Справа № 137/1423/14-ц Провадження №
22-ц/772/2538/2014Головуючий в суді першої
інстанції Сільченко О. В.Категорія 58
Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко Т.О., Сопруна
В.В.,

при секретарі: Руденко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці апеляційну
скаргу представника приватного
нотаріуса Літинського районного
нотаріального округу Вінницької
області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Літинського районного суду
Вінницької області від 23.07.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до приватного
нотаріуса Літинського районного
нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3
про виключення будинку з Єдиного
реєстру заборон відчужень об'єктів
нерухомого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до
приватного нотаріуса Літинського
районного нотаріального округу ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виключення будинку з
Єдиного реєстру заборон відчужень
об'єктів нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона
є власником бдинку АДРЕСА_1. 20.06.2014 р.
вона звернулась до нотаріальної
контори для укладання договору
купівлі-продажу вищезазначеного
будинку. Однак, їй стало відомо, що
будинок № 23 не можливо відчужити, в
зв'язку з накладенням арешту та
заборони відчуження нотаріусом ОСОБА_2
Отримавши витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
позивачу стало відомо, що арешт
накладено на майно, яке належить
відповідачу ОСОБА_3 Відшукавши ОСОБА_3
з'ясувалось, що у його
правовстановлюючому документі
(договорі купівлі-продажу) зазначено,
що останній є власником будинку
АДРЕСА_1. Позивач стверджує, що у
відповідача ОСОБА_3 номер будинку 19, а
не 23, оскільки у технічному паспорті
останнього номер будинку виправлений
невідомою особою. Дане виправлення не
визнає БТІ і підтверджує, що будинок
ОСОБА_3 зареєстрований у них під
номером 19. Вище зазначене стало
підставою для звернення до суду з
позовом.

Рішенням Літинського районного суду
Вінницької області від 23.07.2014 року
позов задоволено. Виключено будинок
АДРЕСА_1 загальною площею 23,1
кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі
Свідоцтва про право власності № 61 від
17.03.2008 року з Єдиного реєстру заборони
відчуження об'єктів нерухомого майна.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції представник відповідачів
подав апеляційну скаргу в якій просить
скасувати рішення Літинського
районного суду Вінницької області від
23.07.2014 року та ухвалити нове рішення
яким в задоволенні позову відмовити,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг, заслухавши думку учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційні
скарги слід задовольнити, а рішення
суду першої інстанції скасувати та
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позову.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не
відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до свідоцтва про право
власності № 61, ОСОБА_5 на праві
власності належить будинок
АДРЕСА_1, загальною площею 23,1 кв.м.

Державним актом на право власності на
земельну ділянку підтверджується, що
позивачці ОСОБА_5 належить земельна
ділянка площею 0,0382 га., в АДРЕСА_1.

Відповідно до договору іпотеки №
054 від 26.03.2008 року, будинок в
АДРЕСА_1, загальною площею 54,6 ка.м., що
належить ОСОБА_3 є предметом іпотеки, а
тому внесено до Єдиного реєстру
заборон відчужень нерухомого майна.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції обмежився лише
встановленням факту того, що будинки
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровані за
однією адресою, але це різні
будинковолодіння, які мають різну
загальну площу будинків та земельних
ділянок. Також в рішенні зазначив, що
накладена заборона порушує права
позивача та перешкоджає
розпоряджатися їй своїм майном.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції в рішенні не
зазначено норми матеріального права,
що були порушені приватним нотаріусом
ОСОБА_2 при посвідченні договору
іпотеки та вчиненню відповідних дій по
внесенню запису в реєстр в зв'язку з
укладанням договору іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що при
посвідченні 19.03.2008 року договору
купівлі-продажу об'єкту нерухомого
майна, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1, а також 26.03.2008 року договору
іпотеки, всі довідки Літинської
селищної ради (а.с.35,36,42,43) були видані
щодо об'єкту нерухомого майна, яке
знаходиться за вище зазначеною адресою
та власником якого вказана сторона цих
угод - ОСОБА_3, а не позивач ОСОБА_5
Попередні правовстановлюючі документи
також вказують, що будинок, який на
сьогодні належить ОСОБА_3, раніше мав ту
саму адресу: АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції залишив поза
увагою, що записів про заборону
відчуження будинку належного саме
позивачці до Єдиного реєстру заборон,
внесено не було, а вказаний запис
стосується іншого об'єкту належного
відповідачу ОСОБА_3

Вирішуючи позовні вимоги про
виключення із Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
запис про накладення заборони на
нерухоме майно, суд у порушення вимог
ст. ст. 10, 26, 33 ЦПК України, не сприяв
всебічності та повноті розгляду
справи, не визначився із колом осіб, які
повинні приймати участь у справі, не
роз'яснивши права та обов'язків сторін
щодо залучення співвідповідачів у
справі, вирішив спір про права та
обв'язки осіб, які не були залучені до
участі у справі, зокрема
іпотекодержателя - ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль» та державного реєстратора,
які не були залучені до участі у справі.

Колегія суддів вважає, що ухваленням
оскаржуваного рішення, порушуються
саме права ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»,
оскільки в такому разі знімаються
обмеження щодо реалізації об'єкта
іпотеки, яке було накладене, як
вбачається з матеріалів справи, у
повній відповідності із законом.

Дійсно, з матеріалів справи видно, що
будинки позивача та відповідача є
різними, однак мають однакову юридичну
адресу в зв'язку з чим позивач не може
відчужити належне їй майно, оскільки
один з будинків перебуває в іпотеці.

Звичайно, не може мати місце два різні
будинки з однією адресою і це питання
має бути вирішено органом, до
компетенції якого воно належить, а в
разі спору судом.

Позивач не позбавлена і на
встановлення певного факту в судовому
порядку, за допомогою чого в подальшому
провести відчуження свого будинку.

Позивачем у даній справі не вірно
обрано спосіб захисту її прав, оскільки
заявлено вимогу про виключення її
будинку з Єдиного реєстру заборон в той
час як будинок, якій їй належить там не
перебуває. Задоволена позовна вимога
не носить зобов'язального характеру і
питання виключення будинку з Єдиного
реєстру заборон не належить до
компетенції суду.

Відповідно до ч.1 п.п. 1, 3, 4 ст. 309 ЦПК
України, підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Враховуючи наведене, колегія суддів
прийшла до переконання, що висновки
суду першої інстанції, які покладені
ним в обґрунтування рішення, не
відповідають обставинам справи, судом
допущено порушення процесуальних норм
права, а тому рішення суду підлягає
скасуванню з постановленням нового про
відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
приватного нотаріуса Літинського
районного нотаріального округу
Вінницької області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Літинського районного суду
Вінницької області від 23.07.2014 року по
справі за позовом ОСОБА_5 до приватного
нотаріуса Літинського районного
нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3
про виключення будинку з Єдиного
реєстру заборон відчужень об'єктів
нерухомого майна - скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
А.Ю. Зайцев

Судді:
Т.О. Денишенко

В.В. Сопрун