АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/3194/14Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Євтушенко П. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівВасиленко Л. І. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2014 року у справі за поданням головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Є.І. Назаренко про тимчасове обмеження у праві виїзду гр. ОСОБА_6, -

в с т а н о в и л а :

Головний державний виконавець Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Назаренко Є.І. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду гр. ОСОБА_6 за межі України, посилаючись на те, що на виконанні у Придніпровському відділі державної виконавчої служби Черкаського МУЮ знаходиться виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси № 2-2394 від 18 січня 2011 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» боргу в сумі 507 163,26 грн.

Боржником не вчиняються дії щодо повного та фактичного виконання рішення.

Станом на 05 серпня 2014 року, борг не погашено.

В ході виконання рішення державним виконавцем неодноразово надсилались боржнику вимоги про зобов'язання його з'явитись до державного виконавця та надати всі підтверджуючі документи про сплату боргу. Тому ОСОБА_6 достовірно знає про існування судового рішення та відкритого виконавчого провадження про стягнення з нього боргу, проте на виклики він не реагує і борг не сплачує.

Тому просили встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України гр. ОСОБА_6 до виконання своїх боргових зобов'язань згідно виконавчих документів, а виконання ухвали доручити відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Черкаській області та Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 17 вересня 2014 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено право виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, до повного виконання ним своїх зобов'язань перед ПАТ «ВІЕЙБІ Банк» в сумі 507 163,26 грн.

Заборонено відділу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Черкаській області видачу громадянину України ОСОБА_6, паспорта/проїзного документа.

Зобов'язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України вжити заходів щодо тимчасового затримання та вилучення наявних у громадянина України - ОСОБА_6 паспорту/проїзного документа, внести відмітку про вилучення першого паспорту до того документа, що залишився в його користуванні.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, оскільки вважає її постановленою з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права та незастосування закону, який підлягав застосуванню та постановити нову ухвалу, якою подання державного виконавця відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Виходячи із вимог ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч.3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, звертатися до суду із поданням щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Так, задовольняючи подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухилявся від сплати боргу, а саме: ігнорує вимоги державного виконавця, не вживає ніяких заходів щодо повного або часткового погашення боргу.

Погодитись із такими висновками суду першої інстанції неможливо виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що згідно виконавчого листа Соснівського районного суду міста Черкаси від 18 січня 2011 року з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» стягнуто заборгованість по кредиту в загальній сумі 505 343, 26 грн., а також судові витрати по сплаті держмита в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 507 163, 26 грн. (а.с.7).

Постановою Придніпровського відділу ДВС ЧМУЮ від 13 травня 2013 року, відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість по кредиту в загальній сумі 507163,26 грн. солідарно, (а.с.6), тобто боржником в даному виконавчому провадженні виступає ОСОБА_6

Згідно акту державного виконавця від 16 жовтня 2013 року та від 21 травня 2014 року встановлено, що під час виходу за місцем виконання рішення, а саме АДРЕСА_1, для проведення перевірки майнового стану, двері державному виконавцю не відчинено (а.с.4-5).

Проте це не може слугувати достатньою правовою підставою для обмеження ОСОБА_6 в праві виїзду за межі України виходячи з наступного.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 3771 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, районному суду належало б з'ясувати, чи дійсно ОСОБА_6 свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Колегія суддів також враховує, що подання про тимчасове обмеження права особі на виїзд за межі України має містити, крім іншого, обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, що в поданні відсутнє, як відсутнє таке обґрунтування в ухвалі суду від 17 вересня 2014 року .

Доказів того, що державним виконавцем робились будь-які заходи з метою встановлення наявності у боржника коштів на рахунках у банках в гривнях та іноземній валюті; інших цінностей, які підлягають вилученню, земельних ділянок, майна, на яке може бути звернуто стягнення, а також того, що державний виконавець викликав ОСОБА_6 з питанням добровільного виконання рішення суд, матеріали справи не містять.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судом належним чином не встановлена особа, відносно якої ставилось питання про обмеження виїзду за межі України, оскільки в резолютивній частині подання державного виконавця вказано про застосування такого заходу у відношенні ОСОБА_10, а не ОСОБА_6.( а.с.3 ).

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку щодо задоволення подання головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції Назаренка Є.І. тимчасове обмеження в праві виїзду гр. ОСОБА_6 за межі України.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не повно та не об'єктивно дослідив обставини справи, наявність чи відсутність факту ухилення боржника від виконання зобов'язань за судовим рішенням, а тому ухвала суду першої інстанції, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки постановлена з порушенням встановленого законом порядку, залишатися в законній силі не може й підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2014 року у справі за поданням головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Є.І. Назаренко про тимчасове обмеження у праві виїзду гр. ОСОБА_6, - скасувати.

В задоволенні подання головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції Є.І. Назаренко про тимчасове обмеження у праві виїзду гр. ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :