АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2432/2014
Головуючий в І інстанції
Гонтар Д.О. Категорія
Доповідач: Колісниченко А.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Колісниченка
А.Г.,суддів:Капітан І.А., Вадзінського
П.О.,при секретарі:Грицак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду від 13.06.2014 року у справі
за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5,
третя особа: інспекція державного
архітектурно- будівельного контролю у
Херсонській області про усунення
перешкод в користуванні майном,
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року до суду із зазначеним
позовом звернулися ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їм на
праві приватної власності належить 1/3
частина житлового будинку,
розташованого у АДРЕСА_1. Інша частина
будинку, що складає 2/3 частини,
знаходиться у власності ОСОБА_5 згідно
договору купівлі - продажу. Відповідач
на своїй частині жилого будинку
здійснив будівництво другого поверху,
при цьому дах будівлі на 80 сантиметрів
надвисає над частиною будинку
позивачів, стоки для дощової води
встановлені не були, внаслідок чого
дощовою водою під час дощів у червні -
липні 2012 року була затоплена їхня
частина будинку. Окрім того, внаслідок
того, що відповідач без дозвільних
документів надбудував другий поверх,
дах якого надвисає над частиною
будинку позивачів, було затоплено їх
газовий котел, завалилися стеля, з
горища вода лилась на кухню, на велику
кімнату будинку. Так як побудовані
будівлі загрожують пошкодженню майну
та шкоду здоров'я позивача ОСОБА_6, у
зв'язку з чим просили відновити
порушене право шляхом знесення
самовільно зведених будівель,
зобов'язати відповідача відшкодувати
завдану їм шкоду внаслідок самочинно
будівництва у розмірі 15 503 грн., а також
моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

В судовому засіданні позивачі
остаточно уточнили позовні вимоги та
просили зобов'язати відповідача
усунути перешкоди у користуванні
належною їм частиною будинку шляхом
зносу самовільно зведеної частини
даху, що надвисає на 80 сантиметрів над
належною їм частиною будинку (А1/III) за
рахунок відповідача, зобов'язати
ОСОБА_5 знести стіну сауни самовільно
збудованої замість літньої кухні (Б-1)
без належних документів, яка стоїть на
межі між ділянками, що є порушенням
норм встановлених земельним
законодавствам, зобов'язати
відповідача відшкодувати спричинену
шкоду внаслідок самочинного
будівництва, вартість якої обчислено
експертом при виконанні експертних
досліджень і провести будівельні
роботи по зміцненню фундаменту
житлового будинку (А), стягнути з ОСОБА_5
на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у сумі
20 тис. грн.., а також стягнути з ОСОБА_5
судові витрати - 4880 грн. за проведення
експертизи та 700 грн. судового збору і
2500 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 13.06.2014 року позов ОСОБА_6,
ОСОБА_7 задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у
користуванні належною ОСОБА_6 та ОСОБА_7
1/3 частиною будинку, шляхом зносу
самовільно зведеної частини даху, що
надвисає на 80 сантиметрів над належною
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 1/3 частиною будинку за
адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_5
усунути перешкоди у користуванні
належною ОСОБА_6 та ОСОБА_7 1/3 частиною
будинку, шляхом перебудови самовільно
збудованої будівлі, що знаходиться на
земельній ділянці та перебуває в
користуванні ОСОБА_5, з врахуванням
відступу до сусідньої межі ділянки, що
перебуває в користуванні ОСОБА_6 та
ОСОБА_7. від найбільш виступаючої
конструкції стіни, на відстані один
метр. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6, ОСОБА_7 судові витрати по оплаті
експертизи у розмірі 4880 грн. та 114, 70 грн.
судового збору. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що позивачами не доведено
належними та допустимими доказами
факту створення відповідачем перешкод
у користуванні майном, так як надбудова
над частиною житлового будинку ОСОБА_5
по АДРЕСА_1 навпаки створює сприятливі
умови для позивачів, оскільки захищає
покривлю ОСОБА_6, ОСОБА_7 від дощу.
Також, що стосується, самовільно
збудованої самостійної будівлі, то
вона відступає від сусідньої ділянки
на один метр, так як паркан між
позивачами та відповідачем був раніше
перенесений відповідно на 1 метр в
сторону відповідача. Крім того,
посилання ОСОБА_6, ОСОБА_7 на висновок
експерта від 21.05.2013 року, як належний
доказ не повинен прийматися судом до
уваги, оскільки у вказаному висновку
експерта не зазначено які умови
проживання та експлуатації будівель
саме позивачів погіршуються та яку
шкоду саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдано
збудованою відповідачем будівлею.
Також, суд першої інстанції
необґрунтовано стягнув з відповідача
судові витрати за проведення
експертизи в розмірі 4880, 00 грн.,
оскільки проведеною експертизою не
було доведено будь-яких фактів, та на
основі цих фактів не було задоволено
позовних вимог. На підставі чого,
просив рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7
відмовити.

