Справа № 500/561/14-ц
Провадження № 2/500/1014/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар
О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - Крупицької Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ізмаїла
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом та
просить визнати за ним право власності
на 4/7 частини житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги
тим, що вищезазначена частка житлового
будинку з надвірними спорудами
належала ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі
рішення народного суду м. Ізмаїл від
25.04.1950 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, після їх
смерті спадкове майно було прийнято та
оформлено їх сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_7 помер, після його смерті
відкрилась спадщина на спадкове майно,
яке складається з 4/7 частин житлового
будинку з надвірними спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1, яке позивач
прийняв шляхом спільного проживання зі
спадкодавцем, однак державним
нотаріусом йому було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
у зв'язку із тим, що відсутній
правовстановлюючий документ на частку
домоволодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
мотивуючи тим, що право власності на 4/7
частин житлового будинку з надвірними
спорудами належить Ізмаїльській
міській раді на підставі рішення
виконавчого комітету місцевої ради
депутатів № 839 від 13.12.1949 року, у зв'язку
з чим за позивачем не може бути визнано
право власності в порядку спадкування
на вищезазначену частину житлового
будинку з надвірними спорудами.

Вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів інвентарної
справи № 21720, наданої комунальним
підприємством «Ізмаїльське міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
домоволодіння АДРЕСА_1 було
перенумеровано на АДРЕСА_1. Згідно
довідки, наданої КУ «Ізмаїльський
архів», домоволодіння АДРЕСА_1 було
перенумеровано на АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що згідно рішення
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради депутатів трудящих № 839
від 13.12.1949 року, домоволодіння по
АДРЕСА_1 було передано на баланс
Ізмаїльській міській раді депутатів
трудящих.

Рішенням народного суду 3 ділянки м.
Ізмаїла від 25.04.1950 року було визнано
право власності на домоволодіння по
АДРЕСА_1 за подружжям ОСОБА_5, померлим у
1945 році та ОСОБА_4, померлою у 1943 році.

Враховуючи вищезазначене рішення,
державним нотаріусом Ізмаїльської
державної нотаріальної контори було
видане свідоцтво про право на спадщину
за законом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 на спадкове майно, яке
складається з домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Ухвалою судової колегії в цивільних
справах Верховного суду УРСР від 15.02.1952
року, було задоволено протест голови
Верховного суду УРСР, рішення
народного суду 3 ділянки м. Ізмаїла від
25.04.1950 року було скасоване та справу
повернуто до народного суду на новий
розгляд іншому складу суддів за участю
прокурора.

Ухвалою народного суду 1 ділянки м.
Ізмаїл від 20.05.1952 року в позові ОСОБА_7,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про визнання
права власності на домоволодіння по
АДРЕСА_1 за померлим їх батьком ОСОБА_5
було відмовлено та будинок був
переданий у дохід держави.

Відповідно до інформації з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна № 19744165 від 31.03.2014 року,
наданої реєстраційною службою
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області,
житловий будинок АДРЕСА_1 належить
міській раді - 4/7 частин (рішення
виконавчого комітету місцевої Ради
депутатів, № 839, 13.12.1949 року) та ОСОБА_12 -
3/7 частин (договір дарування,
посвідчений приватним нотаріусом
Ізмаїльського міського нотаріального
округу ОСОБА_13, зареєстрованого в
реєстрі за № 6716).

Інститут спадкування передбачає, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла, до спадкоємців, а враховуючи,
що за ОСОБА_5 не було визнано право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1, то
відповідно і до його спадкоємців, а
саме до його сина ОСОБА_7 не перейшло це
право, тому й позивач, який являється
спадкоємцем ОСОБА_7 позбавлений цього
права, враховуючи вищезазначене суд
відмовляє ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог щодо визнання за ним
права власності на 4/7 частин житлового
будинку з надвірними спорудами,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 60, 130,174, 213-215, ЦПК України, ст.ст.
1216-1218 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
Ізмаїльської міської ради Одеської
області про визнання права власності
на 4/7 частини житлового будинку з
надвірними спорудами, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О.Я.Присакар