АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/9785/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Брага А. В. Доповідач - Григорченко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів - Кочкової Н.О., Максюти Ж.І.

при секретарі - Новицькій О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 серпня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна», ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальних збитків,
заподіяних внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

ПрАТ «Страхова Компанія «Провідна»
звернулося з апеляційною скаргою на
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 серпня 2014 року,
де ставить питання про його скасування,
посилаючись на те, що рішення ухвалено
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 серпня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені,
стягнено з ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» на користь ОСОБА_2 50100
гривень, з яких страхове відшкодування
- 49500,00 гривень, витрати, пов'язані з
проведенням автотоварознавчого
дослідження, - 600, 00 гривень.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
франшиза у розмірі 500,00 гривень.
Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що
08.10.2013 року о 08.10 год. ОСОБА_3, керуючи
автомобілем «Міцубісі Галант»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в м.
Дніпропетровську по пр. Правди з боку
вул. Воронежської, в напрямку вул.
Совхозної, де в районі будинку № 145,
виконуючи поворот ліворуч на вул.
Радищева, не переконався в безпеці
свого маневру та скоїв зіткнення з
автомобілем «Міцубісі Лансер»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_2, який рухався
ліворуч у попутному напрямку.

ОСОБА_3 порушив вимоги п.10.1 Правил
дорожнього руху України, і постановою
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 27 лютого
2014 року, притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП (а.с. 24).

Відповідно до висновку експертного
дослідження автотоварознавця по
визначенню вартості матеріального
збитку КТЗ від 30 жовтня 2013 року № 1538,
вартість матеріального збитку,
нанесеного власнику автомобіля
«Міцубісі Лансер», державний
реєстраційний номер НОМЕР_2,
пошкодженого внаслідок ДТП, становить
38 606,22 гривень. Вартість проведення
даного дослідження складала 600,00
гривень (а.с. 9 - 20).

Згідно зазначеного висновку
автотоварознавчого дослiдження вiд 30
жовтня 2013 року, вартість матеріального
збитку визначалась з прив'язкою до
курсу іноземної валюти, яка на день
дослідження складала: 1 EUR = 11.0343 UAH.

Згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/0518580
терміном дії з 11 квітня 2013 року до 10
квітня 2014 року, укладеного 08 квітня 2013
року між ПрАТ «СК «Провідна» та ОСОБА_3,
страховим випадком є подія, внаслідок
якої заподіяна шкода третім особам під
час дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, і внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором (полісом). Забезпеченим
транспортним засобом є «Міцубісі
Галант», номерний знак НОМЕР_1;
страховою сумою за шкоду, заподіяну
життю і здоров'ю 100000,00 гривень, за шкоду,
заподіяну майну 50000,00 гривень; розмір
франшизи 500,00 гривень. Даний страховий
поліс є чинним до 10 квітня 2014 року (а.с.
65).

08 жовтня 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
Дніпропетровської філії ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» з заявою
- повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду, та
заявою про виплату страхового
відшкодування, яка сталася за участі
застрахованого транспортного засобу.

Відповідач, страхова компанія, повинен
був здійснити на користь позивача
страхове відшкодування на загальну
суму 38 706,22 гривень, враховуючи розмір
франшизи, на яку зменшується
відшкодування.

Враховуючи встановлені обставини,
вимоги законодавства, роз'яснення
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 4від 01.03.2013 року
«Про деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», а також ту
обставину, що на день подачі позову,
офіційний курс гривні щодо іноземної
валюти станом на 30 квітня 2014 року склав
- 1 EUR = 15,7638 UAH, суд першої інстанції
прийшов до висновку про задоволення
позовних вимог, стягнувши страхове
відшкодування з ПрАТ «СК «Провідна», з
урахуванням курсу гривні щодо 1 EUR, та
судові витрати.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, апеляційний суд не находить
підстав для задоволення скарги та
скасування рішення суду з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному об'ємі з'ясував права
та обов'язки сторін, обставини справи,
перевірив доводи сторін та дав їм
належну правову оцінку. Висновки суду
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами та
поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи,
суд першої інстанції, відповідно до ст.
ст. 979, 980, 988 - 991 ЦК України, ст. ст. 6, 22, 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», ст.ст. 10, 11, 57-61 ЦПК України,
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог, стягнувши
з ПрАТ «СК «Провідна» на користь
позивача зазначені суми у
відшкодування шкоди.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі,
що строк виплати страхового
відшкодування не настав, не можуть бути
прийняті до уваги та бути підставою для
відмови у позові, оскільки страхове
відшкодування, в даному випадку, в
порушення вимог п. 36.2 ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не виплачено понад рік після
отримання заяви про страхове
відшкодування.

Посилання апелянта на те, що суд
безпідставно стягнув страхове
відшкодування з урахуванням курсу
гривні щодо 1 EUR, не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки, відповідно до
роз'яснень п. 14 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», потерпілий може заявити
додаткові вимоги до особи,
відповідальної за шкоду, якщо не було
його вини в тому, що виконання
проводилося вже після зростання цін і
тарифів.

Приведені в апеляційній скарзі доводи,
що суд не з'ясував, чи був
відремонтований автомобіль на час
розгляду справи, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду,
оскільки, у відповідності до ст. 10 ЦПК
України, сторони повинні були довести
за допомогою належних та допустимих
доказів, з урахуванням положень ст. ст.
57-59 цього ж Кодексу, зазначені ними
обставини.

Проте будь які докази, які б
підтверджували, що автомобіль
відремонтований до підвищення курсу
гривні щодо 1 EUR, не надано.

В апеляційному суді представник
позивача пояснив, що автомобіль на
теперішній час не відремонтований.

Доводи апелянта, що у ДТП є вина і
самого позивача, не можуть бути
підставою для скасування рішення суду
та відмови у позові або зміни розміру
відшкодування, оскільки докази, які б
підтверджували винність позивача у ДТП
та безпосередній причинний зв'язок між
діями позивача та шкодою, не надано.
Постанова суду про притягнення ОСОБА_3
за ст. 124 КУаП України не скасована.
Будь-які клопотання щодо проведення
відповідного експертного дослідження
не заявлені.

Не можуть бути підставою для
скасування рішення суду в частині
стягнення судових витрат, оскільки суд
вирішив питання щодо розподілу судових
витрат з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК
України.

Допущені судом порушення норм
процесуального права, про які
зазначено в апеляційній скарзі, на
законність рішення суду не вплинули.

Інші доводи, приведені в апеляційній
скарзі, не можуть бути підставою для
скасування рішення суду, оскільки вони
зводяться до особистого тлумачення
апелянтом норм права та до іншої оцінки
фактичних обставин справи, яка
відрізняється від зробленої судом
першої інстанції оцінки, і висновків
суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у
відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11, 60
ЦПК України про змагальність сторін та
диспозитивність цивільного
судочинства, в межах заявлених вимог та
на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не
встановлено порушень матеріального
або процесуального закону, які могли б
потягти за собою скасування рішення
суду в оскаржуваній частині.

Таким чином, апеляційний суд вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів, з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: