Справа № 496/3264/14-ц
Провадження 2/496/1572/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.08.2014 року
Біляївський районний суд

Одеської
області

у складі: головуючого судді - Трушиної
О.І.

при секретарі - Костецькій
В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Біляївка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Майорівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
ОСОБА_2 про встановлення факту
належності правовстановлюючого
документу та визнання права постійного
користування земельною ділянкою у
порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом і просить встановити факт
належності ОСОБА_3 державного акту на
право постійного користування землею
серії ОД № 06-5194, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
постійного користування землею за № 10,
виданого Майорівською сільською радою
народних депутатів Біляївського
району Одеської області 04 липня 1997
року на ім'я ОСОБА_3 та визнати за ним у
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1,
право постійного користування
земельною ділянкою площею 0,85 га,
цільове призначення якої - ведення
особистого підсобного господарства,
яка розташована на території
Майорівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
що належала померлому відповідно до
державного акту на право постійного
користування землею серії ОД № 06-5194,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 10, виданого
Майорівською сільською радою народних
депутатів Біляївського району
Одеської області 04 липня 1997 року.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3 Після його смерті
відкрилась спадщина на земельну
ділянку площею 0,85 га для ведення
особистого підсобного господарства,
яка розташована на території
Майорівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
яку ОСОБА_3 заповів йому. Він як
спадкоємець за заповітом звернувся до
Біляївської районної державної
нотаріальної контори Одеської області
для оформлення права на спадщину, але
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право спадщину і
рекомендовано звернутися до суду, так
як спадкодавець не переоформив право
власності на вищевказану земельну
ділянку. А також у державному акті на
право постійного користування землею є
розбіжності, а саме по-батькові
користувача вказано «ОСОБА_3», а в
свідоцтві про смерть, свідоцтві про
народження та паспорті по-батькові він
зазначений як «ОСОБА_3». У зв'язку з
викладеним він звернувся з позовом до
суду.

У судовому засіданні представник
позивача наполягав на задоволенні
позовних вимог і пояснив, що при житті
ОСОБА_3 не переоформив право власності
на земельну ділянку, на яку був виданий
державний акт на право постійного
користування, з цієї підстави
нотаріусом було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину і
рекомендовано звернутися до суду.

Представник Майорівської сільської
ради Біляївського району Одеської
області до судового засідання не
з'явився, але від нього надійшла заява,
в якій він позовні вимоги визнав в
повному обсязі та просив справу
розглянути у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та його законний
представник ОСОБА_4 у судовому
засіданні позовну заяву визнали і
пояснили, що ОСОБА_2 на спадщину не
претендує, оскільки він отримав у
спадщину після смерті ОСОБА_3 квартиру,
про що йому видано свідоцтво про право
на спадщину, не заперечують проти
визнання за позивачем права постійного
користування земельною ділянкою у
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_3

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, його законного
представника, вивчивши матеріали
справи, оцінивши надані докази, суд
вважає, що позовна заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, згідно
свідоцтва про смерть (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина
на земельну ділянку площею 0,85 га,
цільове призначення якої - ведення
особистого підсобного господарства,
яка розташована на території
Майорівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
згідно державного акту на право
постійного користування землею серії
ОД № 06-5194, виданого 04 липня 1997 року
Майорівською сільською радою народних
депутатів Біляївського району
Одеської області, зареєстрованого в
Книзі записів державних актів на право
постійного користування землею за № 10
на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 15). По-батькові
власника земельної ділянки помилково
вказано «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3».

07 серпня 2012 року ОСОБА_3 склав заповіт,
яким заповів ОСОБА_1 земельну ділянку
0,85 га, яка розташована на території
Майорівської сільської ради
Біляївського району Одеської області,
що належала йому на праві постійного
користування, на підставі державного
акту на право постійного користування
землею серії ОД № 06-5194, зареєстрованого
в Книзі записів державних актів на
право постійного користування землею
за № 10, виданого Майорівською
сільською радою народних депутатів
Біляївського району Одеської області
04 липня 1997 року (а.с.9).

