Справа № 450/2125/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі Гук О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Пустомити
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Гамаліївської сільськї ради
Пустомитівського району Львівської
області про визнання права власності,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Гамаліївської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області, яким просить
визнати за нею право власності на
житловий будинок, загальною площе 130,5
м.кв., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням
виконавчого комітету Ямпільської
сільської Ради народних депутатів
Пустомитівського району Львівської
області № 14 від 13.04.1989 року їй дозволено
узаконити самовільно збудований
житловий будинок в с. Гамаліївка
Пустомитівського району Львівської
області. На виконання цього
рішення 18.05.1989 року, рішенням № 177
виконавчого комітету Пустомитівської
районної Ради народних депутатів
Пустомитівського району Львівської
області прийнято в експлуатацію
збудований без належного дозволу
житловий будинок в с.Гамаліївка
Ямпільської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області. В подальшому, територію
с.Ямпіль Пустомитівського району
Львівської області підпорядковано
утворені Гамаліївській сільській раді
Пустомитівського району Львівської
області.

09.06.1989 року складено акт прийомки в
експлуатацію закінченого будівництвом
житлового будинку та господарських
приміщень індивідуального забудовника
ОСОБА_1, яким встановлено, що в період з
1979 року по 1989 рік нею збудовано
одноповерховий житловий будинок, що
складається з 4-х житлових кімнат,
кухні, сіней, кладової, веранди.
Оскільки в січні 2014 року позивачка
отримала відмову Гамаліївської
сільської ради в оформленні права
власності, звернулась до Реєстраційної
служби з аналогічною заявою. 15.02.2014 року
за № 10938169 державним реєстратором
Реєстраційної служби Пустомитівського
районного управління юстиції їй
відмовлено в державній реєстрації
права власності на вказаний житловий
будинок з тих підстав, що відсутнє
зареєстроване речове право на земельну
ділянку. Покликаючись на норми
цивільного законодавства, просить
задоволити позов.

В судове засідання позивачка та її
представник не з'явились, подали суду
заяву якою позовні вимоги підтримали
повністю, просять слухати справу у їх
відсутності.

Представник відповідача Гамаліївської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву
про слухання справи у його відсутності,
проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України
фіксування судового засідання
технічним засобом здійснює секретар
судового засідання або за
розпорядженням головуючого інший
працівник апарату суду. У разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи в разі якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази
в їх сукупності, суд приходить до
висновку про підставність позовних
вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Ямпільської
сільської ради народних депутатів
Пустомитівського району Львівської
області № 14 від 13.04.1989 року позивачці
дозволено узаконити самовільно
збудований житловий будинок в с.
Гамаліївка Пустомитівського району
Львівської області. На виконання
цього рішення 18.05.1989 року, рішенням № 177
виконавчого комітету Пустомитівської
районної ради народних депутатів
Львівської області прийнято в
експлуатацію збудований без належного
дозволу житловий будинок в
с.Гамаліївка Ямпільської сільської
ради Пустомитівського району
Львівської області. В подальшому,
територію с.Ямпіль Пустомитівського
району Львівської області
підпорядковано утворені Гамаліївській
сільській раді Пустомитівського
району Львівської області.

09.06.1989 року складено акт прийомки в
експлуатацію закінченого будівництвом
житлового будинку та господарських
приміщень індивідуального забудовника
ОСОБА_1, яким встановлено, що в період з
1979 року по 1989 рік позивачкою збудовано
одноповерховий житловий будинок, що
складається з 4-х житлових кімнат,
кухні, сіней, кладової, веранди. Таким
чином, вказаним актом встановлено, що
спірний будинок є закінченим
будівництвом об'єктом.

Пунктом 6 Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української РСР, затвердженою 31.01.1966
року (втратила чинність на підставі
наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995
року №56) визначено, що не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.
Таким чином, відсутність
правовстановлюючого документа є
об'єктивною в силу закону.

Пунктом. 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на
житловий будинок», право власності на
житловий будинок, збудований
громадянином виникає з часу його
реєстрації в виконкомі місцевої Ради.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Згідно ч. 3,4 ст. 3 ЗУ «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.
Права на нерухоме майно, що виникли до
набрання чинності цим Законом,
визнаються дійсними у разі відсутності
їх державної реєстрації, передбаченої
цим Законом, за таких умов: якщо
реєстрація прав була проведена
відповідно до законодавства, що діяло
на момент їх виникнення, або якщо на
момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, право позивачки на
житловий будинок АДРЕСА_1 є дійсним.

Стаття 391 ЦК України визначає, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном, навіть якщо такі
перешкоди не пов'язані з позбавленням
володіння.

Стаття 392 ЦК України встановлює, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Враховуючи відмови Гамаліївської
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області в оформленні
права власності та державного
реєстратора Реєстраційної служби
Пустомитівського районного управління
юстиції в державній реєстрації права
власності на вказаний житловий
будинок, таке право підлягає визнанню в
судовому порядку в силу ст. 15,16 ЦК
України.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 15, 16, 331, 391, 392 ЦК України,
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженою 31 січня 1966 року, ст. 3 ЗУ
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок, загальною площею 130,5
м.кв., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення або
отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський