АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 606/1426/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Ромазан Л.С. Провадження №
22-ц/789/1122/14 Доповідач - Шевчук
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - ОСОБА_1

представника ДВС - Гавдя Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Теребовлянського районного
суду від 12 серпня 2014 року за скаргою
ОСОБА_1 на дії в.о. начальника та
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Теребовлянського районного управління
юстиції Тернопільської області,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Теребовлянського
районного суду від 12 серпня 2014 року
відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1
на дії в.о. начальника та головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Теребовлянського районного управління
юстиції Тернопільської області .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалу суду та
постановити нову, якою задовольнити
скаргу, посилаючись на те, що суд
відмовив у задоволенні скарги з
формальних міркувань.

Апелянт в судовому засіданні
підтримав вимоги апеляційної скарги,
зіславшись на доводи викладені у ній.

Представник ДВС апеляційну скаргу
заперечив ухвалу суду вважає законною.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, заслухавши пояснення учасників
апеляційного розгляду справи, колегія
вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Відмовляючи заявнику у
задоволенні скарги, суд виходив з того,
що державний виконавець при вчиненні
виконавчих дій та в.о. начальника
відділу державної виконавчої служби
Теребовлянського районного управління
юстиції Тернопільської області, діяли
у межах своїх повноважень та
відповідно до законодавства про
виконавче провадження, права ОСОБА_1 не
порушено.

Такий висновок суду відповідає
вимогам закону та встановленим
обставинам по справі.

Згідно ст.3 Закону України "Про
виконавче провадження", примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, в перелік яких
включено виконавчі листи, що видаються
судами.

Відповідно ст.18 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача про
примусове виконання рішення.

У відповідності до ст.19 цього
Закону, державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа зазначеного в
статті 17 Закону, а саме виконавчого
листа, що видається судом.

Судом встановлено, що за рішенням
Теребовлянського районного суду
Тернопільської області від 6 березня 2014
року із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1
стягнуто грошові кошти у розмірі 27200
грн. та судовий збір у розмірі 272 грн.

24.03.2014 року Теребовлянським
районним судом видано виконавчий лист
про стягнення із ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 27200
грн., виконання якого здійснює відділ
державної виконавчої служби
Теребовлянського районного управління
юстиції Тернопільської області.

3.04.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

4.04.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, копію якого
направлено в реєструючі органи для
виконання.

15 травня 2014 року головний
державний виконавець Савицька С.В.
звернулась до Теребовлянського
районного суду із поданням про розшук
боржника з метою виконання судового
рішення та встановлення відсутності
боржника ОСОБА_4 за місцем її
реєстрації, а саме: у АДРЕСА_1

Ухвалою Теребовлянського
районного суду від 6 червня 2014 року
оголошено розшук ОСОБА_4, а здійснення
дій, пов'язаних із розшуком боржника,
цією ж ухвалою суду доручено
Теребовлянському РВ Управління МВС
України в Тернопільській області.

Внаслідок проведення головним
державним виконавцем Савицькою С.В.
виконавчих дій встановлено, що у
власності ОСОБА_4, крім житлового
будинку по АДРЕСА_1 в місті Теребовлі,
іншого майна немає, у зв'язку із чим нею
10 червня 2014 року складено акт опису й
арешту майна житлового будинку по
АДРЕСА_1 в місті Теребовлі.

4 липня 2014 року винесено
постанову про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні, для
встановлення ринкової вартості
описаного та арештованого майна,
належного боржнику з метою його
подальшої реалізації на прилюдних
торгах.

Посилання апелянта на те, що суд
першої істанції безпідставно відмовив
в задоволенні скарги, оскільки
Державна виклнавча служба
Теребовлянського районного управління
юстиції проявила халатність та
навмисно затягує виконання рішення
суду не заслуговують на увагу, так як
не грунтуються на законі та
спростовуються вищезазначеними
матеріалами справи.

Відповідно до ст. 13 Закону України
«Про державну виконавчу службу» дії
або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені до
вищестоящої посадової особи або до
суду у порядку, встановленому законом.

За ч.1 ст.82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

У відповідності до ст. 386 ЦПК
України скарга розглядається у
судовому засіданні за участю заявника
й державного виконавця або іншої
посадової особи, рішення, дії чи
бездіяльність якої оскаржується.

Судом першої інстанції
встановлено, що головний державний
виконавець Савицька С.В. при вчиненні
виконавчих дій з виконання виконавчого
листа № 606/177/14-ц від 24.03.2014 року
Теребовлянського районного суду про
стягнення 27200 грн. грошових коштів з
ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1, та в.о.
начальника відділу державної
виконавчої служби Теребовлянського
районного управління юстиції
Тернопільської області при винесенні
постанови про перевірку виконавчого
провадження в порядку ст.83 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 4 червня 2014 року, діяли у межах своїх
повноважень та відповідно до
законодавства про виконавче
провадження.

За таких обставин судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення скарги, а
наведені в апеляційній скарзі доводи є
необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313, 315, 319,
319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Теребовлянського
районного суду від 12 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ ппротягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.М. Шевчук