Справа №333/6379/14-ц
Пр. №2/333/2557/14
РІШЕННЯ

Іменем України

16 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого, судді Піх Ю.Р.

при секретарі Сургай Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В позові зазначив, що 10.09.2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль КІА СЕRАТО, державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу, був розбитий, вартість завданого матеріального збитку згідно висновків про проведення оцінки транспортного засобу дорівнює 169021,24 грн.

Протягом судового розгляду розрахунок позовних вимог позивачем неодноразово уточнювався, в результаті позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду за пошкоджений автомобіль (з урахуванням знецінення коштів) в сумі 323516 грн., витрати на транспортування автомобіля в сумі 500 грн., витрати за зберігання автомобіля на автостоянці в сумі 1926 грн., витрати на проведення автоекспертизи в сумі 850 грн., а всього матеріальної шкоди на суму 326792 грн., стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3268 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити в повному обсязі, передати відповідачу пошкоджений автомобіль відмовився, оскільки вже розпорядився належним йому автомобілем на власний розсуд.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов визнала частково, не заперечувала проти відшкодування завданих позивачу збитків, визначених висновком автоекспертизи, за умови передачі відповідачу пошкодженого автомобіля, оскільки пошкоджений автомобіль відновленню не підлягає, в зв'язку з чим визначена висновком оцінки транспортного засобу сума збитків складає ринкову вартість автомобіля. Внаслідок відмови позивача передати відповідачу пошкоджений автомобіль просить визначити розмір матеріальної шкоди за вирахуванням утилізаційної вартості пошкодженого автомобіля, додаткові витрати позивача у вигляді витрат на транспортування в сумі 500 грн. та проведення оцінки пошкодженого автомобіля в сумі 850 грн. визнала, в решті заявлених позовних вимог просить відмовити.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 10.09.2012 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль КІА СЕRАТО, державний номер НОМЕР_1, який належить позивачу, був розбитий. Згідно висновків про проведення оцінки транспортного засобу №162 від 25.10.2011 р., вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 185126,33 грн., що перевищує ринкову вартість автомобіля, яка складає 169021.24 грн., тому за висновками оцінки вартість завданого позивачу матеріального збитку дорівнює 169021,24 грн.

Відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя, винним в скоєнні ДТП, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль позивача, визнано відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд, з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Оскільки позивач відмовився передати відповідачу пошкоджений автомобіль, повідомив суд, що розпорядився пошкодженим автомобілем на власний розсуд, сума завданих позивачу матеріальних збитків підлягає зменшенню на суму утилізаційної вартості пошкодженого автомобіля, яка відповідно до висновку про проведення незалежної оцінки утилізованої вартості транспортного засобу № 14598/УС від 24.10.2011 р. складає 78793,83 грн. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача вартість матеріальної шкоди, завданої майну позивача, в сумі 90227, 41 грн. (169021.24 грн. - 78793,83 грн.)

Відлягають також відшкодуванню витрати позивача на транспортування пошкодженого автомобіля в сумі 500 грн. та проведення оцінки пошкодженого автомобіля в сумі 850 грн.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми збитків з урахуванням знецінення коштів, оскільки відповідно до роз'яснень п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки» положення ст. 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань.

Також не підлягають стягненню витрати позивача на зберігання автомобіля на автостоянці, оскільки ці витрати не є прямими збитками.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.10,11, 57,60, 212, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість матеріальної шкоди, завданої майну позивача, в сумі 90227, 41 грн., витрати на транспортування пошкодженого автомобіля в сумі 500 грн. та проведення оцінки пошкодженого автомобіля в сумі 850 грн., а всього на загальну суму 91557,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 915 грн.57 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Р. Піх