Справа № 712/5624/12
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2014 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого - судді: Семерак І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «ФОЛЬКСБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», звернувся в суд з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 10.04.2008 року між ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №KF48405, згідно якого останій отримав кредит в розмірі 80000 дол. США із умовою його щомісячного погашення, строком до 08.04.2033 року, з сплатою 12% річних. В забезпечення виконання позичальником зобов'язання за вказаним кредитним договором 10.04.2008 року з ОСОБА_2 було укладено Договір поруки.

Вказує, що взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту ОСОБА_1 не виконав, що привело до виникнення заборгованості, яка станом на 19.03.2012 року становить 71220,32 дол. США, що еквівалентно 568694,26 грн. (згідно офіційного курсу НБУ 19.03.2012 року).

У зв'язку з цим, просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказану заборгованість за договором кредиту з яких: заборгованість по кредиту - 68989,90 дол. США, що дорівнює 550884,35 грн., заборгованість по відсотках - 2191,82 дол. США, що дорівнює 17501,68 грн., пеня - 38,60 дол. США, що дорівнює 308,23 грн.

В ході судового розгляду справи представник позивача - Михайлишин В.М. збільшив позовні вимоги та просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за вказаним кредитним договором яка, станом на 28.11.2014 року, становить 124425,97 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.11.2014 року (14,966885 грн. за 1 дол. США) становить 1862269,20 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 68989,90 дол. США, що дорівнює 1032563,90 грн., заборгованість по відсотках - 24515,40 дол. США, що дорівнює 366919,18 грн., пеня - 30920,67 дол. США, що дорівнює 462786,12 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та, з підстав наведених в позові, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечила та просила у його задоволенні відмовити мотивуючи тим, що ОСОБА_1 отримував кредит у ВАТ «Електрон Банк» та жодних відносин з ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» чи ПАТ «ВіЕс Банк» він не мав, а тому останнє і не має права вимагати від відповідачів повернення кредиту. Також вважає безпідставною вимогу позивача щодо стягнення з відповідачів нарахованої Банком за період з червня 2010 року по листопад 2014 року пені, вважаючи, що позивачем пропущено строк позовної давності, яку просить застосувати. В останнє судове засідання представник ОСОБА_1 не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, не повідомила суд про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, що з'явилися в судове засідання, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк» (стверджується статутом ПАТ «ВіЕс Банк» ідентифікаційний код - 19358632) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №KF48405, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 80000 дол. США із умовою його щомісячного погашення, строком до 08.04.2033 року, з сплатою 12% річних.

Згідно умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання повертати кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування ним.

Згідно п.п.6.2, 6.3 кредитного договору за несвоєчасне (неналежне) повернення кредиту або його частини, а також сплати процентів за користування кредитом ОСОБА_1 сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти, що підтверджується заявою про видачу готівки №1479_72 від 14.04.2008 року, однак він взяте на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку з чим, згідно представленого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №KF48405 від 10.04.2008 року, станом на 28.11.2014 року, становить 124425,97 дол. США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 28.11.2014 року (14,966885 грн. за 1 дол. США) становить 1862269,20 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 68989,90 дол. США, що дорівнює 1032563,90 грн., заборгованість по відсотках - 24515,40 дол. США, що дорівнює 366919,18 грн., пеня - 30920,67 дол. США, що дорівнює 462786,12 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Також судом встановлено, з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань, ОСОБА_2 (Поручитель) поручилася перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань, що витікають із кредитного договору №KF48405 від 10.04.2008 року, що стверджується договором поруки укладеним між ОСОБА_2 та Банком 10.04.2008 року.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Згідно п.1.3 вказаного договору поруки, відповідальність поручителя та позичальника є солідарною.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк звертався до ОСОБА_1 з повідомленням-вимогою №09-3/34211 від 16.11.2011 року та ОСОБА_2 з повідомленням-вимогою №09-3/43258 від 16.11.2011 року щодо дострокового та повного повернення кредиту, а саме: сплати осново боргу, простроченого боргу, простроченої заборгованості за процентами, однак заходів по погашенню заборгованості ними вжито не було.

Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідачі взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту належним чином не виконали, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з них слід солідарно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 124425,97 дол. США, що становить 1862269,20 грн.

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідачів понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по справі, що складають 3654 грн. судового збору.

Посилання представника ОСОБА_1 на пропуск позивачем строку позовної давності до вимоги про стягнення пені суд вважає безпідставним виходячи з наступного.

Так, згідно п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік.

Згідно наданого позивачем розрахунку, пеня нарахована ОСОБА_1 починаючи з 08.02.2012 року по 28.11.2014 року, при цьому згідно вхідного штампу суду Банк звернувся з даним позовом 22.03.2012 року, тобто в межах позовної давності по стягненню пені.

За таких обставин суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 554, 612, 625, 629 1054 ЦК України, ст. ст. 44, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» заборгованість за договором кредиту №KF48405 від 10.04.2008 року в розмірі 124425 (сто двадцять чотири тисячі чотириста двадцять п'ять) доларів США 97 центів, що становить 1862269 (один мільйон вісімсот шістдесят дві тисячі двісті шістдесят дев'ять) гривень 20 коп., а також 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Семерак І.О.