№ 2/0202/4297/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 червня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Марченко М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з
позовом до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів на дитину.

В позовній заяві позивач зазначила, що
рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 29.12.2009
року присуджено до стягнення з ОСОБА_2
щомісячно на користь ОСОБА_1 аліменти в
твердій грошовій сумі в розмірі
500 гривень. Також зазначила, що
матеріальний стан відповідача
дозволяє надавати матеріальну
допомогу у більшому розмірі, оскільки
від працює, є фізичною особою -
підприємцем.

У судове засідання позивач з'явилась,
підтримала свої позовні вимоги, та
просила суд задовольнити їх. Зазначила,
що відповідач працює, та у зв'язку з
наявності кредитних зобов'язань
приховує свій дохід, а вона на даний час
не працює, оскільки здійснює догляд за
батьком, інвалідом другої групи. Їх
сумісна донька має захворювання та
потребує лікування.

Відповідач та його представник також
з'явились в судове засідання,
заперечували проти позовних вимог,
зазначаючи, що відповідач на даний час
не працює за станом здоров'я.
Відповідач підтвердив, що дійсно він
зареєстрований як фізична особа -
підприємець та працював на час
постановлення рішення у 2009 році та
приблизно до 2012 року. Однак, зараз
доходів майже не має, про що надав
довідку з податкової інспекції.
Зазначив, що має змогу тільки
сплачувати аліменти в розмірі 500 грн.,
тому просив відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази по справі, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач та
відповідач мають доньку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації
актів цивільного стану виконкому
Індустріальної районної ради у м.
Дніпропетровську 01 грудня 2000 року.

Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 29 грудня
2009 року по справі № 2-3908/09 позов ОСОБА_1
задоволено частково та стягнуто з
ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері дитини
ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі в
розмірі 500 грн.

Статтею 180 СК України встановлено, що
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 Сімейного кодексу України
передбачено, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та інших випадках,
передбачених СК України.

Як встановлено в судовому засіданні
відповідач сплачує аліменти,
встановлені рішенням Індустріального
суду м. Дніпропетровська від 29 грудня
2009 року.

Згідно з довідкою № 10659/04-64-18-04-47 з
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків про суми виплачених
доходів та утримання податків від 04
квітня 2014 року за період з 01.01.2013 року до
31.12.2013 року ОСОБА_2 мав дохід в розмірі 5,
88 грн.

Не знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні доводи позивача про
приховання доходів відповідачем та
введення з цього приводу суд в оману.
Надані позивачем повідомлення про
наявність боргових зобов'язань ОСОБА_2
не є доказом, що останній приховує свої
доходи та зазначені відповідачем
обставини щодо його майнового стану є
недостовірними.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Пояснення позивача щодо здійснення
витрат на лікування дитини, в даному
випадку, враховуючи положення ст. 185 СК
України, можуть бути віднесені до
додаткових витрат, у яких зобов'язаний
брати участь відповідач ОСОБА_2 та
позивач не позбавлений можливості
звернутись до суду з відповідними
вимогами.

Отже, дослідивши всі обставини в
сукупності, суд вважає, що підстави для
задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК
України ст.ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення
розміру аліментів, що стягуються з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, на утримання
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
відповідно до рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
29 грудня 2009 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції.

Суддя:
Г.В. Бєсєда