У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів
Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Олійник
А.С.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_3, третя особа -
акціонерне страхове товариство
«Вексель», про відшкодування шкоди в
порядку регресу, за касаційною скаргою
Моторного (транспортного) страхового
бюро України на рішення Зборівського
районного суду Тернопільської області
від 5 липня 2013 року, ухвалу апеляційного
суду Тернопільської області від 1
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Моторне (транспортне)
страхове бюро України (далі - МТСБУ)
звернулось до суду з указаним позовом,
просило стягнути з ОСОБА_3 на свою
користь грошові кошти в порядку
регресу у розмірі 19 936 грн 73 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28
серпня 2010 року о 16 год. 00 хв. на
автодорозі сполученням
«Броди-Тернопіль» сталась
дорожньо-транспортна пригода (далі -
ДТП) за участі автомобілів НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_3, а також «Черрі
Амулет», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував
водій ОСОБА_4 Вироком суду винним у ДТП
визнано ОСОБА_3

На час вчинення ДТП цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_3, як власника
автотранспортного засобу,
застраховано не було.

31 жовтня 2011 року МТСБУ виплатило ОСОБА_4
відшкодування шкоди у розмірі 19 936 грн 73
коп., що є підставою для стягнення цієї
суми з винної особи в порядку регресу.

Рішенням Зборівського районного суду
Тернопільської області від 5 липня 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Тернопільської
області від 1 жовтня 2013 року, в позові
відмовлено.

У касаційній скарзі Моторне
(транспортне) страхове бюро України
просить скасувати судові рішення у
справі, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права,
порушення норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечення відповідача на неї,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що 28 серпня 2010 року
о 16 год. 00 хв. на автодорозі сполученням
«Броди-Тернопіль» сталась ДТП за
участі автомобілів НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_3, а також «Черрі
Амулет», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував
водій ОСОБА_4

Цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_3 на час вчинення ДТП було
застраховано акціонерним страховим
товариством «Вексель», що
підтверджується полісом № ВС/8234475,
строк дії якого до 2 жовтня 2010 року.

Вироком Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 28 березня 2011 року ОСОБА_3
було визнано винним у ДТП та притягнуто
до кримінальної відповідальності.

Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку № 56/10
від 1 грудня 2010 року, розмір збитків
власнику автомобіля «Черрі Амулет»,
д.н.з. НОМЕР_2, становить 26 321 грн 14 коп.

На підставі звернення ОСОБА_4 31 жовтня
2011 року МТСБУ здійснило страхову
виплату у розмірі 19 936 грн 73 коп.

Відмовляючи в позові МТСБУ, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що на час вчинення ДТП
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_3 було застраховано акціонерним
страховим товариством «Вексель». МТСБУ
передчасно здійснило виплату
страхового відшкодування потерпілій у
ДТП особі, оскільки ліквідація
страховика не відбулась. Отже, відсутні
підстави для стягнення виплаченої суми
з винної особи в порядку регресу.

Із висновками судів погодитись не
можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Згідно із п. ґ) ст. 41.1 Закону (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) МТСБУ за рахунок коштів
фонду захисту потерпілих відшкодовує
шкоду на умовах, визначених цим
Законом, у разі недостатності коштів та
майна страховика - учасника МТСБУ, що
визнаний банкрутом та/або
ліквідований, для виконання його
зобов'язань за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності.

Право на регресний позов МТСБУ
визначено ст. 38.2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон).

Відповідно до ст. ст. 38.2.1., 38.2.3. Закону (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) МТСБУ після
сплати страхового відшкодування має
право подати регресний позов: до
власника, водія транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду, який не застрахував свою
цивільно-правову відповідальність,
крім осіб, зазначених у пункті 13.1
статті 13 цього Закону.

Як встановлено судами, постановою
господарського суду м. Києва від 18
травня 2010 року у справі № 44/2826
акціонерне страхове товариство
«Вексель» визнано банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.
Відповідне оголошення було
опубліковано в газеті «Урядовий
кур'єр» від 22 травня 2010 року. Ухвалою
суду від 13 березня 2013 року строк
ліквідації було продовжено до 18 травня
2013 року.

Згідно із ст. 20.3 Закону (у редакції,
чинній на час ДТП), у разі ліквідації
страховика за рішенням визначених
законом органів, обов'язки по договорах
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
виконує ліквідаційна комісія.
Обов'язки, для виконання яких у
страховика, який ліквідується,
недостатньо коштів та/або майна,
приймає на себе МТСБУ. Виконання
обов'язків у повному обсязі
гарантується коштами МТСБУ.

Відповідно до частин 6, 7, 8 статті 87
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», у разі
визнання господарським судом
страховика банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури всі договори
страхування, укладені таким
страховиком, за якими страховий
випадок не настав до дати прийняття
зазначеного рішення, припиняються,
крім випадків, передбачених частиною
третьою цієї статті. Страхувальники за
договорами страхування, дії яких
припиняються на підставах,
передбачених частиною шостою цієї
статті, мають право вимагати
повернення частини виплаченої
страховику страхової премії
пропорційно різниці між строком, на
який був укладений договір
страхування, і строком, протягом якого
фактично діяв договір страхування,
якщо інше не передбачено
законодавством. Страхувальники за
договорами страхування, за якими
страховий випадок настав до дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання страховика
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури, мають право вимагати
страхові виплати.

Системне тлумачення положень ст. ст. 20.3,
38.2, 41.1 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та ч. ч. 6, 7, 8 ст. 87
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» дає підстави
дійти висновку, що ліквідаційна
комісія страховика виконує обов'язки
за договорами обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності у разі настання
страхового випадку до початку
процедури ліквідації страховика. У
разі настання страхового випадку в
межах строку дії полісу страхування,
але після початку процедури ліквідації
страховика, зобов'язання з
відшкодування шкоди за такими
договорами має виконувати МТСБУ
відповідно до покладених на нього
повноважень.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції, вирішуючи спір на підставі
ст. 46 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (відповідно
до якої, якщо за результатами
ліквідаційної процедури після
задоволення вимог кредиторів не
залишилось майна, господарський суд
виносить ухвалу про ліквідацію
юридичної особи-банкрута, якщо майна
банкрута вистачило для задоволення
вимог кредиторів у повному обсязі, він
вважається таким, що не має боргів і
може продовжувати свою підприємницьку
діяльність), не взяв до уваги зазначені
вище положення законів.

У порушення вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК
України, суд першої інстанції не
з'ясував, чи припинився договір
страхування між ОСОБА_3 та акціонерним
страховим товариством «Вексель», норми
якого закону необхідно застосувати до
правовідносин сторін, на якій підставі
МТСБУ виплатило ОСОБА_4 страхове
відшкодування, та дійшов передчасного
висновку про відмову в позові.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги
належним чином не перевірив та їх не
спростував.

Не можна погодитись і з висновком
апеляційного суду про те, що в разі
ліквідації страховика спеціальною
нормою є ст. 20 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а не Закон України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Поза увагою апеляційного суду
залишилось те, що при
правозастосуванні застосовується не в
цілому закон як нормативно-правовий
акт, а відповідна правова норма чи її
частина, за змістом якої і
визначається, чи є ця норма (її частина)
спеціальною чи загальною.

З огляду на допущені судами порушення
норм матеріального та процесуального
права, що унеможливили встановлення
фактичних обставин справи, ухвалені у
справі судові рішення підлягають
скасуванню із направленням справи на
новий розгляд до суду першої інстанції
відповідно до положень ст. 338 ЦПК
України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Моторного
(транспортного) страхового бюро
України задовольнити частково.

Рішення Зборівського районного суду
Тернопільської області від 5 липня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 1 жовтня 2013
року скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
В.О. Кузнєцов

Судді:

Т.Л. Ізмайлова

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук

А.С. Олійник