У Х В А Л А

"16" вересня 2014 р.
м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі заяву ОСОБА_1
про забезпечення позову по цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором позики,-

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
договором позики.

З метою забезпечення позову позивачем
подано заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на рухоме
майно, яке належить відповідачам та
зареєстроване на ОСОБА_3, а саме
автомобіль Opel Combo, реєстраційний номер
НОМЕР_1 2008 року випуску.

Вислухавши думки учасників процесу
щодо забезпечення позову, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що у задоволенні заяви про
забезпечення позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Одним із видів забезпечення позову
відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України є
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.
При цьому, згідно ч.3 ст.152 ЦПК України
види забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного
Суду України (Постанова № 9 від 22.12.2006
року "Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову"), розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд
повинен з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з'ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулась з такою заявою,
позовним вимогам.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Враховуючи, що позивачем не надано
доказів належності майна відповідачам
на час звернення із заявою та наявності
реальної загрози невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
оскільки відповідач ОСОБА_2 позов
визнає повністю, а також те, що у зв'язку
з відсутністю відомостей про вартість
належного відповідачам рухомого майна
накладення арешту може бути не
співмірним із заявленими позивачем
вимогами, оскільки може значно
перевищувати суму заявлених вимог,
тому заява про забезпечення позову є
безпідставною.

Керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України, суд,
-

У Х В А
Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за договором позики
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира протягом п'яти днів з
дня проголошення.

Суддя
Н. М. Анциборенко