Позивач відповідно до ст. 1223 ЦК України
є спадкоємцем за заповітом.

Він звернувся до Біляївської районної
державної нотаріальної контори
Одеської області для оформлення права
на спадщину, а у видачі свідоцтва про
право на земельну ділянку йому було
відмовлено і рекомендовано звернутися
до суду, так як в наданому державному
акті на право постійного користування
землею є розбіжності, а саме
по-батькові користувача вказано як
«ОСОБА_3», а в свідоцтві про смерть
по-батькові вказано «ОСОБА_3», також
вказано на те, що спадкодавець при
житті не переоформив право власності
на земельну ділянку, яку йому було
передано у постійне користування (а.с.
21).

Той факт, що державний акт видавався
ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1,
підтверджується його паспортом (а.с.8),
свідоцтвом про народження (а.с. 7),
свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Крім того, відповідно до довідки
Майорівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
№ 457 від 02 травня 2014 року ОСОБА_3 була
виділена земельна ділянка площею 0,85 га,
для ведення особистого підсобного
господарства, яка розташована на
території Майорівської сільської ради
Біляївського району Одеської області
та належала йому на підставі
державного акту серії ОД № 06-5194,
виданого 04 липня 1997 року Майорівською
сільською радою Біляївського району
Одеської області (а.с.18).

Згідно статті 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я,
по-батькові, місце і час народження
якої, що зазначені в документі, не
збігаються з ім'ям, по батькові,
прізвищем, місцем і часом народження
цієї особи, зазначеним у свідоцтві про
народження або в паспорті.

Пунктом 6 розділу Х «Перехідних
положень» Земельного Кодексу України
передбачено, що громадяни та юридичні
особи, які мають у постійному
користуванні земельні ділянки, але за
цим Кодексом не можуть мати їх на
такому праві, повинні до 1 січня 2008 року
переоформити у встановленому порядку
право власності або право оренди на
них.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України № 5-рп/2005 від 22.09.2005 року,
положення пункту 6 розділу Х
«Перехідних положень» Земельного
Кодексу України втрачають чинність як
такі, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними) в частині
зобов»язання переоформити право
постійного користування земельною
ділянкою на право власності або право
оренди без відповідного
законодавчого, організаційного та
фінансового забезпечення.

Враховуючи викладене суд вважає, що не
переоформлення за життя спадкодавцем
права власності на вказану земельну
ділянку не являється підставою для
припинення права постійного
користування землею.

Згідно п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» у порядку спадкування
можуть передаватися також право
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), право користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), право користування чужим
майном (сервітут).

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позовна заява законна, обґрунтована,
знайшла своє підтвердження у судовому
засіданні і підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 256, 259 ЦПК
України, ст. ст. 1221, 1222, 1223, 1268 ЦК України,
суд

В И Р І Ш И
В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Майорівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області, ОСОБА_2 про
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу та
визнання права постійного
користування земельною ділянкою у
порядку спадкування за заповітом
задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3
державного акту на право постійного
користування землею серії ОД № 06-5194,
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право постійного
користування землею за № 10, виданого
Майорівською сільською радою народних
депутатів Біляївського району
Одеської області 04 липня 1997 року на
ім»я ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,85 га, цільове
призначення якої - ведення особистого
підсобного господарства, яка
розташована на території Майорівської
сільської ради Біляївського району
Одеської області, що належала
померлому відповідно до державного
акту на право постійного користування
землею серії ОД № 06-5194, зареєстрованого
в Книзі записів державних актів на
право постійного користування землею
за № 10, виданого Майорівською
сільською радою народних депутатів
Біляївського району Одеської області
04 липня 1997 року.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Одеського апеляційного
суду протягом десяти днів з дня його
проголошення, через Біляївський
районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського райсуду

Одеської області:
Трушина О.І.