№ 2-5973/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2014 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді Бобровник О. В.
при секретарі: Мурга Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» - про стягнення банківського вкладу, -
у вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» - про стягнення банківського вкладу.
Позивач при зверненні до суду в обґрунтування своїх вимог зазначив, що між ним та відповідачем був укладений договір акційного строкового банківського вкладу № 2630/80/156692 від 05.02.2014 року.
Відповідно до умов зазначеного договору позивачем було внесено на депозитний рахунок 200 000 грн. із строком вкладу до 05.06.2014 року.
Відповідно до п. 4.3.2 Договору відповідач зобов'язався повернути позивачу суму вкладу на умова та в строки визначені Договором.
Позивач посилаючись на те, що відповідач, у строки визначені договором, суму банківського вкладу не повернув, просить суд стягнути з відповідача на його користь 200 000 грн., а також 3% річних у сумі 1 167, 10 грн. та індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 2 466, 67 грн.
Позивач в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.
ПАТ «Міський комерційний банк» в судове засідання свого представника не направило, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки в судове засідання не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між ним та відповідачем був укладений договір акційного строкового банківського вкладу № 2630/80/156692 від 05.02.2014 року.
Відповідно до умов зазначеного договору позивачем було внесено на депозитний рахунок 200 000 грн. із строком вкладу до 05.06.2014 року.
Відповідно до п. 4.3.2 Договору відповідач зобов'язався повернути позивачу суму вкладу на умова та в строки визначені Договором.
Таким чином, відповідач повинен був повернути вклад позивачу не пізніше 05.06.2014 року.
Вбачається, що у встановлений в договорі строк відповідач суму вкладу позивачу не повернув.
Частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.
За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором в зв'язку з чим приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів, що внесені за договором банківського вкладу, а також 3% річних та індексу інфляції.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 526, 1060 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27-30, 57-60, 88, 209, 212-215, 224, 228 ЦПК України, суд, -
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, що внесені за договором банківського вкладу №2630/80/156692 від 05.02.2014 року в сумі 200 000 грн., а також 3% річних у сумі 1 167,10 грн., індекс інфляції в сумі 2 466, 67 грн. та 2 036, 34 грн. судового збору, а всього 205 670, 11 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя: