Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/3287/14-ц
Провадження № 2/644/1300/14
РІШЕННЯ

іменем України

9 вересня 2014 року Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Шевченка С.В., за
участю секретарів Костіна О.Б., Лисенко
С.Є., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ
«Харківський тракторний завод» про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

в с т а н о в и
в:

08.04.2014 року позивач подав в суд позов, в
якому просив визнати дійсними договори
купівлі-продажу кімнат АДРЕСА_1 та
зобов'язати ПАТ «Харківський
тракторний завод» передати дані
кімнати у його власність.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що 03.11.2003 року між ним
та відповідачем були укладені договори
найму кімнат АДРЕСА_1. Цими ж договорами
було передбачене його право на
отримання кімнат у власність в разі
виконання певних умов, зокрема, позивач
мав відпрацювати на підприємстві не
менш ніж п'ять років, виплати вартості
кімнат, не допускати самовільного
перепланування квартири та інше. Всі
зобов'язання він виконав, однак
відповідач ухиляється від передачі
кімнат у його власність.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала в повному
обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилався на те, що між
ОСОБА_1 та підприємством мали місце
договірні зобов'язання щодо найму
житла. За умовами цих договорів позивач
мав право на отримання кімнат у
власність, однак шляхом укладання
відповідних договорів купівлі-продажу,
однак такі договори не укладались
через відсутність рішення Наглядової
ради підприємства.

З'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

За змістом ст. 220 ЦК України, суд може
визнати договір дійсним, якщо сторони
домовились щодо всіх суттєвих умов
відповідного правочину, відбулось
повне або часткове виконання цих умов
однією з сторін, а інша ухиляється від
нотаріального посвідчення договору.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ
«Харківський тракторний завод» мають
місце правовідносини, які випливають з
договорів найму кімнат АДРЕСА_1.

Як вбачається зі змісту даних
договорів, позивач вправі отримати
надані йому в найм кімнати у приватну
власність, що, у відповідності до
пунктів 4.1. цих правочинів, має
здійснюватись шляхом укладення
договорів купівлі-продажу кімнат.

Зазначення в договорах найму житлових
кімнат щодо права наймача на отримання
даних кімнат у власність, не може
свідчить про те, що сторони досягли
домовленості щодо всіх суттєвих умов,
яким мають відповідати договори
купівлі-продажу житла, оскільки для
виникнення такого права, у
відповідності до пунктів 4.1. договору
найму як кімнати № 169, так і кімнати №
169а, між сторонами мають бути укладені
договори купівлі-продажу. Крім того,
згода на таке відчуження жилої
нерухомості має бути надана Наглядовою
радою ПАТ «ХТЗ». Заступник
генерального директора товариства,
яким підписані від імені підприємства
договори найму житла, у відповідності
до статуту, не вправі приймати рішення
про відчуження майна, яке належить ПАТ
«ХТЗ».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 15, 60, 212, 213 ЦПК України, ЦК України,
суд,

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
до ПАО «Харківський тракторний завод»
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя
С.В. Шевченко