справа № 462/7739/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Залізничний районний суд м. Львова

у складі:

головуючого-судді Галайко Н.М.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу за взаємною згодою подружжя, що має дітей.

В обґрунтування заяви зазначили, що 06.03.2005 року Міським відділом реєстрації актів актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 426.

ІНФОРМАЦІЯ_3 від шлюбу у сторін народилася дочка - ОСОБА_3.

Сімейне життя у них не склалося. Сім'я фактично розпалася і відновлення її є неможливим. Сторони досягнули письмової угоди про те, що дочка - ОСОБА_3 після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю - ОСОБА_2, а її батько - ОСОБА_1 - буде постійно брати участь у вихованні доньки та до досягнення нею повноліття щомісячно надаватиме матеріальну допомогу для забезпечення її життя.

ОСОБА_1 в судове засіданні з'явився, заявлені вимоги підтримав, просить суд заяву задоволити.

ОСОБА_2 в судове засіданні з'явилася, заявлені вимоги підтримала, проти задоволення заяви не заперечила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява сторін підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Судом встановлено, що 06.03.2005 р. Міським відділом реєстрації актів актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що стверджується Свідоцтвом про шлюб від 06.03.2005 року, актовий запис № 426.

Як вбачається із Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.2006 р., актовий запис 4886 - ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і батьком щодо неї доводиться - ОСОБА_1, а матір'ю - ОСОБА_2.

Подружнє життя заявників не склалося, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Рішення розірвати шлюб відповідає дійсній волі заявників, на день судового розгляду пройшов місяць з дня подання заяви про розірвання шлюбу.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір про місце проживання дитини та її утримання. За їх спільним рішенням ОСОБА_3 буде проживати разом з матір'ю - ОСОБА_2.

Заявники при подачі спільної заяви виконали всі вимоги закону передбачені для цієї категорії справ, не відмовились від неї на день розгляду її судом.

Таким чином, враховуючи дійсну волю заявників, відсутність порушення їх особистих та майнових прав, а також прав дитини, суд вважає, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 154, 209, 213, 234 ЦПК України, ч.1 ст. 24, 55, 109, ч. 1 ст. 160 СК України

в и р і ш и в:

Заяву задоволити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 06.03.2005 року Міським відділом реєстрації актів актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 426.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Галайко Н.М.