справа № 462/3132/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року Залізничний
районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у м.Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 08.07.1989 року і від спільного
подружнього життя мають повнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 14.05.2014 року звернулась з позовом
в суд про розірвання шлюбу між нею та
відповідачем, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що спільне життя у них не
склалося, вони з відповідачем півтора
року не підтримують сімейних відносин
та проживають окремо один від одного, а
вона має іншого чоловіка, з яким бажає
створити сім'ю. Шлюб носить формальний
характер, а тому вважає, що подальше
сумісне життя та збереження сім'ї є
неможливим та недоцільним.

Суд ухвалив справу розглядати без
участі позивача та відповідача, які
представили заяви, в яких просять
слухати справу у їхню відсутності та
проти задоволення позову не
заперечують (заяви в матеріалах
справи), що відповідає вимогам ст.158 ЦПК
України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Згідно ст.110 Сімейного кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21.12.2007 року
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя" проголошена
Конституцією України охорона сім'ї
державою полягає, зокрема, у тому, що
шлюб може бути розірвано в судовому
порядку лише за умови, якщо
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу
суперечитиме інтересам одного з них чи
інтересам їх дітей.

Як встановлено судом та доведено
матеріалами справи, сторони уклали
шлюб 08.07.1989 року у Палаці урочистих
подій міста Львова, актовий запис №1857
(а.с.5), від шлюбу мають повнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також встановлено, що сторони
проживають окремо один від одного
півтора року, не ведуть спільного
господарства, припинили сімейні
стосунки та що позивач зустрічається з
другим чоловіком, з яким має намір
створити сім'ю.

З урахуванням фактичних взаємин
подружжя, дійсних причин позову,
наведене свідчить про те, що розлад у
відносинах сторін носить стійкий
характер і продовжується тривалий час,
що призвело до втрати почуття любові та
перспектив налагодження стосунків
немає.

Наведене дає підстави для висновку про
те, що подальше проживання та
збереження сім'ї ОСОБА_1 неможливе, тому
суд приходить до переконання, що шлюб
між сторонами слід розірвати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 104, 105, 110,
112 Сімейного Кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 08.07.1989 року у Палаці
урочистих подій міста Львова, актовий
запис №1857.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м.Львова
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя:
Колодяжний
С.Ю.