ОСОБА_5, у судовому засіданні на
задоволенні апеляції наполягав, з
підстав зазначених у скарзі.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у судовому засіданні
проти задоволення апеляційної скарги
заперечували, вважаючи рішення суду
законним та обґрунтованим.

Представниця Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області - Саплєва О.В., у
судовому засіданні при розгляді
апеляційної скарги покладалась на
розсуд суду.

Заслухавши доповідача, учасників
процесу, які з'явилися до суду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у визначених
цивільно-процесуальним законом межах,
колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_5
підлягає задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 08.04.200 року,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є власниками 1/3
частини домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.5).

ОСОБА_5 належить 2/3 частини
домоволодіння АДРЕСА_1, на підставі
договору купівлі-продажу від 07.03.2003
року, який зареєстровано в ХДБТІ 07.04.2003
року за реєстраційним номером № 501972
(а.с.43-44).

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ХС
№ 019644 від 20.10.2003 року ОСОБА_5 на праві
приватної власності належить земельна
ділянка площею 0, 0292 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.45).

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 08.12.2004 року між
попередніми власниками домоволодіння
АДРЕСА_1 здійснено реальний поділ
домоволодіння та встановлено порядок
користування земельною ділянкою за
вказаною адресою, відповідно до якого
позивачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 користуються
земельною ділянкою площею 164 кв.м разом
з будівлями, з окремим виходом на
АДРЕСА_2 (а.с 6-11).

Згідно з повідомленням виконкому
Суворовської районної у м. Херсоні
ради, при перевірці було встановлено,
що на земельній ділянці площею 0,0292 га ,
власником якої є ОСОБА_5 останнім, без
дозвільних документів по межі
розподілу земельної ділянки збудовано
сауну, а також самочинно, без
дозвільних документів здійснено
надбудову другого поверху над належною
йому частиною будинку. При цьому, дах
надбудови на 80 см. нависає над частиною
будинку позивачів (а.с.15,16).

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 41
від 22.05.2013 року вбачається, що надбудова
над частиною житлового будинку,
здійснена відповідачем не відповідає
вимогам ДБН В.3.2.-2-2009 «Житлові будинки.
Реконструкція та капітальний ремонт»,
ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні
положення»,ДБН В.2.5-20-2001 «Інженерне
обладнання будівель та споруд.
Газопостачання». Окрім того, частина
конструктивних елементів надбудови
розташована над частиною жилого
будинку позивачок. Атмосферні опади з
даху надбудови відповідача стікають
безпосередньо на дах частини будинку
позивачок.. Також встановлено, що на
земельній ділянці відповідача
самочинно збудовано
господарсько-побутову прибудову, яка
розташована на відстані 0,1-0,2 м від межі
земельних ділянок. Частина цієї
будівлі затіняє віконні пройми
приміщень у будинку позивачок (а.с.75,
79-80).

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України у п. 24
постанови № 6 від 30.03.2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (правовий
режим самочинного будівництва)
«…знесення нерухомості, збудованої з
істотним відхиленням від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, з істотним
порушенням будівельних норм і правил (у
тому числі за відсутності проекту) ,
можливе лише за умови , що неможлива
перебудова нерухомості відповідно до
проекту або відповідно до норм і правил
, визначених державними правилами та
санітарними нормами , або якщо особа ,
яка здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від такої перебудови.» У
п.22 цієї ж постанови Пленум ВССУ
відзначив, що «…знесення самочинного
будівництва є крайньою мірою і можливе
лише тоді, коли використано усі
передбачені законодавством України
заходи реагування та притягнення
винної особи до відповідальності».

З матеріалів справи вбачається, що
питання перебудови самочинно зведених
відповідачем будівель позивачками у
суді не ставилось, предметом
дослідження відповідної експертизи не
було і судом не з'ясовувалось. Під час
розгляду справи апеляційним судом
позивачкам неодноразово
роз'яснювалось їх право на надання
доказів можливості здійснення
перебудови або знесення самочинного
будівництва, яке б було здійснено у
відповідності із вимогами закону у
тому числі і шляхом призначення
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи, однак
останні від проведення такої
експертизи категорично відмовились і
наполягали на розгляді справи за
наявними у ній доказами.

Не дивлячись на те, що у висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 41 від 22.05.2013 року
констатується факт здійснення
відповідачем самочинного будівництва
надбудови та інших будівель, які
впливають на права позивачок, однак
питання про можливі шляхи усунення
таких порушень з розробкою відповідних
проектів перебудови, чи знесення
самочинного будівництва позивачками
перед судом не ставились, предметом
дослідження відповідної експертизи не
були. При вирішенні вимог позивачок
про знесення самочинних будівель, суд
вищевказаних питань не з'ясовував,
можливих негативних наслідків
знесення самочинних чи перебудови
будівель, у тому числі і для будівель
самих позивачок без належно
виготовленого та затвердженого
проекту здійснення відповідних
будівельних робіт не врахував.
Зважаючи на це, рішення суду першої
інстанції, в частині задоволених
позовних вимог, ставить під загрозу
порушення прав не тільки відповідача,
але й позивачок. Таке рішення не
ґрунтується на доказах, які мають у
матеріалах справи і не має перспектив
виконання, оскільки судом не зазначено
конкретний механізм усунення перешкод
позивачкам, а відтак воно фактично і не
поновлює їх прав. У зв'язку із цим
рішення суду у вказаній частині є
незаконним та підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення на підставі
п.п.2,3 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Оскільки рішення суду першої інстанції
оскаржено лише відповідачем, а
позивачками воно не оскаржене, то
апеляційний суд, перевіряючи його
законність та обґрунтованість, з
огляду на положення ч.1ст.303 ЦПК України
і за відсутності передбачених законом
повноважень на перевірку законності
рішення суду першої інстанції у
повному обсязі, виходив лише з доводів
апелянта. Враховуючи це, колегія
суддів погоджується із висновками суду
першої інстанції в частині вирішення
позовних вимог про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. Тому
рішення суду у вказаній частині
скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона 13.06.2014 року, в частині
зобов'язання ОСОБА_5 усунути першкоди у
користуванні належною ОСОБА_6 та ОСОБА_7
1/3 частиною будинку, шляхом зносу
самовільно зведеної частини даху , що
нависає на 80 см над належною ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 1/3 частиною будинку за адресою
:АДРЕСА_1 та зобов'язання ОСОБА_5
усунути перешкоди у користуванні
належною ОСОБА_6 та ОСОБА_7 1/3 частиною
будинку шляхом перебудови самовільно
збудованої самостійної будівлі, що
знаходиться на земельній ділянці , що
перебуває у користуванні ОСОБА_5, з
врахуванням відступу до сусідньої межі
ділянки, що перебуває у користуванні
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від найбільш
виступаючої конструкції стіни на
відстані один метр, а також щодо
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 судових витрат у сумі 4880 та 114,70
грн. скасувати та ухвалити, у цій
частині нове рішення, яким ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 у задоволенні вказаних вимог
відмовити за необгрунтовністю.

В іншій частині це ж рішення суду
залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності з дня його
проголошення і може бути оскаржено
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги .

Головуючий:

Судді: