Справа № 128/3766/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем
України

08 грудня 2014 року
м.Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді:
Гриценко І.Г.

при секретарі:
Манюк Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання повнолітнього сина, який
продовжує навчання.

Позивач просить винести рішення, яким
стягувати на його користь аліменти з
ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в
розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з
дати подачі позову і до закінчення
навчання, але не пізніше як до
досягнення 23-х років, посилаючись на
те, що ОСОБА_2 являється його батьком.
Після розірвання шлюбу між батьками,
він перебуває на повному утриманні
матері.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року йому виповнилось 18
років, але з 01 вересня 2013 року він
продовжує навчатись на 2-му курсі
Київського національного університету
імені Тараса Шевченка на денній формі
навчання, де навчається на контрактній
основі на умовах платності, стипендію
не отримує. На період навчання не має
можливості працювати.

Період надання освітньої послуги,
згідно Договору № 1367 про надання
освітньої послуги (навчання) Київським
університетом імені Тараса Шевченка
від 23.08.2013 року, становить з 01.09.2013 року
по 30.06.2017 р. Загальна вартість освітньої
послуги (навчання) складає 120000 грн.,
тобто сума оплати за кожен рік
становить 30000 грн. 00 коп.

Батько на його утримання матеріальної
допомоги не надає, незважаючи на те, що
згідно законодавства зобов'язаний це
робити. Зі слів батька, він не бажає
його утримувати, незважаючи на те, що
кошти потрібні йому для продовження
навчання. Його мати не має можливості
самостійно утримувати його, оскільки
сама знаходиться в скрутному
матеріальному становищі. Так, для
будівництва аптеки, вона змушена була
позичити велику суму коштів, що
стягнуті з неї за рішеннями
Вінницького районного суду Вінницької
області від 28.01.2014 р. у справі № 128/6341/13-ц
та від 15.05.2014 р. у справі № 128/1544/14-ц. Отже,
на даний час весь її незначний дохід
спрямовується на погашення боргів, що
перешкоджає їй, як раніше, надавати
йому кошти на проїзд до місця навчання,
проживання, одяг, харчування,
підручники, зошити тощо, що й зумовило
необхідність його звернення до суду.

Необхідно зазначити, що батько
постійно намагається скрити місце
своєї роботи, але за даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців він
зареєстрований фізичною-особою
підприємцем, являється одним із
засновників ПП «Меркурій-4», а також є
директором ПП «Дорбутсервіс».

При визначенні розміру аліментів він
виходив з того, що батько працює та має
нерегулярний, мінливий дохід. За його
підрахунками щомісячні витрати на
навчання в м. Києві становлять
щонайменше 2400 грн. Тобто, щомісячно він
повинен витрачати ці кошти на проїзд до
місця навчання (метрополітен),
проживання, одяг, харчування,
підручники, зошити тощо.

Вважає, що за таких обставин батько має
можливість до закінчення навчання
щомісячно сплачувати на його утримання
половину необхідних коштів у розмірі
1200 грн.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. З ст. 199 СК право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

В ході розгляду справи, в судовому
засіданні представники позивача
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов підтримали
просили його задоволити дали пояснення
аналогічні змісту позовної заяви. В
судове засідання 08.12.2014 року
представники позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5
не з'явилися, надали суду заяву згідно
якої позовні вимоги підтримують
повністю, просять їх задоволити та
розглянути справу у їх відсутності та у
відсутності позивача.

Крім того, через канцелярію суду
позивачем ОСОБА_1 надано додаткові
пояснення до позовної заяви, в яких він
зазначив, що загальний щомісячний
розмір його витрат, пов'язаних з
проживанням в м.Києві, навчанням,
харчуванням, проїздом та інші витрати
складає близько 7000 грн., однак він
просить стягнути з батька аліменти в
розмірі лише 1200 грн. щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 в ході розгляду
справи в судовому засіданні позовні
вимоги не визнав, просив в задоволенні
позову відмовити, так як він не має
змоги сплачувати 1200 грн. щомісячно на
утримання сина на період його навчання
в м.Києві, що з нього за рішенням
Апеляційного суду Вінницької області
від 27.10.2014 року присуджено до стягнення
15000 грн. за платне навчання сина в
інституті. Пояснив, що він являється
приватним підприємцем, але не працює,
ніяких доходів немає. В подальшому в
судове засідання не з'явився, надав
суду заяву, згідно якої, в стягненні
суми позову просить відмовити та
розглянути справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд
вважає, що справу можливо розглянути
без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Оглянувши заяви сторін, вивчивши
матеріали справи, оцінивши всі докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають до
задоволення частково з наступного.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_2 являється рідним батьком
позивача ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
від 11.03.2004 року (а.с.4 - копія свідоцтва
про народження).

Згідно рішення Мурованокуриловецького
районного суду Вінницької області від
19.08.2013 року шлюб між батьками позивача
розірвано (а.с.2 - копія рішення суду).

Позивач ОСОБА_1 являється повнолітнім,
ІНФОРМАЦІЯ_6 року йому виповнилося 18
років, і на даний час він являється
студентом другого курсу Інституту
міжнародних відносин Київського
національного університету ім.
Т.Шевченка, навчається на денному
відділенні, на контрактній основі (а.с.7,
65 - довідки з навчального закладу).

Період навчання позивача, згідно
Договору №1367 від 23.08.2013 року про
надання освітньої послуги (навчання)
укладеного між ОСОБА_6 (матір'ю
позивача) та Київським національним
університетом імені Тараса Шевченка
становить з 01.09.2013 року по 30.06.2017 р., сума
оплати за один рік навчання становить
30000 грн. (а.с.5-6 копія договору).

Згідно рішення Апеляційного суду
Вінницької області від 27.10.2014 року
позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на дитину
задоволено, та стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_6 додаткові витрати на
дитину в розмірі 15000 грн., що становить ?
частини вартості освітньої послуги
денної форми навчання за 2014-2015 рік.

Також судом встановлено, що позивач
перебуває на утриманні матері, і він
потребує коштів на проживання в
м.Києві, харчування, проїзд та інші
витрати, які відповідач в
добровільному порядку не надає.

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідач в добровільному порядку
коштів на утримання сина в період його
навчання не надає.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи
пояснення усіх учасників процесу, всі
дані про особу позивача та відповідача,
їх матеріальний стан, що ОСОБА_2
будь-яких платежів від ПП «Меркурій-4»,
де він являється одним із
співзасновників даного приватного
підприємства не отримував, так як
прибутків від господарської
діяльності підприємство не отримувало
(а.с.49 - копія довідки ПП «Меркурій-4» від
14.10.2014 року), що ОСОБА_2 не отримував
грошових виплат від ПП «ОСОБА_7.»,
директором якого він являється, так як
підприємство не проводить
господарської діяльності (а.с.50 - копія
довідки ПП «ОСОБА_7.» від 15.10.2014 року), що
ОСОБА_2 згідно рішення Апеляційного
суду Вінницької області від 27.10.2014 року
зобов'язаний до виплати користь матері
позивача ОСОБА_6 15000 грн., що становить ?
вартості навчання позивача за 2014-2015
рік, що позивач потребує коштів на
проживання в м.Києві, харчування,
проїзд та інші витрати, суд вважає, що
ОСОБА_2 має можливість надавати
матеріальну допомогу на утримання сина
на період його навчання, який потребує
від нього матеріальної допомоги, тому,
як батько, повинен утримувати сина на
період його навчання згідно зі ст.199 СК
України.

Суд вважає справедливим, розумним і
необхідним для присудження на користь
позивача на період його навчання але не
більше ніж до 23-річного віку аліменти в
розмірі 800 грн. щомісячно, що
відповідатиме обов'язку батьків щодо
їх дітей, і в наслідок сплати в такому
розмірі аліментів матеріальний стан
відповідача не погіршиться.

Крім того, батьки від народження дитини
зобов'язані матеріально її утримувати,
виховувати, навчати, і в тому числі
підтримувати її морально і матеріально
в період навчання в вузах після
закінчення середньої школи.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище позивача і платника
аліментів.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати
підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 180, 184, 199, 200 СК України, ст. ст. 10, 11,
60, 81, 88, 212, 214, 215, 217, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1),
уродженця с.Петримани
Мурованокуриловецького району
Вінницької області, зареєстрованого
АДРЕСА_1 проживаючого АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти
на його утримання, в розмірі по 800 грн.
щомісячно, на період навчання,
починаючи стягнення з 28.07.2014 року до
закінчення сином ОСОБА_1 навчання, але
не більше як до досягнення ним 23-х
річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
(ідентифікаційний номер - НОМЕР_1),
уродженця с.Петримани
Мурованокуриловецького району
Вінницької області, зареєстрованого
АДРЕСА_1 проживаючого АДРЕСА_2 судовий
збір в розмірі 243 гривні 60 копійок в
дохід держави.

В задоволенні решти суми позовних
вимог - відмовити.

Рішення суду в межах суми платежу
за один місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя:
І.Г.Гриценко