Справа № 373/1755/14-ц Головуючий у І
інстанції Колодко Л.В.Провадження №
22-ц/780/5608/14 Доповідач у 2
інстанції Данілов О.М.Категорія 47
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Суханової Є.М.,
Матвієнко Ю.О.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 13 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
із позовом до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідач на надає матеріальної
допомоги на утримання їхньої доньки -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, натомість остання
навчається та потребує матеріальної
допомоги.

Просила суд, стягувати з ОСОБА_3 на її
користь аліменти на утримання
повнолітньої доньки - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини його
доходів, щомісячно, до досягнення
донькою 23 років, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 13 серпня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на
утримання повнолітньої дитини - дочки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі
1/6 частини всіх видів його доходів,
щомісячно, починаючи з 07.07.2014 року, на
період навчання дочки ОСОБА_4, до 01.07.2016
року, але не більше ніж до досягнення
нею 23-х років. Стягнуто з відповідача
на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
недоведеність обставин та неповним
з`ясуванням судом обставин, що мають
значення для справи, просила рішення
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 13 серпня 2014 року змінити та
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
відповідача, ОСОБА_3 аліменти на її
користь аліменти у розмірі 1/3 частини
всіх видів доходів відповідача
щомісячно, на період навчання доньки
ОСОБА_4 до 01.07.2016 року, але не більше ніж
до досягнення нею 23-х років.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги, зазначає, що на даний час ОСОБА_2
являється безробітною, оскільки 31.07.2014
року звільнена з роботи у зв`язку із
скороченням штату працівників,
перебуває на обліку у Центрі
зайнятості, про що свідчить копія
трудової книжки, та довідка
Переялав-Хмельницького МРЦЗ.
Постійного житла ні вона ні дочка не
мають.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які приймали участь у
розгляді справи, перевіривши матеріали
справи, в порядку, передбаченому
статтею 303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 16 вересня 1989 року. Від шлюбу
мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
досягнула повноліття і продовжує
навчатися.

Починаючи з 01 вересня 2013 року ОСОБА_4
навчається на фельдшерському
відділенні Вищого навчального закладу
«Київський медичний коледж імені П.І.
Гаврося», денна форма навчання за
контрактом №23 ФД-13 від 14.08.2013.

ОСОБА_4 будь-яких доходів не має,
перебуває на утриманні матері, яка
окрім заробітної плати, середній
розмір якої складає 2500 грн., інших
доходів не мала.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції врахував, що відповідач
отримує пенсію як військовий
пенсіонер, офіційно працює, вносить
платежі щомісячно згідно кредитного
договору від 2009 року, укладеного між
ними та ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 3000,00
гривень, які використані на навчання
старшої дочки ОСОБА_8. Він поніс витрати
у зв`язку зі смертю батька у вересні 2013
року та брата. Суд прийшов до висновку,
що відповідач спроможний надавати
своїй повнолітній дочці ОСОБА_4, яка
продовжує навчатись, матеріальну
допомогу, але в меншому розмірі ніж
заявлено у позові.

З такими висновками колегія суддів
погоджується, оскільки вони
ґрунтуються на матеріалах справи та
узгоджуються з вимогами чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки
зобов'язані утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 199 СК України,
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

За правилами ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу. При визначенні
розміру аліментів з одного з батьків
суд бере до уваги можливість надання
утримання другим з батьків, своїми
дружиною, чоловіком та повнолітніми
дочкою, сином.

Позивачка в обґрунтування позову не
надала доказів про сімейне та
матеріальне становище відповідача,
тоді як відповідно до ч. 1 ст. 182 СК
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; інші обставини, що
мають істотне значення.

З урахуванням наведеного суд зробив
правильний висновок про часткове
задоволення позову.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Висновки суду відповідають обставинам
справи, які судом установлені
відповідно до вимог процесуального
закону, а також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає обставинам справи,
постановлено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права і
не може бути скасовано з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 13 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: