Провадження № 6/161/592/14
У Х В А Л А

15 вересня 2014 року

м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області у складі:

головуючого судді – Присяжнюк Л.М.,

при секретарі – Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця Другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції ОСОБА_1С, про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний
виконавець Другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції ОСОБА_1 звернулась
суд з поданням про тимчасове обмеження
виїзду за межі України ОСОБА_2 Подання
мотивує тим, що на виконанні у ДВ ВДВС
Луцького МУЮ перебуває виконавчий лист
Луцького міськрайонного суду
Волинської області № 2-5528 від 03.10.2011
року про стягнення з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_3 аліментів н утримання дитини
Софії ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій
сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з
02.08.2011 року і до досягнення дитиною
повноліття. Вказує, що боржником
добровільно рішення не виконується, на
неодноразові виклики останній не
з’являвся та на вимогу державного
виконавця погасити заборгованість по
аліментах не реагував. Факт несплати
коштів підтверджується матеріалами
виконавчого провадження, а борг
становить 17983,87 грн. Просить тимчасово
обмежити ОСОБА_2 право виїзду за межі
України.

Старший державний
виконавець Громовська Ю.С. у судове
засідання не з’явилась, про причини
неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши та оцінивши
подані матеріали, приходить до
висновку, що подання не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника- фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Зокрема,
коли він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього за
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи) - до виконання
зобов'язання (п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного
Закону).

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених у порядку,
передбаченому ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК
України, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

До матеріалів подання
долучено копію виконавчого листа у
справі № 2-5528/2011, копію постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 29120132 від 06.10.2011 року та
довідку-розрахунок заборгованості
ОСОБА_2, пояснення боржника, відповіді
із Пенсійного фонду та Державної
податкової служби, копію виклику
державного виконавця та відомості УДМС
про наявність закордонного паспорта у
боржника.

Водночас, вказані матеріали
не містять доказів та будь-яких даних
на підтвердження факту свідомого
ухилення боржником від виконання своїх
зобов'язань, наявність у боржника
наміру виїжджати за межі України, а
надані пояснення боржника не свідчать
про намір останнього виїжджати за межі
країни з метою невиконання
зобов’язань.

Враховуючи вищевикладене, відсутні
підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, на
підставі ст. 33 Конституції України, ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України», суд, –

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця старшого державного
виконавця Другого відділу державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції ОСОБА_1, про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги в п’ятиденний
строк з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького
міськрайонного
судуОСОБА_4