УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,
суддів:Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,
Журавель В.І.,Завгородньої
І.М.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
держави Україна, представником
інтересів якої є Світловодська
міжрайонна прокуратура, Кабінету
Міністрів України, треті особи: ОСОБА_8,
Міністерство регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, про захист прав
споживача, визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
дії, за касаційною скаргою
представника Кабінету Міністрів
України - Антонова Антона Антоновича на
рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з
позовом до держави Україна,
представником інтересів якої є
Світловодська міжрайонна прокуратура,
Кабінету Міністрів України, треті
особи: ОСОБА_8, Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, про захист прав споживача,
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити дії.

На обґрунтування позовних вимог
вказували на те, що вони проживають у
квартирі багатоквартирного будинку та
є споживачами послуг централізованого
опалення та гарячого водопостачання,
які надає Спільне підприємство
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Світловодськпобут»
(далі - СП ТОВ «Світловодськпобут»).

Посилаючись на те що СП ТОВ
«Світловодськпобут» надає послуги
неналежної якості, чим порушує їх
права, як споживачів
житлово-комунальних послуг, у зв'язку з
чим вони вирішили відключити належні
їм житлові приміщення від послуг
централізованого опалення та гарячого
водопостачання і встановити систему
індивідуального опалення, однак
нормативними актами зазначене питання
не врегульовано, тобто державою їх
інтересів як споживачів не
забезпечено, позивачі просили визнати
бездіяльність держави неправомірною
та зобов'язати розробити порядок
відключення окремих приміщень у
багатоквартирних будинках від мереж
централізованого опалення та
встановлення індивідуальних систем
опалення.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 20 лютого 2014 року, в позові
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 квітня
2014 року рішення місцевого суду в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог про зобов'язання розробити
порядок відключення окремих приміщень
від мереж централізованого опалення та
встановлення індивідуальних систем
опалення скасовано та ухвалено в цій
частині нове рішення, яким зобов'язано
Кабінет Міністрів України розглянути
питання щодо розробки порядку
відключення окремих приміщень у
багатоквартирних будинках від мереж
централізованого опалення та
встановлення індивідуальних систем
опалення, а в решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник
Кабінету Міністрів України -
Антонов А.А. просить рішення
апеляційного суду скасувати та
залишити в силі рішення місцевого суду,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про
часткове задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що відсутність визначеного
нормативно-правовим актом порядку
відключення окремих приміщень у
багатоквартирних будинках від мереж
централізованого опалення та
встановлення індивідуальних систем
опалення обмежує права власника, а тому
Кабінет Міністрів України необхідно
зобов'язати розглянути питання щодо їх
розробки.

Проте погодитися з таким висновком
апеляційного суду не можна.

Згідно зі ст. 6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 113 Конституції України
визначено, що Кабінет Міністрів
України у своїй діяльності керується
цією Конституцією та законами України,
а також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про
Кабінет Міністрів України» (далі -
Закон) Кабінет Міністрів України
спрямовує свою діяльність на виконання
Конституції та законів України, актів
Президента України, постанов Верховної
Ради України, прийнятих відповідно до
Конституції та законів України,
Програми діяльності Кабінету
Міністрів України, схваленої Верховною
Радою України. Кабінет Міністрів
України відповідно до Конституції та
законів України здійснює свої
повноваження шляхом прийняття рішень
на його засіданнях більшістю голосів
від посадового складу Кабінету
Міністрів України, визначеного
відповідно до статті 6 цього Закону.

Частиною 1 ст. 49 Закону визначено, що
Кабінет Міністрів України на основі та
на виконання Конституції і законів
України, актів Президента України,
постанов Верховної Ради України,
прийнятих відповідно до Конституції та
законів України, видає обов'язкові для
виконання акти - постанови і
розпорядження.

За змістом ст. 50 Закону право
ініціативи у прийнятті актів Кабінету
Міністрів України мають члени Кабінету
Міністрів України, центральні органи
виконавчої влади, державні колегіальні
органи, Рада міністрів Автономної
Республіки Крим, обласні, Київська та
Севастопольська міські державні
адміністрації. Проекти актів Кабінету
Міністрів України готуються
міністерствами, іншими центральними
органами виконавчої влади, державними
колегіальними органами, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями. Проекти актів
Кабінету Міністрів України вносяться
на розгляд Кабінету Міністрів України
міністерствами, центральними органами
виконавчої влади (крім тих, діяльність
яких спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
відповідного члена Кабінету Міністрів
України), державними колегіальними
органами, місцевими державними
адміністраціями. Проекти актів
Кабінету Міністрів України можуть
також вноситися в установленому
порядку на розгляд Кабінету Міністрів
України Прем'єр-міністром України,
Першим віце-прем'єр-міністром України,
віце-прем'єр-міністрами України.
Проекти актів Кабінету Міністрів
України, внесені на його розгляд,
реєструються Секретаріатом Кабінету
Міністрів України. Зареєстровані
проекти актів Кабінету Міністрів
України вносяться до бази даних
електронної комп'ютерної мережі. Їх
оприлюднення на офіційному веб-сайті
Кабінету Міністрів України
здійснюється в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Однак, судом апеляційної інстанції не
було належним чином враховано норми
вищевказаного Закону, де чітко
визначена організація діяльності
Кабінету Міністрів України, здійснення
ним повноважень, зокрема й щодо
встановленого виключного переліку
суб'єктів, що можуть бути ініціаторами
в прийнятті актів, порядку підготовки
їх проектів, проходження та внесення їх
на розгляд, в результаті чого
безпідставно і помилково зобов'язано
Кабінет Міністрів України застосувати
процедуру прийняття ним актів, в
спосіб, що прямо суперечить
визначеному законом.

Крім того, апеляційний суд не врахував
того, що вже існує порядок переходу на
індивідуальне (поквартирне) опалення і
відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води
багатоквартирних будинків з
ініціативи споживачів, який визначений
Правилами надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затвердженими постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630 (із змінами та доповненнями), в разі
одночасного чіткого дотримання цих
приписів та виконання певних
передумов.

Апеляційний суд на зазначене уваги не
звернув і помилково скасував правильне
рішення суду першої інстанції.

За таких обставин рішення апеляційного
суду підлягає скасуванню, а рішення
суду першої інстанції - залишенню в
силі з підстав, передбачених
ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника
Кабінету Міністрів України - Антонова
Антона Антоновича задовольнити.

Рішення апеляційного суду
Кіровоградської області від 14 квітня
2014 року скасувати, а рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 20 лютого
2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова
В.І. Журавель І.М. Завгородня