Справа № 136/1433/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" серпня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Пороховий Г. І.

за участю секретаря
Квашук О.М.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Липовець цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
визначення місця проживання
малолітньої дитини та стягнення
аліментів на дітей, -

В С Т А Н
О В И В:

Позивачка звернувся до суду
з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, визначення місця
проживання малолітньої дитини та
стягнення аліментів на дітей. Свої
позовні вимоги позивачка обґрунтовує
тим, що 06 жовтня 2006 року вона уклала
шлюб з відповідачем, який
зареєстрований у першому відділі
реєстрації актів цивільного стану
Суворовського районного управління
юстиції м. Одеси, актовий запис № 944. Від
шлюбу вони мають двох дітей: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною, що спонукала
звернутись до суду із позовом про
розірвання шлюбу, позивачка вказує, що
з липня 2009 року сімейне життя між ними
погіршувалось, що в кінцевому
результаті призвело до фактичного
припинення між ними шлюбних відносин,
що призвело до окремого проживання. З
його ініціативи між ними постійно
виникали сварки, свідками яких нерідко
ставали їхні діти. Протягом останніх 4
років відповідач не надавав
матеріальної допомоги. З осені 2009 року
сторони остаточно перестали спільно
проживати. На даний момент впродовж 4
років, ведення між ними спільного
господарства та сумісне проживання
остаточно припинено. Позивачка
переконана, що діти мають проживати
разом з нею, так як відповідач не має
постійної роботи та заробітку, має
схильність до вживання спиртних
напоїв, що може негативно позначитись
на вихованні дітей. Крім того, він
останні 2 роки не надавав зароблені
кошти на потреби сім'ї, у тому числі на
дітей, хоча як відомо позивачці, він
працював у 2011 році та заробляв
заробітну плату. Просить суд шлюб
припинити шляхом його розірвання,
визначити місце проживання дітей разом
з нею, стягнути з відповідача аліменти
у розмірі ? частки його заробітку та
стягнути з відповідача на її користь
судові витрати, а також залишити їй
прізвище набуте у зв'язку із
реєстрацією шлюбу - «ОСОБА_1».

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала частково, а саме в
частині розірвання шлюбу та залишення
дітей на її виховання, решту позовних
вимог просила залишити без розгляду,
так як відповідач сплачував аліменти
на дітей. Не заперечує проти заочного
розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про дату та час розгляду
справи був повідомлений належним чином
у встановленому законом порядку, заяви
про розгляд справи за його відсутності
до суду не направив.

Враховуючи положення ст. 169 ЦПК України,
суд не вбачає підстав для відкладення
розгляду справи та вирішує справу на
підставі наявних у ній доказів у
порядку визначеному ст.ст.224-226 ЦПК
України здійснюючи заочний розгляд
даної справи.

Дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 06
жовтня 2006 року першим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Суворовського районного управління
юстиції м. Одеси було зареєстровано
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що
зроблено запис № 944 та видано свідоцтво
про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7), після
реєстрації якого позивачка змінила
своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Від
шлюбу вони мають спільних дітей: сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвами про народження (а.с.8-9).

Судом встановлено, що сторони
жодних заходів щодо примирення та
збереження сім'ї не вжили, а відтак
наміру зберегти сім'ю не мають,
позивачка наполягає на розірванні
шлюбу.

Правовідносини, що є
предметом даного спору є сімейними, а
відтак регулюються Сімейним кодексом
України від 10 січня 2002 року N 2947-III.

Відповідно до ч.1 ст.24
СК України, шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Примушування
жінки та чоловіка до шлюбу не
допускається.

Статтею 1 СК України
передбачено, що сімейні відносини
будуються на паритетних засадах, на
почуттях взаємної любові та поваги,
взаємодопомоги та підтримки.

Зі змісту ст.ст.104, 105, 110
СК України слідує, що шлюб припиняється
внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення
суду шляхом пред'явлення позову одним
із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112
СК України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Крім того, позивачка переконана,
що діти мають проживати разом з нею, так
як відповідач не має постійної роботи
та заробітку, має схильність до
вживання спиртних напоїв, що може
негативно позначитись на вихованні
дітей.

Відповідно до ч.2 ст.161 СК України
орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дітей для проживання з
тим із батьків, хто не має самостійного
доходу, зловживає спиртними напоями
або наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дітей.

Проживання дітей з одним із
батьків не звільняє обох батьків від
права спілкування з дітьми та обов'язку
виховувати дітей, піклуватися про них
та матеріально їх забезпечувати.

Згідно довідки виконавчого
комітету Турбівської селищної ради
Липовецького району Вінницької
області № 1374 від 04 липня 2014 року діти
знаходяться біля матері (а.с.11).

Зважаючи на викладене
та у контексті приведених правових
норм, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню: шлюб між
сторонами має бути розірваний,
оскільки судом встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу буде суперечити
інтересам сторін, що має істотне
значення. Також підлягає задоволенню
вимога про залишення дітей на
виховання матері - ОСОБА_1.

Разом з цим, підлягає
до задоволення вимога позивача про
залишення їй прізвища відповідача
набутого у зв'язку із реєстрацією
шлюбу, оскільки це узгоджується з
приписами ст.113 СК України.

Відповідно до ст. 88
ч. 1 ЦПК України з відповідача на
користь позивача підлягають
стягненню понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі
ст.ст.110,112,113 СК України, керуючись
ст.ст. 88, 158, 169, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований
06 жовтня 2006 року першим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Суворовського районного управління
юстиції м. Одеси, актовий запис № 944 -
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
залишити прізвище набуте у зв'язку із
реєстрацією шлюбу - «ОСОБА_1».

Сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на
виховання матері.

Решту позовних вимог залишити без
розгляду.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати у вигляді
судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду про розірвання
шлюбу після набрання ним законної сили
направити до органу державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем ухвалення рішення для внесення
відомостей до Державного реєстру актів
цивільного стану громадян та
проставлення відмітки в актовому
записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Суддя: Г. І. Пороховий