Справа № 323/2579/13-ц
№ провадження 2/323/257/14
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

17.09.2014
м. Оріхів

Оріхівський районний суд
Запорізької області у складі судді
Фісун Н.В., при секретарі Слинько Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3
про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому вказує, що 29.06.2010 року він передав
відповідачу 15000,00 гривень в рахунок
садового будинку в СТ «Дельфін», який
розташований на земельній ділянці
АДРЕСА_1. В подальшому, як повідомив
відповідач, він повинен переоформити
садовий будинок на нього. Зі слів
відповідача він діяв по довіреності
від ОСОБА_3

На протязі тривалого часу ОСОБА_2
будинок так і не переоформив на
позивача. Відповідач, розуміючи те, що
не зможе виконати зобов'язання по
передачі садового будинку
необґрунтовано отримав кошти і
зберігав їх у себе у розмірі 15000,00
гривень.

На підтвердження своїх зобов'язань
відповідачем була написана розписка на
вищевказану суму. У добровільному
порядку повертати кошти
відмовляється. На телефоні дзвінки не
відповідає. Прохає суд стягнути з
ОСОБА_2 на його користь 15000,00 гривень та
судові витрати.

У судове засідання позивач не з'явився ,
надав заяву, в якій прохав суд
розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_4 у
судовому засіданні заперечувала проти
позовних вимог, обґрунтувавши свої
заперечення тим, що жодного доказу на
підтвердження позовних вимог
позивачем не надано, прохала суд
відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_3 до судового засідання не
з'явився, відповідно до протоколу
судового засідання/а.с.114/, заперечував
проти позовних вимог, пояснивши , що в
1996 -1997 році він купив будинок в СТ «
Дельфин». Він передав кошти ОСОБА_6 2000
доларів, а на нього в даному
кооперативі переписали будинок, при
цьому документи на право власності на
будинок він не переоформлював. Через
деякий час він був змушений продати
даний будинок ОСОБА_2 Вони підійшли до
голови кооперативу, який пояснив, що
питань щодо продажу будинку не виникне.
Після чого він виїхав додому у
Мурманську область. Через деякий час до
нього подзвонив ОСОБА_2 попрохав
видати довіреність на право оформлення
документів на будинок, він був згоден і
надав дану довіреність, але уточнив, що
довіреність на право продажу , а також
отримання грошових коштів від продажу
будинку на ім'я ОСОБА_2 він не
оформлював.

Суд, заслухавши представник
відповідача, вивчивши матеріали
справи, оцінивши докази надані
позивачем, вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до норми ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна ,
потерпілого , інших осіб чи
наслідком події.

Згідно ст.1213 ЦК України набувач
зобов'язаний повернути потерпілому
безпідставно набуте майно в натурі.

На підтвердження своїх вимог позивач
надіслав до суду розписку від 29.06.2010
року, з якої вбачається, що ОСОБА_2, який
проживає в м.Оріхів Запорізької
області, діє на підставі довіреності
від ОСОБА_3 та отримав кошти у розмірі
15000,00 гривень від ОСОБА_1 в рахунок
оплати за садовий будинок, який
розташований на земельній ділянці СТ
«Дельфин» на земельній ділянці
АДРЕСА_1. Кошти отримані, претензій не
має./а.с.3,15/.

Обставини отримання таких коштів з
даної розписки не вбачаються.

Договір купівлі- продажу не
укладався.

В матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження того, що між
сторонами укладався договір купівлі -
продажу будинку, який знаходиться в
м.Севастополі на земельній ділянці
АДРЕСА_1 і належить СТ «Дельфин», навіть
не вказана повністю адреса
розташування даного об'єкту.

В матеріалах справи знаходиться
довіреність датована 10.07.2007 року, з
якої вбачається , що ОСОБА_2, який діяв
від імені ОСОБА_3, довірено лише вести
у всіх судових, адміністративних ,
державних і інших закладах його
справи./а.с.49/, право на продаж даного
будинку, даною довіреністю не
передбачено, що і підтвердив сам ОСОБА_3
у своїх поясненнях. З аналізу
довіреності вбачається, що зазначена
довіреність не дає підстав зробити
висновок, що між сторонами на підставі
зазначеної довіреності було укладено
договір купівлі продажу садового
будинку.

Статтями 1212,1213 ЦК України визначені
загальні положення про зобов'язання у
зв'язку з набуттям, збереженням майна
без достатньої правової підстави, та
повернення в натурі безпідставно
набутого майна.

Позивачем по справі не надано
належних доказів на підтвердження того
, що відповідач незаконно утримує
майно, яке належить позивачу, оскільки
докази на підтвердження зазначеного в
матеріалах справи відсутні. Розписка
на яку позивач посилається, як на
належний доказ має загальний характер
і не містить в собі підтверджень
того, що відповідач отримав майно(
кошти) від позивача і зобов'язується їх
повернути.

Відповідно до ксерокопії рішення
Балаклавського районного суду
м.Севастополя від 28січня 2010 року
встановлено, що ОСОБА_3 дійсно був
членом СТ « Дельфин» та мав у
користуванні земельну ділянку, щодо
будинку, який нібито знаходився на
даній земельній ділянці взагалі нічого
не вказано./а.с.46/.

Рішення від 28.11.2010 року суд як доказ по
справі не бере до уваги, так як взагалі
не зрозуміло по якій справі дане
рішення було винесено./а.с.47/.

Позивачем на протязі розгляду
цивільної справи так і не надано доказ,
хто ж все таки власник даного будинку,
який зазначено, у розписці.
Безпосередньо суд не мав можливості
зробити запит до реєстраційної служби
м.Севастополя, так як відповідно до
наказу від 31.03.2014 року - кримська
сторона відмовляється отримувати
направлені адресатам АР Крим та
м.Севастополя поштові відправлення у
категорії внутрішньої пошти/а.с.118/.

Інших доказів на доведення
обставин, що отримані відповідачем
кошти - 15000,00 гривень є безпідставно
набутим майном, позивач не представив.

Отже, факт, що отримані
відповідачем у позивача 15000,00 гривень є
безпідставно набутим майном, неможливо
визнати доведеним.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов*язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Таким чином суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню в зв'язку з їх
недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст10,.60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,
ст.1212,1213 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про
стягнення суми - відмовити у повному
обсязі.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду
Запорізької області протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області:
Н.В.Фісун