АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3501/14 Справа № 206/8679/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Поштаренко О. В. Доповідач - Михайловська С.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Михайловської С.Ю.

Суддів - Пономарь З.М., Чубукова О.П.

При секретарі - Жидковій Г.Л.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Самарський РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Самарський РВ ДМУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду скасувати та справу направити до суду першої інстанції для нового вирішення питання з наступних підстав.

Суд першої інстанції повертаючи позовну заяву позивачу як не неподану, послався на те, що ухвалою від 09 грудня 2013 року зазначена позовна заява була залишена без руху, як така, що подана із порушенням вимог п.п. 5,6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме, позовна заява подана без викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Крім того, підлягав уточненню суб'єктний склад учасників процесу.

В порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивачем не було зазначено реальних засобів зв'язку з відповідачами, однак як вбачається зі змісту позову, позивач має можливість спілкуватись з відповідачами та має відомості про їх фактичне місце проживання.

Відповідно до ухвали про залишення позовної заяви без руху від 09.12.2013 року вказані недоліки позивачу необхідно було усунути в п'ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Однак, станом на 29 січня 2014 року недоліки, зазначені в ухвалі від 09.12.2013 року

позивачем не були усунені.

Але з таким висновком погодитися не можна, оскільки він не відповідає дійсним обставинам справи.

Як вбачається з позовної заяви, в ній викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги із зазначенням доказів.

Що стосується уточнення складу учасників процесу, то це питання можливо з'ясувати в попередньому засіданні.

Посилання суду на те, що позивач не вказав засобів зв'язку з відповідачами, також не є підставою для повернення позову як неподаного, оскільки докази того, що вони позивачу відомі, відсутні. Крім того в позовній заяві зазначений лише один відповідач, всі інші зазначені як треті особи.

Виходячи з наведеного колегія суддів приходить до висновку, що підстав для залишення позову у суду першої інстанції не було, тому ухвала суду підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для нового вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 29 січня 2014 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для нового вирішення питання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: