Справа № 603/627/14-ц
Провадження № 6/603/10/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2014 р.
м.Монастириська

Монастириський районний суд
Тернопільської області у складі:

головуючого судді:
Іванчука В. М.

при секретарі:
Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Монастириська подання
заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Монастириського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника відділу
державної виконавчої служби
Монастириського районного управління
юстиції Тернопільської області
звернулась в суд з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителя АДРЕСА_1, до виконання ним
зобов'язань згідно виконавчого листа
№595/2311/13-ц, виданого 27.02.2014 року
Бучацьким районним судом
Тернопільської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в
твердій грошовій сумі в розмірі 300
гривень щомісячно до досягнення дочкою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, шести років. В
обгрунтування своїх вимог державний
виконавець посилається на те, що з дня
відкриття виконавчого провадження по
даний час ним здійснювались заходи
щодо своєчасного і повного виконання
виконавчого документа. Відповідно до
ст.ст. 5, 11, 52 ЗУ «Про виконавче
провадження» встановлено, що у
боржника відсутні кошти та майно, на
яке може бути звернене стягнення в
рахунок погашення заборгованості по
сплаті аліментів, яка становить 2700,00
грн.

В судовому засіданні заступник
начальника відділу ДВС
Монастириського районного управління
юстиції Микитин А.Я. подання підтримав.

Ознайомившись із поданням,
дослідивши подані документи, суд
знаходить, що подання не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного:

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається,
що на виконанні у відділі державної
виконавчої служби Монастириського
районного управління юстиції
перебуває виконавчий лист 27.02.2014 року
Бучацьким районним судом
Тернопільської області про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в
твердій грошовій сумі в розмірі 300
гривень щомісячно до досягнення дочкою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, шести років.

26.03.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, копію якої
направлено сторонам виконавчого
провадження.

Згідно розрахунку державного
виконавця від 01.08.2014 року,
заборгованість ОСОБА_1 по сплаті
аліментів за період з 05.11.2013 року по
01.08.2014 року становить 2700,00 грн.

Державним виконавцем
здійснювались заходи щодо виконання
виконавчого документа за рішенням
суду.

В порядку ст. 5, 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державним
виконавцем направлено відповідні
запити в інспекцію сільського
господарства в Тернопільській області,
ВДАІ з обслуговування Монастириського
району Тернопільської області, відділ
Держземагенства у Монастириському
районі з вимогою повідомити про
наявність зареєстрованої
сільськогосподарської (будівельної)
техніки, транспортних засобів,
земельних ділянок, належних боржнику, а
також в Управління Пенсійного фонду
України в Монастириському районі
Тернопільської області та в
Монастириський районний центр
зайнятості.

Згідно отриманих відповідей у
ОСОБА_1 відсутнє рухоме та нерухоме
майно, кошти, на які може бути звернено
стягнення в рахунок погашення боргу, на
обліку як безробітний та пенсіонер не
перебуває, за трудовим та
цивільно-правовим договорами не
працює, відкритих рахунків в
фінансових установах не має.

Згідно п.18 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, у процесі
здійснення виконавчого провадження
державний виконавець має право
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
неврегульовані аліментні, договірні чи
інші не виконані зобов'язання, а також
ухилення від виконання зобов'язань,
покладених на боржника судовим
рішенням є підставою для тимчасових
обмежень у праві виїзду його за кордон
до їх викання.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт громадянина України для виїзду
закордон, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
вищезазначених випадках.

В матеріалах подання відсутні
відомості про отримання відповіді з
Бучацького РС УДМС України в
Тернопільській області на запит щодо
отримання інформації від 31.07.2014 року
про те, чи звертався ОСОБА_1 із заявою
про виготовлення закордонного
паспорта, у зв'язку з чим необхідно
вжити таких заходів для забезпечення
виконання вимоги.

Крім того, державним виконавцем у
судове засідання не подано доказів
того, що боржник ОСОБА_1 умисно
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням суду.

Як вбачається із матеріалів справи,
зокрема акту державного виконавця від
11.08.2014 року та письмових пояснень
матері боржника ОСОБА_5, наданих
в.о.начальника відділу ДВС
Монастириського районного управління
юстиції, ОСОБА_1 проживає разом із нею в
с.Добромишль Монастириського району,
проте на даний час перебуває на
сезонних роботах.

В матеріалах справи відсутні відомості
про повідомлення боржника належними
чином щодо наявності відкритого
виконавчого провадження та строків
його добровільного виконання.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Беручи до уваги вищенаведене, а також
те, що боржник ОСОБА_1 не працює та не
має майна, на яке може бути звернено
стягнення, виїзд на сезонні роботи є
єдиним джерелом його доходу та
можливістю погасити заборгованість по
сплаті аліментів, суд приходить до
висновку, що застосування саме такого
обмежувального заходу як тимчасове
обмеження у праві виїзду за кордон,
який посягає на встановлену
конституційну гарантію, є передчасним,
оскільки державним виконавцем не
доведено того, що ним здійснено усі
можливі заходи щодо погашення
боржником заборгованості, а тому в
задоволенні подання заступника
начальника відділу ДВС
Монастириського районного управління
юстиції слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд,
-

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Монастириського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через
Монастириський районний суд протягом
п'яти днів з дня її проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
п'яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

Суддя: В. М. Іванчук