АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8431/14
Головуючий 1-ї інстанції-
Справа № 646/8184/14-ц
Категорія:про встановлення факту
РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2014 року
м. Харків

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В.,
Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Червонозаводського районного суду
м.Харкова від 21 жовтня 2014 року по
цивільній справі за заявою ОСОБА_5,
заінтересована особа: Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану по
м.Харкова реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції про встановлення факту, що має
юридичне значення, -

ВСТАНОВИЛА:

24.07.2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду з
заявою, в якій після її уточнення
просила про встановлення факту, що має
юридичне значення, а саме, що вона є
німкою за національністю.

В обґрунтування заяви зазначила,
що вона є громадянкою України,
зареєстрована та постійно проживає за
адресою: АДРЕСА_1 З актового запису № 488
про народження заявниці вбачається, що
її батьком є ОСОБА_6, за національністю
німець, матір'ю - ОСОБА_7, за
національністю білоруска. Після її
народження родина переїхала до
України, де вона навчалась, працювала,
постійно проживає до теперішнього
часу. 09.10.1971 року заявник одружилась з
ОСОБА_8, 1952 року народження, у зв'язку з
чим змінила прізвище. В актовому записі
№ 6369 про шлюб її національність
зазначена - «росіянка», що вона вважає
неправильним, оскільки завжди вважала
себе німкою за національністю,
дотримувалась німецьких традицій,
підтримувала відносини із родичами
батька. З 01.11.1998 року ОСОБА_5 є інвалідом
II групи за загальним захворюванням та
має намір поїхати на лікування до
Німеччини. Для проходження лікування у
державному лікувальному закладі
Німеччини їй необхідно надати
документи про належність до німецької
національності.

У 2014 році за місцем свого проживання
ОСОБА_5 звернулась до
Червонозаводського відділу державної
реєстрації актів цивільного стану про
внесення виправлення до актового
запису про шлюб шляхом зміни її
національності на німку. Своїм
Висновком Червонозаводський відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану відмовив їй у внесенні
виправлень до актового запису,
посилаючись на відсутність підстав.

В судовому засіданні заявник
підтримала заяву з вищенаведених
підстав та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з'явився.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 21 жовтня 2014 року в
задоволенні заяви відмовлено, за її
недоведеністю.

Не погоджуючись з таким рішенням
районного суду ОСОБА_5 в апеляційній
скарзі просить вищевказане рішення
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її заяву, посилаючись на
те, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи; недоведені обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення та неправильне застосування
норм матеріального права. На цьому
навела доводи, якими вона обґрунтувала
свою заяву про встановлення юридичного
факту і вказала, що її німецьку
національність підтверджує актовий
запис про народження за № 488 та
свідоцтвом про її народження НОМЕР_1
від 19.06.1953р.

Колегія суддів відповідно до ст.. 305 ЦПК
України розглянувши справу за
відсутності належним чином
повідомлених учасників судового
засідання, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно актового
запису № 488 про народження ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а також відповідно до
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1,
виданого відділом РАЦС м. Сатка
Саткінського району Челябінської
області Російської Федерація, її
батько, ОСОБА_6, є німцем, а мати, ОСОБА_7 -
білоруска.

У свідоцтві про укладення шлюбу НОМЕР_2
від 09.10.1971 року національність ОСОБА_5
зазначена «росіянка».

ОСОБА_5 нині є громадянкою України,
зареєстрована та постійно проживає у
АДРЕСА_1

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 11 Закону
України «Про національні меншини в
Україні» Україна гарантує своїм
громадянам незалежно від їх
національного походження рівні
політичні, соціальні, економічні та
культурні права і свободи, підтримує
розвиток національної самосвідомості
й самовиявлення. При забезпеченні прав
осіб, які належать до національних
меншин, до яких належать групи громадян
України, які не є українцями, держава
виходить з того, що вони є невід'ємною
частиною загальновизнаних прав людини.
Громадяни України мають право вільно
обирати та відновлювати
національність. А стаття 300 ЦК України
зазначено про право фізичної особи на
індивідуальність, до якої слід визнати
й право особи визначати свою
національність і таке право підпадає
під захист ст.. 8 Конвенції «Про захист
прав людини і основоположних свобод»,
яка передбачає, що кожна людина має
право на повагу до її особистого і
сімейного життя, житла і таємниці
листування. Держава не може втручатися
у здійснення цього права інакше ніж
згідно із законом та у випадках,
необхідних в демократичному
суспільстві в інтересах національної і
громадської безпеки або економічного
добробуту країни, з метою запобігання
заворушенням і злочинам, для захисту
здоров'я або моралі чи з метою захисту
прав і свобод інших людей.

Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких належить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб лише за умови, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Стаття 11 Конституції України
передбачає, що держава сприяє як
консолідації та розвиткові
української нації, її історичної
свідомості, традицій і культури, так і
розвиткові етнічної, культурної,
мовної та релігійної самобутності
національних меншин України. За
змістом ст. 24 Конституції України
національність громадянина не впливає
на його конституційні права і свободи,
всі громадяни України є рівними перед
законом.

В матеріалах справи відсутні дані про
те, що ОСОБА_5 у контексті наведених
норм Закону України «Про національні
меншини в Україні» та Конституції
України позбавлена можливості на
підставі свого свідоцтва про
народження визначити у суспільсьві, що
за національністю вона є німкою. Якщо
припустити, а належних і допустимих
доказів іншого в доводах заяви ОСОБА_5
не зазначено і вони відсутні в
матеріалах справи, що такому
визначенню національності заявника
перешкоджає запис у її свідоцтві про
шлюб про національність «росіянка», то
ОСОБА_5 не позбавлена права в порядку
адміністративного судочинства
оскаржити наявну в матеріалах справи
відмову Червонозаводського відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Харківського міського
управління юстиції у внесенні
виправлень змін до актового запису про
шлюб № 6369 від 09.10.1971 року, складений
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану по місту Харкову
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції (а.с. 9).

Оскільки таким чином заявник не довела
неможливості визначення своєї
національності у позасудовому порядку,
що за наведеною нормою ч. 2 ст. 256 ЦПК
України є необхідною умовою для
визнання юридичного факту, то у
районного суду не було й правових
підстав для задоволення заяви ОСОБА_5
саме з цих підстав, а не за
недоведеністю її приналежності до
національності німка, як помилково
визначив суд.

З огляду на таке порушення судом
вказаної норми цивільного
процесуального права рішення
районного суду підлягає з передбачених
п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав
скасуванню, з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
заяви, за її безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, ст.ст.
309, 316, 317, 319, 323-325 ЦПК України, судова
колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Червонозаводського районного
суду м.Харкова від 21 жовтня 2014 року
скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про
встановлення факту, що вона є німкою за
національністю, - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: