Справа № 175/55/14-ц
Провадження № 2/175/21/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року Дніпропетровський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

при секретарі Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Ювілейному цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди та усунення перешкод у
відновленні пошкодження майна,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року позивачка звернулася до
суду з позовною заявою про стягнення
матеріальної та моральної шкоди та
усунення перешкод у відновленні
пошкодженого майна, який в травні 2014
року уточнила та просила стягнути з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно,
на її, ОСОБА_1, користь матеріальну
шкоду в розмірі 34440 грн.; стягнути з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно
моральну шкоду в розмірі 5000 грн.;
усунути перешкоди у здійсненні права
користування і розпорядження майном, а
саме права відновлення пошкодженого
паркану, шляхом зобов'язання
відповідачів надати вільний доступ їй,
ОСОБА_1 та працівникам будівельної
бригади, на їх земельну ділянку НОМЕР_1
що розміщена на території садівничого
товариства «Дніпрове»
Новоолександрівської сільської ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, на час
виконання робіт по відновленню
пошкодженого паркану; стягнути з
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно
понесені нею судові витрати в розмірі
955 грн. 83 коп., та 800 грн. за витрати на
правову допомогу.

В обґрунтування позову вказала, що
вона, ОСОБА_1 є власницею садового
будинку НОМЕР_2 розташованого на
території Садового товариства
«Дніпрове» Новоолександрівської
сільської ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області.
Даний будинок розташований на
земельній ділянці площею 0,0890 га, яка
належить їй на праві приватної
власності на підставі Державного акту
на право приватної власності на
земельну ділянку. 08 листопада 2013 року в
період часу з 12-00 годин по 18-30 годин,
ОСОБА_2, який є власником садового
будинку НОМЕР_1, розташованого на
території земельної ділянки в Садовому
товаристві «Дніпрове», що межує з
належною їй земельною ділянкою, разом з
сином ОСОБА_3, шляхом демонтажу
пошкодили належний їй бетонний паркан
довжиною 12,5 метрів, який розділяв
території між її присадибною ділянкою
та ділянкою відповідача,порушили
укріплення грунту, що може призвести до
його обвалу та склали плити на її
ділянку, пошкодивши плодово-ягідні
насадження. 09 листопада 2013 року
комісією СТ «Дніпрове» було складено
акт про порушення власником ділянки
НОМЕР_1 ОСОБА_2 На даний час, фактично
весь паркан пошкоджено і не підлягає
встановленню. Відповідно до умов та
об'єму робіт, витрати на відновлення
паркану складають на теперішній час 34440
грн. Окрім того, діями відповідачів їй
спричинено моральну шкоду, яку вона
оцінює у розмірі 5000 грн. Просила позов
задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_4 позовні вимоги
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди підтримали та просили
їх задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на підстави, зазначені в
позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовні
вимоги не визнали та просили відмовити
в їх задоволенні.

Вислухавши сторони, свідків, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що у
власності ОСОБА_1 перебуває садовий
будинок НОМЕР_2, що розташований на
території Садового товариства
«Дніпрове» Новоолександрівської
сільської ради в с. Дніпрове
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області (а.с.7-10).
Будинок розташований на земельній
ділянці площею 0,0890 га, яка належить на
праві приватної власності ОСОБА_1, що
підтверджується Державним актом на
право власності на земельну ділянку
серія ЯЛ № 021232 виданим
Дніпропетровською районною державною
адміністрацією Дніпропетровської
області 15 липня 2011 року (а.с.11).

08 листопада 2013 року в період з 12-00 год.
по 18-30 год., ОСОБА_2, який є власником
садового будинку НОМЕР_1, розташованого
на території земельної ділянки в
Садовому товаристві «Дніпрове», що
межує з належною позивачці земельною
ділянкою, шляхом демонтажу пошкодив
належний ОСОБА_1 бетонний паркан
довжиною 12,5 метрів, який розділяв
території між їх присадибними
ділянками. В результаті пошкодження
паркану, 09 листопада 2013 року комісією
СТ «Дніпрове» було складено акт про
порушення власником ділянки НОМЕР_1
ОСОБА_2, відповідно до якого комісією
встановлено, що ОСОБА_2 пошкоджено
залізобетонний паркан ділянки НОМЕР_2,
який є підпірною стіною ділянки НОМЕР_2,
довжиною 12,5 м., та висотою 1,5 м., частина
паркану - 1,1 м. знаходиться в землі, як
опорна стінка (а.с.12). Також, 09 листопада
2013 року був складений акт огляду
земельної ділянки НОМЕР_2 на предмет
укріплення ділянки терасного типу,
яким встановлено, що ОСОБА_2 та його син
ОСОБА_3 знешкодивши паркан, порушили
укріплення ґрунту на ділянці НОМЕР_2, що
може призвести до обвалу ґрунту з
ділянки НОМЕР_2 (а.с.13). Окрім того,
встановлено, що демонтувавши
самовільно паркан, відповідачі склали
плити паркану на територію присадибної
ділянки позивачки, пошкодивши
плодово-ягідні насадження.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду визначено ч. 1 ст.
1166 ЦК України, якою передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень. Відповідно з
вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі
наявні докази для підтвердження своїх
вимог та заперечень сторони повинні
надати до початку розгляду справи по
суті.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України,
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяг із них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до довідки СТ «Дніпрове» №
42 від 09 листопада 2013 року, опорна
стінка-паркан була встановлена за
рахунок власника ділянки НОМЕР_2 -
ОСОБА_1 в 2010 році за присутності і згоди
власника ділянки НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с.14).

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України,
власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Відповідно до умов та об'єму робіт,
витрати на відновлення паркану
складають на теперішній час 34399 грн.,
окрім того, ОСОБА_1 сплатила за
складання дефектного акту на виконання
робіт, по договору № 14 від 08 квітня 2014
року - 50 грн. Відповідно в цілому сума
позовних вимог складає 34440 грн.

Факт заподіяння шкоди позивачці саме
обома відповідачами підтверджується
також їх запереченнями на а.с. 46.

Тому з огляду на вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
в частині стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 суми матеріальної
шкоди в розмірі 34440 грн. підлягають
задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідачів моральної шкоди в розмірі
5000 грн., то вони підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України -
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», під
моральною шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

За змістом частин 1-3 ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає, зокрема у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я та у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, з подальшими
змінами «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року,
розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає в
межах заявлених вимог залежно від
характеру та обсягу заподіяних
позивачеві моральних страждань, з
урахуванням в кожному конкретному
випадку ступеня вини відповідача та
інших обставин. Зокрема враховується
характер і тривалість страждань, стан
здоров'я потерпілого, істотність
вимушених змін у його життєвих
стосунках, конкретних обставин по
справі, характер моральних страждань і
наслідків, що наступили.

Внаслідок пошкодження паркану ОСОБА_1
зазнала моральних страждань, через
хвилювання з приводу знищення
належного їй на праві власності майна
вона отримала нервове потрясіння і
змушена була звертатися до лікарні, у
неї порушився сон, вона постійно
знаходиться в напруженому стані, через
те, що може відбутися зсув ґрунту, через
знищення паркану. Позивачка змушена
кожен день навідуватися до садового
товариства і слідкувати за станом
садового будинку, що несе за собою
додаткові витрати на пальне для
автомобіля, тому з урахуванням вимог
розумності та справедливості,
враховуючи характер порушення прав
позивача та глибину її душевних
страждань, суд приходить до висновку,
що необхідно частково задовольнити
вимоги позивачки про відшкодування
моральної шкоди та стягнути з
солідарно з відповідачів в рахунок
відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Що стосується позовних вимог щодо
усунення перешкод у здійсненні права
користування і розпорядження майном, а
саме права відновлення пошкодженого
паркану, шляхом зобов'язання
відповідачів надати вільний доступ
ОСОБА_1 та працівникам будівельної
бригади, на їх земельну ділянку НОМЕР_1,
що розміщена на території садівничого
товариства «Дніпрове»
Новоолександрівської сільської ради в
с. Дніпрове Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, на час
виконання робіт по відновленню
пошкодженого паркану, то вони
задоволенню не підлягають,як заявлені
передчасно, оскільки у суді мається
спір стосовно межі земельних ділянок
позивача та відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України,
до витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи, належать витрати на
правову допомогу.

Згідно ст. 84 ЦПК України, витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» - розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Тому з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 588 грн. сплаченого
судового збору, тобто з кожного по 294
грн. та 800 грн. правової допомоги, тобто
з кожного по 400 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
23, 1167 ЦК України, ст. 10, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення матеріальної та
моральної шкоди та усунення перешкод у
відновленні пошкодження майна -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 34440
грн., солідарно.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 3000
грн.,солідарно.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 588 грн. сплаченого судового
збору, тобто з кожного по 294 грн. та 800
грн. правової допомоги, тобто з кожного
по 400 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя :
Озерянська Ж.М.