АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2936/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Резнік Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСкіця М. І.
суддівОхріменко Н. І. , Захарової А. Ф.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,-

в с т а н о в и л а :

В серпні 2014 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 17 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 362-01810 02/ФКВ-08, відповідно умов якого банк надав ОСОБА_6 кредитні кошти у розмірі 15 000 доларів США з розрахунку 13,30 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.09.2008 по 18.09.2016 року.

Відповідно до ст.ст. 512-519 ЦК України, ст. ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», постанови правління НБУ №369 «Про затвердження положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства». 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ Дельта Банк». Відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах. Визначених договором, АТ «Укрпромбанк» передає (відступає «Дельта Банк» прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком України. Внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив АТ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а згідно з 4.2 внаслідок передачі АТ «Укрпромбанк» ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників - ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди позичальника, якщо інше не встановлено законом або договором.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 362-0181002/ФКВ-08 від 17.09.2008 року.

Виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується іпотекою відповідно до укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_7, іпотечного договору № 362-0181002/Zфквіп- 08 від 17 вересня 2008 року, згідно з яким предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності № 1168, виданого відділом житлового господарства ВК Уманської міської ради від 17.06.1993 року, зареєстрованого в Уманському бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за № 63, номер запису №6789 та в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим номером - 24412946.

В позові зазначено, що ОСОБА_6 - позичальник по кредитному договору №362-0181002/ФКВ-08 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання у зв'язку з цим станом на 22.07.2-14 року утворилася заборгованість в сумі 57 102 грн. 92 коп.

У зв'язку з тим, що відповідачі не виконують умов укладених договорів, позивач просить стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 57 102 грн. 92 коп., в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 362-0181002/ФКВ-08 від 17.09.2008 року, що складає 57 102 грн. 92 коп.. звернути стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_7, а саме квартира АДРЕСА_1 та стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 571 грн. 03 коп.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 362-0181002/ФКВ-08 від 17.09.2008 року у розмірі 57 102 грн. 92 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дельта Банк» витрати по оплаті судового збору в розмірі 571 грн. 03 коп.

В задоволенні іншої частини іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення норма матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає в повному обсязі.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконуються належним чином взяті на себе зобов'язання по кредитному договору.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 17 вересня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 362-01810 02/ФКВ-08.

Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши 17 вересня 2008 року відповідачу кредит в розмірі 15 000 доларів США.

Станом на 22 липня 2014 року за ОСОБА_6 рахується заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 57 102 грн. 92 коп., яка складається із 52 630 грн. 12 коп. заборгованості по тілу кредиту, 3 749 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками, 723 грн. 60 коп. заборгованості за комісіями.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 362-0181002/ФКВ-08 між Банком та ОСОБА_7 було укладено іпотечний договір від №362-0181002/ Zфквіп- 08 від 17 вересня 2008 року. Відповідно умов якого предметом іпотеки являється нерухоме майно - квартира АДРЕСА_1, вартість якої сторони визначили 218 400 грн.

Також судом встановлено, що відповідно до ст. 512-519 ЦК України , ст. ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність» постанови правління НБУ № 369 «Про затвердження положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед НБУ. Внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінив ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора ( став новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно п. 4.2 внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» ПАТ «Дельта банк» прав вимоги до боржників - ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимагати ( замість ТОВ «Укрпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поскільки відповідачем не було виконано належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором , то сторони несуть відповідальність відповідно до діючого законодавства України ( п. 5.1 кредитного договору).

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядок, що встановлені договором.

Установивши, що боржник не виконує належним чином умови взятих на себе зобов'язань, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо права позивача на стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду стосовно задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержателя вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону ( ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» - у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержателя має право вимагати дострокове виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки). Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом також вірно зазначено, що одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю (майновому поручителю) у рахунок погашення зазначеного боргу, що в кінцевому результаті призводить до стягнення на користь кредитора однієї і тієї ж суми заборгованості одночасно, як з боржника, так і з поручителя за рахунок належного останньому майна і який є відмінним від особи боржника. За такої ситуації відбувається фактичне подвоєння суми заборгованості, яка належить до сплати кредиторові.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки також суперечить приписам Закону України «Про іпотеку» оскільки сума боргового зобов»язання становить 57 102 грн. 92 коп., яка складається із 52 630 грн. 12 коп. заборгованості по тілу кредиту, 3 749 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками, 723 грн. 60 коп. заборгованості за комісіями, а вартість переданого в іпотеку майна становить 218 000 грн., що значно перевищує суму боргу ( а.с. 15).

Таким чином, вірно встановивши факти і відповідно їм правовідносини, ухваливши рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права на підставі належних та допустимих доказів, суд першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення.

Доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для скасування чи зміни правильного рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :