Справа № 510/927/13-ц
Ренійський районний суд Одеської
головуючого судді - Бешлієвої Т.А.,
секретарі - Івановій Н.С.,
прокурора - Крастін Л.І.,
представника третьої особи - служби у
справах
дітей Ренійської районної державної
адміністрації - Саєвської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені Одеської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 (третя особа: служба у справах
дітей Ренійської районної державної
адміністрації) про позбавлення
батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому просила позбавити
ОСОБА_4 батьківських прав відносно
їхньої сумісної доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав, передбачених п.
2 ч. 1 ст. 164 СК України, оскільки він
виконання своїх обов'язків по
Відповідач ОСОБА_4 неодноразово у
судові засідання не з'являвся, будучи
сповіщений про день та час розгляду
справи, заяви про розгляд справи у його
відсутність до суду
ним не надано, заперечень що до
пред'явленого позову також не
поступило, за таких обставин
суд вважає за можливе провести заочний
розгляд справи за відсутності
відповідача на підставі
матеріалів справи згідно з вимогами ст.
169 ч. 4 ЦПК України.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та
наполягали на задоволенні позову.
Представник 3 особи - органу опіки та
піклування Ренійської районної
адміністрації Одеської області
Саєвська О.В. надала відповідний
висновок органу опіки та
піклування про доцільність
позбавлення відповідача батьківських
прав, посилаючись на захист
прав та інтересів дитини.
Прокурор Крастін Л.І. також у судовому
засіданні висловила думку про
доцільність,позбавлення відповідача
ОСОБА_4 батьківських прав, виходячи з
В ході судового розгляду судом були
досліджені наступні докази:
- копія свідоцтва про народження
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1 від
09.06.2006 року, яке видане відділом
реєстрації актів цивільного стану
Ренійського районного управління
юстиції Одеської області та в якому
батьками дитини вказані
позивач та відповідач;
- характеристика на ученицю 1 класу
Ренійської загальноосвітньої школи 1-111
ступеню № 4 ОСОБА_5, з якої вбачається,
що дівчинка прийшла до школи
підготовленою, добре засвоює учбовий
матеріал, у неї добре розвинена річ,
логічне мислення, пам'ять, в класі
дівчинку поважають, у
вільний від навчання час дівчинка
займається танцями. В характеристиці
також вказано, що за
період навчання дитини у школі її
батько ОСОБА_4 не відвідував школу, не
батьківські збори, не цікавився
успіхами у навчанні дочки;
- копія свідоцтва про розірвання шлюбу,
серії НОМЕР_2 від 28.11.2007 р. виданого
відділом реєстрації актів цивільного
стану Ренійського районного
управління юстиції Одеської області,
відповідно до якого шлюб між
відповідачем ОСОБА_4 і позивачем ОСОБА_1
розірвано 28.11.2007 року, про що в книзі
реєстрації розірвань шлюбів зроблено
відповідний актовий запис № 108, після
реєстрації розірвання шлюбу
позивачеві присвоєне прізвище.
- довідка дошкільного навчального
закладу загального розвитку ясла-садка
«Чомучка» Ренійської міської Ради № 54
від 11.05.2012 року, у якій зазначено, що
донька позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідувала старшу групу
№ 2 ДНЗ «Чомучка» та її батько ОСОБА_4
жодного разу не був присутній на
батьківських зборах, святах та не
цікавився життям дитини у дитячому
садочку, виховує дитину та оплачує
дошкільний заклад мати - ОСОБА_1;
- довідка цього ж дошкільного закладу №
50 від 27.04.2012 року з таким самим змістом
відносно відповідача ОСОБА_4; і
- довідка № 03-249 від 11.07.2012 року відділу
державної виконавчої служби
Ренійського районного Управління
юстиції Одеської області на ім'я
позивача ОСОБА_1 про те, що вона не
утримує аліментів з відповідача
- грошовий переказ на ім'я позивача
ОСОБА_1 від 18.06.2012 року на суму 364 грн.;
- копія трудової книжки на ім'я
відповідача ОСОБА_4, з якої вбачається,
що останнім місцем роботи відповідача
є база відпочинку «Чорноморка», з якої,
він звільнений 04.06.2010 року за власним
- копія паспорту громадянки України на
ім'я позивача ОСОБА_1, серії НОМЕР_3,
виданого Ренійським РВ ГУМВС України в
Одеській області 27.12.2007 року;
- висновок органу опіки та піклування
Ренійської районної державної
адміністрації № 01-16/04/ 187 від 23.01.2014 року
про доцільність позбавлення
батьківських прав відповідача ОСОБА_4
Судом в ході судового розгляду
встановлено, що позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_4 з лютого 2006 року
перебували в зареєстрованому шлюбі,
від сумісного життя мають доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про
народження якої вони зазначені
батьками дитини. Сумісне життя
сторонами припинено до досягнення
донькою віку 1 року, 28.11.2007 року шлюб між
позивачем і відповідачем розірвано,
мати дитини змінила прізвище на
«ОСОБА_1». На час розгляду справи донька
проживає разом з матір'ю, повністю
знаходиться на її утриманні, вона ж
займається її вихованням та доглядом,
дбає про освіту, дівчинка ходить до 2
класу школи. Пред'являючи позов до суду,
позивач вказала в якості підстави для
позбавлення батьківських прав
відповідача те, що він ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини. В позові зокрема
вказано, що з 2007 року, тобто з часу коли
дитині виповнився 1 рік, відповідач
ОСОБА_4 жодного разу не бачився з
донькою, дівчинка батька не знає,
відповідач свідомо нехтує і ухиляється
від виконання своїх батьківських
обов'язків, вихованням, станом здоров'я
дитини не цікавиться, матеріальної
допомоги не надає, не піклується про
фізичний, духовний моральний розвиток
дитини, не забезпечує здобуття донькою
повної загальної середньої освіти, не
цікавиться її долею, що до вікових
проблем доньки також ставиться
байдуже. Позивач вважає, що родинні
зв'язки між донькою та батьком втрачені
повністю, спроби поновити їх не
робляться, хоча вона і не перешкоджає
цьому. Відповідач ніде офіційно не
працює, за весь час жодного разу не
дзвонив, ані грошей, ані подарунків,
ніякої матеріальної допомоги дитина
від батька не отримувала. У судовому
засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала
заявлені вимоги, пояснивши, що у липні
2012 року вона вже зверталася до суду з
таким же позовом, і по тим же підставам,
але впослідуючому цей позов за її
заявою було залишено без розгляду,
оскільки ОСОБА_4 заперечував проти
позову, запевняв суд і позивача про те,
що усвідомив помилки і докладе
максимум зусиль, щоб їх виправити,
просив суд дати йому шанс стати
справжнім батьком, в день проведення
судового засідання вперше перерахував
на утримання доньки 364 грн. Далі, на
прохання відповідача, комісією з
питань захисту прав дітей Ренійської
райдержадміністрації йому був
встановлений час і порядок спілкування
з донькою, але він тільки один раз
з'явився додому до доньки, короткий час
розмовляв з нею, це було перше
знайомство доньки з батьком. .3 тих пір
пройшло більше ніж 1,5 року, але ситуація
не змінилася, відповідач продовжує
ухилятися від виконання своїх
обов'язків по вихованню доньки. Більше
жодного разу відповідач так і не
прийшов до доньки, щоб поспілкуватися,
не дзвонив їй, ніякої участі у її житті
не приймав, більше не надавав ніякої
матеріальної допомоги. Відповідач живе
неподалеку від місця мешкання позивача
з донькою, але, зустрічаючи дитину на
вулиці, відповідач проходить мимо
доньки, не помічаючи дитину. Така
поведінка ОСОБА_4, по поясненням
позивача, травмує психіку і не
відповідає інтересам дитини, не
дозволяє їй, як матері вирішити всі
проблеми що до потреб дитини,
наприклад, повезти доньку на лікування
в санаторій то що. За таких обставин, на
думку позивача, є всі правові підстави
для задоволення позову.
Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7, мати позивача, пояснила в суді,
що дочка з відповідачем знаходилась у
зареєстрованому шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
них народилася донька ОСОБА_7, дитина з
дня народження і до цього часу
знаходиться з матір'ю, на теперішній
час онуці 8 років, вона ходить до 2 класу
школи, знаходиться повністю на
утриманні дочки свідка, свого батька
тривалий час дівчинка зовсім не знала.
За поясненнями свідка, розійшлась
дочка з відповідачем коли дитині було 6
місяців, з тих пір ОСОБА_4 не цікавився
донькою, як росте, розвивається, ні разу
не приходив до неї, не спілкувався, не
приходив ні до дитячого садочка, ні до
школи, матеріально теж ніяк не
допомагав, оскільки постійно і довго
ніде не працював. Один раз свідок
допомогла відповідачу з
працевлаштуванням, його прийняли на
роботу до Ренійського Управління
експлуатації газового господарства,
але працював відповідач там недовго,
вживав спиртні напої та був звільнений;
По свідченням ОСОБА_7, дочка вже
зверталась з позовом до суду про
позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав,
але позов за її заявою був залишений
без розгляду. Тоді ж у 2012 році, коли
справа знаходилась на розгляді у суді,
відповідач вперше переслав дочці на
утримання дитини гроші чуть більше 300
грн. та виявив бажання брати участь у
вихованні доньки, але з того часу
нічого не змінилося у його поведінці і
відношенні до дитини. Тільки один раз
ОСОБА_4 прийшов до дитини, вони посиділи
у дворі хвилин 20, познайомились, але
дівчинка не сприйняла його як батька,
не схотіла з ним спілкуватися.
Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8, пояснила в суді, що відповідач
ОСОБА_4 покинув сім'ю коли доньці не
було і року від народження, з тих пір
ніякої участі ні у вихованні; ні в
утриманні дитини не приймає, не
приходив ні на день народження дитини,
ніколи нічого їй не купував і не
приносив, ані цукерок, ані чого другого,
дівчинка не знає його, як батька. Коли
дівчинка йде по вулиці, оскільки вони з
матір'ю живуть недалеко, відповідач
проходить мимо дитини, не помічаючи
доньку, ніколи до неї не підходить, не
спілкується з дівчинкою. Про роботу
відповідача свідку відомо, що його мати
відправляла його на заробітки, але він
тривалий час ніде не працював. За
свідченнями свідка якихось перешкод у
спілкуванні з дитиною відповідачу
ніхто ніколи не чинив. На думку свідка,
ОСОБА_4 свідомо не виконує свої
батьківські обов'язки, оскільки не
приймає ніякої участі ні у вихованні,
ні в матеріальному забезпеченні
Згідно висновку органу опіки та
піклування Ренійської
райдержадміністрації матір
малолітньої дитини - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 та
самостійно виховує малолітню доньку
ОСОБА_5. У 2012 році ОСОБА_1 вже подавала
позовну заяву до Ренійського районного
суду Одеської області про позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню
до його малолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Суд залишив позовну заяву
ОСОБА_1 без розгляду.
Питання про позбавлення батьківських
прав відповідача ОСОБА_4 по відношенню
до його малолітньої доньки ОСОБА_5
виносилося на комісію з питань захисту
прав дітей Ренійської
райдержадміністрації, на якій обидві
сторони дійшли згоди про те, що матір
дитини дає шанс виправитися батьку
дитини, досягнуто було і домовленості
про зустрічі дитини з батьком.
Далі, як вказано у висновку, пройшло 1,5
року, ОСОБА_1 подала повторно позов,
оскільки поведінка батька по
відношенню до дитини не змінилася.
Батько малолітньої - ОСОБА_4, проживає в
АДРЕСА_1, не приділяє ніякої турботи до
своєї доньки, не надає матеріальну
допомогу, не виконує жодного з
установлених Сімейним Кодексом
України обов'язків по вихованню дитини,
не бере участі у її утриманні. Батько
дитини не займається забезпеченням по
відношенню до своєї доньки, не
піклується про її фізичний, моральний і
духовний розвиток, 2 рази він письмово
був повідомлений та запрошений на
комісію з питань захисту прав дитини,
але не з'явився та не надав пояснень що
до своєї відсутності.
Нехтування батьківськими обов'язками з
боку батька, принижує гідність дитини,
а наявність людини, яка юридично є її
батьком, але фактично залишається
чужою людиною, може в подальшому
привести до негативних наслідків у
житті дитини, як з моральної, так і з
правової точки зору. Виходячи з усього
вищенаведеного, керуючись діючим
законодавством, в інтересах
малолітньої ОСОБА_5, Ренійська районна
державна адміністрація, як орган опіки
та піклування, вважає доцільним
позбавлення батьківських прав
відповідача по справі ОСОБА_4 по
відношенню до його малолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У судовому засіданні представник 3
особи - органу опіки та піклування
Ренійської районної державної
адміністрації Саєвська О.Є. підтримала
означений висновок, також вважає, що
в інтересах дитини, доцільно позбавити
відповідача ОСОБА_4 батьківських прав,
зовсім ухилився від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
зовсім не знає батька, бачила його 1 раз,
зустріч їх пройшла сухо, якогось
контакту, довіри між
ними не виникло. Згідно характеристики
зі школи батько дитини у школі не
його було не можливо, він ніде постійно
не працював, матеріально дитину не
скористався наданим йому шансом
змінити свою поведінку по відношенню
Заслухавши позивача та її
представника, думку прокурора та 3
особи-органу опіки та
піклування Ренійської
райдержадміністрації, які вважали
можливим задовольнити позов,
вивчивши висновок органу опіки і
піклування, оцінивши надані письмові
свідків, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, оскільки позбавлення
відповідача по справі буде відповідати
інтересам малолітньої дочки та буде
направлено на захист
Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
посилається як на підстави своїх вимог
і заперечень, надати докази відповідно
У даному випадку особа, яка подала
позов про позбавлення батьківських
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України
повинна довести, що відповідач ( батько
ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.
Що до цієї підстави для позбавлення
батьківських прав, суд зазначає, що
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини має місце тоді, коли
вони не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
забезпечують необхідного харчування,
медичного догляду, лікування дитини, що
впливає на її фізичний розвиток, як
складову виховання, не спілкуються з
необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та
інших духовних цінностей, не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу, не створюють умов для отримання
означені фактори, як окремо, так і в їх
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання
дитини за наявності винної поведінки
батьків, свідомого нехтування своїми
Поняття виховання включає в себе також
психологічний вплив батьків на дитину
формулювання у неї прийнятних для
суспільства морально-етичних
Згідно вимог ч.1 ст. 3 Конвенції про
права дитини, в усіх діях що до дітей,
здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
соціального забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова
увага приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.
Ст. 6 Декларації прав дитини проголошує,
що дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права
дитини, дитина, яка не проживає з одним
батьками, має право підтримувати на
регулярній основі особисті і прямі
батьками, за винятком випадків, коли це
суперечить інтересам дитини.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права
дитини батьки несуть основну
вихованню Дитини. Найкращі інтереси
дитини є підметом їх основного
Як передбачено ст.150 СК України батьки
зобов'язані виховувати дитину в дусі
прав і свобод інших людей, любові до
своєї сім'ї та родини, свого народу,
Батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
розвиток, забезпечити здобуття дитиною
повної загальної середньої освіти,
зобов'язані готувати її
до самостійного життя. Батьки
зобов'язані поважати дитину.
Відповідно до ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і
обов'язків що до своєї дитини.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України "
Про охорону дитинства» на кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання,
навчання, і розвиток дитини. Батьки або
особи, що їх замінюють, несуть
відповідальність за порушення
інтересів дитини на охорону здорову,
фізичний і духовний розвиток, навчання
Згідно зі ст.155 СК України здійснення
батьками своїх прав та виконання
обов'язків мають ґрунтуватися на
повазі до прав дитини та її людської
гідності. Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини. Відмова батьків від дитини є
неправозгідною, суперечить моральним
засадам суспільства.
У відповідності до ч.2 і 3 ст.157 СК
України той з батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею.
Ухилення батьків від виконання
батьківських обов'язків є підставою
для покладання на них
відповідальності, встановленої
Відповідно до ст. 164 СК України
підставами для позбавлення
батьківських прав батьків є: якщо мати,
батько не забрали дитину з пологового
будинку або з іншого закладу охорони
здоров'я без поважної причини і
протягом 6 місяців не виявили що до неї
батьківського піклування, ухиляються
від виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, жорстоко поводяться
з дитиною, є хронічними алкоголіками
або наркоманами, вдаються до будь яких
видів експлуатації дитини, засуджені
за вчинення умисного злочину що до
Відповідно до п.п. 15, 16, 18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
30.03.2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують та інше), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
спорідненості з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
Аналізуючи встановлені фактичні
обставини справи, надані докази, суд
приходить до висновку про доведеність
винної поведінки відповідача по справі
ОСОБА_4 що до виконання ним своїх
батьківських обов'язків по вихованню
своєї малолітньої дочки. У даній справі
відповідач тривалий час своєю повною
бездіяльністю, байдужістю до рідної
доньки, не маючи при цьому жодних
перешкод, повністю ухилився від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини. Разова
матеріальна допомога та одне
спілкування з дочкою не можуть судом
розцінюватися, як належне виконання
своїх батьківських обов'язків по
вихованню, оскільки дитина потребує
для повного і гармонійного розвитку її
особистості постійної любові та
розуміння, турботи, допомоги і
підтримки. Обставин, які б могли
вплинути на невиконання відповідачем
своїх батьківських обов'язків, судом не
встановлено. Приймаючи рішення про
задоволення позову, суд враховує також
і те, що відповідачу вже один раз була
надана можливість виправити ситуацію,
але він свідомо не скориставсь наданим
йому часом і продовжує нехтувати
своїми батьківськими обов'язками та
ухиляється від виховання своєї рідної
доньки. Заявлені вимоги позивача
підтверджуються вищенаведеними
доказами. Рішення про позбавлення
ОСОБА_4 батьківських прав, на думку суду
буде відповідати інтересам
малолітньої дитини та у даному
конкретному випадку буде досягнутий
позитивний результат у подальшій долі
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 212, 213 ЦПК
України, ст.ст. З, 9, 18 Конвенції про
права дитини, ст.6 Декларації прав
дитини, ст.ст. 141, 150, 155, 157, 164 Сімейного
Кодексу України, ст. 12 Закону України «
Про охорону дитинства», п.п. 15, 16, 18
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.03.2007 року № 3 « Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав», суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 -
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6,
громадянина України, батьківських прав
щодо його малолітньої доньки ОСОБА_5,
Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Т.А.
Бешлієва