальної громади, Бугаївської
селищної ради Перевальського району
Луганської області про визнання
спадкоємцем за законом, встановлення
факту прийняття спадщини, визнання
спадкоємцем за заповітом, визнання
такою, що прийняла спадщину, визнання
права власності на спадкове майно,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору,
- Перевальська державна нотаріальна
контора Луганської області,
реєстраційна служба Перевальського
районного управління юстиції у
Луганській області задовольнити
частково.

Встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_3 після смерті чоловіка, ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у вигляді
житлового будинку з господарчими
будівлями АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарчими
будівлями АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Луганської області через
Перевальський районний суд Луганської
області протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі, якщо рішення було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Головуючий-суддя:
О.П.Хісматуліна