Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2014 Справа №607/13996/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання
Франчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дитини ,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою до відповідача ОСОБА_2
про стягнення з нього аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 гривень щомісячно,
посилаючись на те, що відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дитини добровільно не надає .

Позивачка у судовому засідання
позовні вимоги підтримала повністю з
мотивів викладених в позовній заяві та
просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов не визнав та заперечив щодо його
задоволення.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази,
суд встановив наступні обставини
справи.

Сторони з 03.09.2006 року перебували у
шлюбі, який розірвано рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
від 05.02.2014 року №607/21457/14-ц.

Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується
свідоцтвом про народження: НОМЕР_3
виданим 18.08.2007 р. відділом РАЦС
Тернопільського МУЮ, актовий запис
№1776.

Згідно із вимогами ст.180 Сімейного
Кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову, відповідно до ст.191
Сімейного кодексу України.

Із довідки Йосипівської сільської ради
Тернопільського району №104 від 24.04.2014р.
вбачається, що дитина ОСОБА_3 проживає
разом з матір'ю ОСОБА_1.

Відповідачем не представлено суду
жодних доказів про те, що він за своїм
станом здоров'я чи матеріальним
становищем, не може виконувати своїх
обов'язків по утриманню неповнолітньої
дитини.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного
кодексу України, якщо платник має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Суд вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, шляхом
стягнення із відповідача в користь
позивачки аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по
600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною
повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд
враховує матеріальне становище
платника аліментів та матері, стан
здоров'я, те, що він є інвалідом 3-ї
групи, матеріальне становище дитини, на
яку призначаються аліменти, а також те,
що позивачка теж зобов'язана брати
участь в утриманні дитини.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, ст. ст.
180, 182, 191Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (проживає за адресою:
АДРЕСА_1, ідентифікаційний код:НОМЕР_1) в
користь ОСОБА_1 (проживає: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код: НОМЕР_2) аліменти
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно
починаючи з 20.08.2014 року та до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 243
грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий - суддя

Дзюбич В.Л.