Провадження №2/761/7919/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Савицького О.А.

при секретарі Подмазко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві, в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Є» Технології» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «Є» Технології» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 2040 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно умов гарантійних листів - заявок на розміщення рекламивід 11.06.2010 року та 06.07.2010 року відповідачу ОСОБА_1 було надано послуги у вигляді розміщення реклами. Відповідач в свою чергу гарантував до 30.12.2011 року оплатити послуги за розміщення рекламних матеріалів у розмірі 3040 грн., проте станом на 11.09.2014 року свої зобов'язання виконав частково, сплатив лише частину заборгованості у розмірі 1000 грн., таким чином залишок боргу відповідача становить 2040 грн. Оскільки ОСОБА_1 заборгованість не сплачує, ТОВ «Є» Технології» звернулося до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь ТОВ «Є» Технології» заборгованості в розмірі 2040 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, просив відмовити в його задоволенні. Разом з тим зазначив, що вказаний в позові борг існує, алена даний час можливості повернути кошти у відповідача не має.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонами правочину, який був укладений у вигляді гарантійних листів - заявок на розміщення реклами від 11.06.2010 року та 06.07.2010 року,позивачем відповідачу ОСОБА_1 було надано послуги у вигляді розміщення реклами.

Отже, позивачем зобов'язання з надання послуг у вигляді розміщення реклами були виконанні. Натомість відповідач за отримані послуги не розрахувався.

21.01.2013 року та 24.07.2014 року ТОВ «Є» Технології» надіслало претензії про оплату послуг за розміщення реклами з проханням перерахувати на рахунок ТОВ «Є» Технології» суму у розмірі 3040 грн., проте, станом на 11.09.2014 року свої зобов'язання ОСОБА_1 виконав лише частково, сплативши суму в розмірі 1000 грн., таким чинок залишок боргу становить 2040 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку що встановлені договором.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України).

Частиною 2 ст.59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_1 було подано доТОВ «Є» Технології» два гарантійних листи - заявки на розміщення реклами від 11.06.2010 року та 06.07.2010 року, свої зобов'язання позивачем було виконано, шляхом надання відповідачу послуг у вигляді розміщення реклами в газеті «РІО-СЕНС», відповідач взяті на себе зобов'язання виконав частково, в зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь ТОВ «Є» Технології»заборгованість у розмірі 2040 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2283 (2040 + 243,60) грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 627, 629, 903, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Є» Технології» до ОСОБА_1 по стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Є» Технології» 2283 (дві тисячі двісті вісімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківського районного суду м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя: