Дата документу 03.06.2014
ЄУ № 420/69/14-ц
Провадження №2/420/109/14
03 червня 2014 року Новопсковський
районний суд Луганської області
у складі головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Новопсков цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором та договором
Позивач звернувся до
Новопсковського районного суду з
позовом до відповідачів, в якому
просить стягнути з них, як солідарних
боржників, на його користь
заборгованість за кредитним договором
еквівалент 3109,15 доларів США, яка
заборгованості за основною сумою
заборгованості за процентами за
користування кредитом, нарахованим
станом на 15.12.2013 р.; 2837,15 доларів США-
пені, нарахованої за порушення строків
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом; 272,00 долари
США - суми штрафів за порушення
зобов'язань за кредитним договором, та
судовий збір у розмірі 3613,39 грн.
В судове засідання представник
позивача не з'явився, в заяві просить
справу розглянути без його участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі. Проти ухвалення заочного
рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання
повторно не з'явилися, про час та місце
судового засідання повідомлялися
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення, заяв про розгляд справи
без їх участі суду не надавали. Згідно
наданого до суду заперечення
відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не
визнає як необґрунтовано заявлені,
оскільки у 2013 р. квартира, придбана на
взяті кошти у кредит була примусово
реалізована. Сума коштів від
реалізації йому невідома, чи включена в
розрахунок заборгованості отримана
від реалізації сума теж невідомо, тому
вважає позов передчасним та
недоцільним.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи на підставі наявних у справі
доказів, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові
докази у справі у їх сукупності, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09.02.2007 р.
між позивачем ПАТ «ПУМБ», та
відповідачем ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 5252028 (далі -
Договір).

Згідно п.п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Договору
позивач зобов'язався надати
відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі
27200,00 доларів США для придбання
нерухомості строком до 09.02.2027 року, а
відповідач відповідно до умов п.1.3, 3.1,
3.3 Договору прийняв на себе
зобов'язання сплачувати проценти за
користування кредитом у розмірі 11,50 %
річних та здійснювати повернення
кредиту частинами в розмірах, в порядку
та в строки, визначені Договором.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань відповідача, між позивачем
та відповідачем ОСОБА_2 був укладений
договір поруки №1 від 09.02.2007 р. (надалі
Договір поруки), згідно якого останній
поручився перед позивачем за виконання
ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним
договором.

Позивач виконав свої зобов'язання
за Договором належним чином видавши
відповідачу кошти у розмірі 27200 доларів
США, що підтверджується копією
меморіального валютного ордеру № 280641627
від 13.02.2007 р. (а.с.36).

Однак, відповідач ОСОБА_1
починаючи з 15.05.2008 р. повністю припинив
виконання зобов'язання щодо сплати
процентів за користування кредитом, а з
21.07.2008 року повністю припинив виконання
зобов'язання щодо своєчасного
повернення кредиту.

Згідно п.п.3.5.7, 3.5.8 Договору у
випадку настання зазначеної події
позивач має право вимагати від
позивача дострокового повернення
виданого кредиту разом із
розрахованими процентами. Вимога про
дострокове розірвання Договору
надіслана відповідачу ОСОБА_1, однак в
порушення вимог п.3.5.8 Договору вимога
позивача не була виконана у
встановлений строк.

Відповідно до п.1.3, 3.1.2, 3.1.3 Договору
проценти за користування кредитом
повинні сплачуватися відповідачем у
строки передбачені Графіком
повернення кредиту.

Згідно п.5.2. Договору у разі
порушення відповідачем строків
виконання зобов'язань з повернення
кредиту та/або сплати процентів за
користування кредитом, відповідач
зобов'язаний сплатити на вимогу
позивача пеню у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у відповідний
період, від суми прострочених
виконанням зобов'язань за кожен день
прострочення.

За умовами п.5.5 Договору за кожний
випадок порушення відповідачем
обов'язків, передбачених п.п.4.3.2-4.3.6,
відповідач зобов'язаний сплатити на
вимогу позивача на його користь штраф у
розмірі 1% від суми одержаного кредиту.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідачем порушено умови Договору
та станом на 16.12.2013 р. виникла
прострочена заборгованість перед
позивачем за основною сумою кредиту у
сумі 25483,48 доларів США, 16614,29 доларів
США - заборгованості за процентами за
користування кредитом, 2837,15 доларів
США- пені, нарахованої за порушення
строків повернення кредиту та сплати
процентів за користування кредитом;
272,00 долари США - суми штрафів за
порушення зобов'язань за кредитним
договором.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та у порядку, що
встановлені договором.

Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 Цивільного
кодексу України, зобов'язання мають
виконуватися належним чином та у
встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язань не
допускається.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобовязання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобовязання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України, у
разі порушення зобовязання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив зобовязання, якщо він не
приступив до виконання зобовязання або
не виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

Згідно вимог статті 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
яке боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчисляється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасного виконання грошового
зобов"язання за кожен день
прострочення виконання. Сплата
неустойки є правовим наслідком у разі
порушення зобов'язання (п.3. ч.1 ст.611 ЦК
України).

Згідно зі ст.554 ЦК України,
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

З огляду на положення ч.2 ст.533 ЦК
України та надання кредиту в
іноземній валюті, при винесені даного
рішення суд керується положеннями
абз.2 п.14 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про
судове рішення у цивільній справі» та
вважає за можливе стягнути суму
заборгованості за договором в
гривневому еквіваленті станом на день
винесення рішення суду.

Розрахунок гривневого еквівалента
проведено за офіційним курсом НБУ
станом з 14 год. 00 хв. 03.06.2014 р., який
складає 1183,3307 грн. за 100 дол. США.

Таким чином, станом на 15.12.2013 року
загальна сума боргу відповідачів перед
позивачем становить 45206,92 дол. США, що в
еквіваленті по курсу НБУ складає 534 797,86
грн., яка складається із суми боргу за
кредитом у розмірі 25483,48 доларів США, що
в еквіваленті по курсу НБУ складає
301469,57 грн., заборгованості за
процентами за користування кредитом -
16614,29 доларів США, що в еквіваленті по
курсу НБУ складає 196 547,05 грн., пені,
нарахованої за порушення строків
повернення кредиту та сплати процентів
за користування кредитом - 2837,15 доларів
США, що в еквіваленті по курсу НБУ
складає 33563,48 грн. та суми штрафів за
порушення зобов'язань за кредитним
договором 272,00 долари США, що в
еквіваленті по курсу НБУ складає 3217,76
грн.

Відповідно до п.17 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р.
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
наявність виконавчого напису
нотаріуса, вчиненого за невиконання
кредитного договору, за відсутності
реального виконання боржником свого
зобов'язання, не свідчить про
припинення договірних правовідносин
сторін й не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання процентів
за користування кредитом і пені,
передбачених договором за несвоєчасну
сплату кредиту. У разі звернення
кредитодавця до суду після вчинення
виконавчого напису про звернення
стягнення на предмет іпотеки з вимогою
про стягнення кредитної
заборгованості суд має з'ясувати
питання про виконання виконавчого
напису і з урахуванням цього вирішити
спір на підставі чинного законодавства
та умов кредитного договору.

Так судом встановлено, що у
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Луганського
міського управління юстиції на
виконанні знаходиться виконавчий
напис № 398 від 05.03.2009 р., виданий
приватним нотаріусом Луганського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
звернення стягнення на нерухоме майно
- квартиру АДРЕСА_1, яке належить
відповідачу ОСОБА_1 13.09.2013р. відбулися
прилюдні торги по реалізації цього
майна. Однак, як вбачається з наданої
Головним управлінням державної
казначейської служби України в
Луганській області та Ленінським ВДВС
Луганського МУЮ інформації грошові
кошти від реалізації майна боржника
ОСОБА_1 на користь стягувача, станом на
27.05.2014 р. не перераховані, виконавче
провадження не закінчено. (а.с.104,106,108).

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає повному
задоволенню у чинність
ст.ст.526,530,625,1046,1049,1054 ЦК України, згідно
яких боржник, що прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу й відсотки за користування
кредитом.

Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з
відповідачів судовий збір у розмірі
3613,39 грн., так як позовні вимоги
задоволені в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88, 212-215, 223-233 ЦПК
України, ст.ст. 526,530, 554,610-612, 625, 1049,1054 ЦК
України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за
кредитним договором та договором
поруки задовольнити повністю.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Перший український
міжнародний банк» заборгованість за
кредитним договором в загальному
розмірі 45206,92 дол. США, що в еквіваленті
по курсу НБУ складає 534 797,86 грн.

Стягнути солідарно із ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Перший український
міжнародний банк» 3613,39 грн. в
рахунок понесених судових витрат.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачам не пізніше трьох днів з
дня його проголошення.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Заочне рішення набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено
в апеляційному суді Луганської області
через Новопсковський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: