Провадження № 2/127/4509/14
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
головуючого судді Іщук Т. П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
за участі прокурора прокуратури
м.Вінниці Вітковської Л.Ф., позивача
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, за участі Органу опіки та
піклування Вінницької міської ради про
позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом
до відповідача. Позов мотивований тим,
що сторони перебували в шлюбі, який
розірваний 22 серпня 2005 року. Від даного
шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з
позивачкою. Відповідач залишив сім'ю ще
восени 2004 року та більше не з'являється,
з дитиною не спілкується, нею не
цікавиться, добровільно матеріальної
допомоги не надає. Дитина відвідує
школу, також займається додатково
вивченням англійської мови, однак
батько не цікавиться її розвитком. За
таких обставин просить позбавити
ОСОБА_3 батьківських прав відносно
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У судовому засіданні позивач позов
підтримала з підстав, викладених у
позовній заяві, просила його
задовольнити, не заперечувала щодо
заочного розгляду справи.
Прокурор, який заявив про свою участь у
справі, підтримав позовні вимоги
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, а тому суд ухвалив
провести заочний розгляд справи та
ухвалити заочне рішення, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки
позивач не заперечувала проти такого
порядку розгляду справи.
Представник Органу опіки та піклування
Вінницької міської ради в судове
засідання не з'явився, просив розгляд
справи провести у її відсутність,
надавши висновок органу опіки та
Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності,
вважає, що позов обґрунтований та
підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що батьками
малолітньої ОСОБА_4, є сторони по
справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 виданим 08
липня 2004 року відділом РАЦС
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області (а.с.5). 22
серпня 2005 року шлюб між сторонами
розірваний. З осені 2004 року по
теперішній час відповідач проживає
окремо. Протягом останніх десяти років
батько з дитиною не спілкується, не
підтримує з нею родинних відносин,
ухиляється від її виховання, не
цікавився її життям та розвитком.
Підтвердженням свідомого нехтування
відповідачем обов'язками про
піклування та виховання своєї доньки є
характеристики ОСОБА_4, надана
керівником гуртка по вивченню
англійської мови при підприємстві
«Агроград В» та ЗОШ І-ІІІ ступенів №12,
де навчається малолітня, та актом від 21
травня 2014 року, складеним мешканцями
будинку, де проживає позивачка зі своєю
донькою. Вихованням та навчанням
дитини займається мати.
Питання надання висновку про
доцільність чи недоцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
розглядалось Органом опіки та
піклування Вінницької міської ради.
Згідно його висновку від 05.09.2014 року
батьком обов'язків по вихованню та
утриманню своєї доньки протягом
останніх 10 років та думку дитини з
приводу позбавлення щодо неї
батьківських прав її батька, орган
опіки та піклування Вінницької міської
ради вважає доцільним позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав відносно
ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.
Між сторонами виникли правовідносини,
які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150,
151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону
України «Про охорону дитинства».
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
«Про охорону дитинства» батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.
Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 150 СК України, батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
поваги до прав та свобод інших людей,
любові до своєї сім'ї та родини, свого
народу, своєї Батьківщини, піклуватися
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя.
Згідно ч. 2 ст. 155 СК України,
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
Відповідно до ст. 165 СК України, право
на звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав мають
один з батьків, опікун, піклувальник,
особа, в сім'ї якої проживає дитина,
заклад охорони здоров'я, навчальний або
інший дитячий заклад, в якому вона
перебуває, орган опіки та піклування,
прокурор, а також сама дитина, яка
досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України,
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 березня
2007 року № 3 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», факт ухилення
батька (матері) від виховання та
утримання дітей може бути
підтверджений письмовими доказами
(актами, листами тощо), а також
показаннями свідків. Відповідно до п. 16
зазначеної постанови, ухилення батьків
від виконання своїх обов'язків має
місце, коли вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори, як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що має місце факт ухилення відповідача
від виконання своїх обов'язків по
вихованню та утриманню дочки, свідоме
нехтування ними, а саме: особа не
піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
взагалі не спілкується з дитиною
протягом десяти років та не бажає
спілкуватися, не виявляє інтересу до її
внутрішнього світу, не створює умов для
отримання ним освіти, та приходить до
висновку про можливість позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав відносно
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки це не
суперечить інтересам дитини.
При цьому, суд роз'яснює, що відповідно
до вимог ст. 166 СК України особа,
позбавлена батьківських прав, не
звільняється від обов'язку щодо
Також суд зазначає, що згідно вимог
ст.169 СК України мати, батько,
позбавлені батьківських прав, мають
право на звернення до суду з позовом
про поновлення батьківських прав.
Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 19, 150, 155, 164, 165, 171 СК України, ст.12
Закону України «Про охорону
дитинства», ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226
ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав відносно
малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243,60
грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто
Вінницьким міським судом Вінницької
області за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
до апеляційного суду Вінницької
області через Вінницький міський суд
Вінницької області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
термін з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений
у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України
п'ятиденний строк.

Суддя: