Ухвала

іменем україни

10 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Касьяна О.П.,

Коротуна В.М.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодування майнової та моральної
шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_7 на
рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 29 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 звернулися до суду із позовом до
ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити певні
дії, відшкодування майнової та
моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначали, що відповідачем самочинно
здійснено надбудову другого поверху
над квартирою АДРЕСА_2 з порушенням
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт, що призводить до
пошкодження нерухомого майна
позивачів. Тому позивачі просили
знести зведену відповідачем надбудову
другого поверху, прибрати газопровід,
що проходить по зовнішній стіні
частини будинку, та відшкодувати
майнову та моральну шкоду.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Чернігова від 17 березня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
зобов'язання вчинити певні дії,
відшкодування майнової та моральної
шкоди відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 29 травня

2014 року рішення Деснянського районного
суду м. Чернігова від

17 березня 2014 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволено. Зобовʼ?язано ОСОБА_7 знести
зведену ним надбудову над квартирою
АДРЕСА_2. В іншій частині рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить
скасувати рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 29 травня 2014
року в частині скасування рішення суду
першої інстанції та залишити в цій
частині в силі рішення Деснянського
районного суду м. Чернігова від 17
березня

2014 року, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити певні
дії, відшкодування майнової та
моральної шкоди, суд першої інстанції
виходив із того, що здійснені надбудова
другого поверху та реконструкція
існуючої забудови відповідають нормам
Державних будівельних норм України
(далі - ДБН), газ підведений згідно до
розробленого проекту.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо
зобовʼ?язання

ОСОБА_7 до знесення зведеної ним
надбудови над квартирою та ухвалюючи в
цій частині нове рішення, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що право власності ОСОБА_3 є порушеним.
В іншій частині судове рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

Однак із висновком суду апеляційної
інстанції погодитися не можна з огляду
на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судом апеляційної
інстанції не дотримано.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 є співвласниками
будинку АДРЕСА_1. Зокрема, ОСОБА_7 є
власником квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_3 -
власником квартири АДРЕСА_4, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 - власниками квартири
АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 здійснив надбудову другого
поверху над квартирою АДРЕСА_2, в якій
проживає.

Відповідно до висновку судової
будівельно-технічної експертизи від

17 січня 2014 року № 27-13С здійснення
надбудови другого поверху над
квартирою АДРЕСА_2 та реконструкція
існуючої забудови проводилось з
порушенням вимог в частині оформлення
дозвільної документації на
будівництво, а саме: порушено ст. 34
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності»
(будівництво виконувалось без
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт); порушені вимоги ДБН
В.3.2-2-2009 «Житлові будинки.
Реконструкція та капітальний ремонт»
(не розроблена проектна документація
на реконструкцію належної частини
будинку та на надбудову другого
поверху, не проведено технічне
обстеження існуючої забудови для
визначення можливості сприйняття
несучими конструкціями додаткових
навантажень і у разі потреби
розроблення заходів, щодо підсилення
цих конструкцій, зміцнення ґрунтів
основ і підсилення фундаментів,
відсутній висновок про технічний стан
несучих конструкцій); порушені вимоги
ДБН 360-92 «Містобудування. Планування та
забудова міських та сільських
поселень» реконструкція належної
частини будинку та надбудова другого
поверху здійснювалось без погодження
з місцевими органами архітектури і
містобудування, державного пожежного
та санітарного нагляду.

Разом з тим експертом встановлено, що
здійснені надбудова другого поверху
над квартирою АДРЕСА_3 та реконструкція
існуючої забудови відповідають
вимогам ДБН.

У результаті зведення нової
двоповерхової прибудови утворилася
зона вітрового підпору для існуючої
труби житлового будинку. Частина
оголовків труб димоходів від газових
приладів частини житлового будинку
квартири

АДРЕСА_1 знаходиться в зоні вітрового
підпору и наслідок збудованої
двоповерхової прибудови квартири
АДРЕСА_2. Будівництво двоповерхової
прибудови над квартирою АДРЕСА_2
впливає на зону вітрового підпору та на
роботу димових та вентиляційних
каналів квартири АДРЕСА_1.

При обстеженні експертом приміщень
квартири АДРЕСА_1 встановлено, що в
приміщенні кухні (на поверховому плані
БТІ зазначено 3-2) виявлені пошкодження,
а саме: на стелі сліди протікання у
вигляді рудих плям та місцями
руйнування штукатурного шару, також
сліди протікання у вигляді рудих плям
на опорядженні стін (на шпалерах). Сліди
протікання на стелі та стінах свідчать
про те, що було залиття приміщення.

Акт комісійного обстеження приміщення
квартири АДРЕСА_1 на факт залиття,
причину залиття та дату залиття в
матеріалах справи відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_7 та ВАТ «Чернігівгаз» укладено
договір від 24 липня 2008 року № 2412 на
постачання газу (а. с. 43). Крім того,
матеріали справи містять проект на
ввід газу та встановлення газової
плити (а. с. 51), який погоджений з ВАТ
«Чернігівгаз».

Тобто газ підведений до квартири
АДРЕСА_3 відповідно до проекту.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Згідно з п. 22 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про
практику застосування судами ст. 376 ЦК
України (про правовий режим
самочинного будівництва)» знесення
самочинного будівництва є крайньою
мірою і можливе лише тоді, коли
використано усі передбачені
законодавством України заходи щодо
реагування та притягнення винної особи
до відповідальності.

Вимоги відповідного органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування про зобов'язання особи,
яка, маючи дозвіл на будівництво
нерухомого майна, допустила при цьому
істотне відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, чи істотне
порушення будівельних норм і правил,
провести відповідну перебудову можуть
бути заявлені як у разі, коли ці
відхилення були допущені при
будівництві нерухомості, так і
внаслідок перебудови під час її
експлуатації (частина сьома статті 376
ЦК України).

Під істотним порушенням будівельних
норм і правил слід розуміти, зокрема,
недодержання архітектурних,
санітарних, екологічних, протипожежних
та інших вимог і правил, а також зміну
окремих конструктивних елементів
житлового будинку, будівлі, споруди, що
впливає на їх міцність і безпечність.

Апеляційний суд у порушення вимог ст.
ст. 212-214, 315 ЦК України не звернув уваги
на те, що будівництво надбудови другого
поверху та реконструкція здійснено
відповідно до вимог державних
будівельних норм та газ до квартири
проведено відповідно до розробленого
проекту, не надав належну оцінку
висновку експертизи, яка є в матеріалах
справи.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України,
установивши, що апеляційним судом
скасовано судове рішення, ухвалене
згідно із законом, суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції і залишає в силі
судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 29 травня

2014 року скасувати, рішення
Деснянського районного суду м.
Чернігова від 17 березня 2014 року
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.І.
Євтушенко О.П. Касьян В.М. Коротун С.П.
Штелик