АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 ц-796/5723/2014
Головуючий у І інстанції:Лазаренко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого Корчевного Г.В.,

Суддів Лапчевській О.Ф.,
Слободянюк С.В.

при секретарі Охневській Т.В.,
Меєчко Д.П.,

Івченко О.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на заочне рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 31 липня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
грошової компенсації вартості частки
майна, що є у спільній частковій
власності, колегія суду -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 позивач звернулася до суду
з позовом про сплату грошової
компенсації вартості частки майна.

В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що згідно свідоцтва права на
спадщину за законом, позивач є
власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, а
відповідач являється власником 34
частин вказаної квартири.

Вказує, що квартира була отримана ним
та відповідачем в спадок шляхом
спадкування за законом, також вказує,
що повноцінно не може використовувати
своє право власності на належну їй
частку в спірному майні шляхом продажу,
здачі в оренду нерухомого майна, яке
припадає на її частку, оскільки спірне
майно складається з однієї кімнати,
жилою площею 16,80 кв.м. частка позивача є
незначною.

Зазначає, що мирним шляхом вирішити
даний спір сторонам не вдалося,
відповідач чинить перешкоди у
користуванні спірного майна, шляхом
заміни дверних замків і відмовляється
видати дублікат ключів.

Заочним рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 31 липня 2013
року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення грошової коменсації
вартості частки майна, що є у спільній
частковій власності - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію вартості ј частки
квартири АДРЕСА_1 в розмірі 138 453 грн. 50
коп., витрати пов'язані з публікацією в
пресі оголошення про виклик
відповідачки в суд в розмірі 655 грн. 20
коп., витрати на оплату судового збору в
сумі 1 384 грн. 54 коп., а всього - 140 493 грн. 24
коп.

Не погоджуючись із заочним рішенням
суду першої інстанції ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу та просить заочне
рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 31 липня 2013 року
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити.

Посилається на те, що заочне рішення
суду ухвалене з неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права.

Вказує, що заочне рішення суду першої
інстанції є передчасним, так як не
вирішено питання про усунення перешкод
у користуванні власністю, крім того,
існує позов про усунення права на
спадкування за законом та позбавлення
права власності.

Зазначає, що сума компенсації є
завищеною, апелянт не згідна з
проведеною оцінкою вартості майна та
має намір провести свою оцінку
вартості частки майна в рамках
судового розгляду.

Зазначає, що мирним шляхом позивач не
намагалася вирішити вказаний спір,
адже ніяких пропозицій до неї не
надходило.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку
про відмову в задоволенні апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що ОСОБА_3 є власником 1/4
частки квартири АДРЕСА_1,(а.с. 10), а
ОСОБА_2 являється власником 34 частин
вказаної квартири., що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом.

Згідно висновку вартості
однокімнатної квартири за адресою
АДРЕСА_1 від 04 березня 2013 року, ринкова
вартість на дату оцінки складає 553 814
грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що заочне рішення суду першої
інстанції є передчасним, так як не
вирішено питання про усунення перешкод
у користуванні власністю, крім того,
існує позов про усунення права на
спадкування за законом та позбавлення
права власності.

Зазначає, що сума компенсації є
завищеною, апелянт не згідна з
проведеною оцінкою вартості майна та
має намір провести свою оцінку
вартості частки майна в рамках
судового розгляду.

Зазначає, що мирним шляхом позивач не
намагалася вирішити вказаний спір,
адже ніяких пропозицій до неї не
надходило.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ в натурі
частки майна, що є у спільній частковій
власності. Якщо виділ в натурі є
неможливим співвласник, який бажає
виділу має право на одержання від інших
співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки.

Згідно п. 5 ст. 319 ЦК України власник не
може використовувати право власності
на шкоду правам та свободам громадян.

Суд першої інстанції встановив, що
ОСОБА_2 не згодна на стягнення з неї на
користь позивача грошової компенсації
за належну останньому частку в
спільній частковій власності на
квартиру, однак згідно ч. 3 ст. 358 ЦК
України якщо неможливо виділити частки
спільного майна в натурі, один із
співвласників має право вимагати від
інших співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
обов'язковою умовою призначення
грошової компенсації є лише згода
співвласника, який заявив вимогу про
виділ частки, і не передбачається
обов'язковість згоди інших
співвласників на такий виділ та не
ставиться право співвласника на виділ
у залежність від згоди інших
співвласників із мотивів, з яких
власник має намір реалізувати своє
право на виділ.

Згідно висновку вартості
однокімнатної квартири за адресою
АДРЕСА_1 від 04 березня 2013 року, ринкова
вартість на дату оцінки складає 553 814
грн. 00 коп.(а.с. 16-32), проте твердження
апелянта на те, що вона не погоджується
з такою сумою та має намір надати свою
оцінку вартості майна, колегія суду не
може взяти до уваги, так як ОСОБА_2 в
суді першої інстанції про розгляд
справи була повідомлена належним
чином, тобто про існування справи їй
було відому, відтак свої законні права,
в тому числі і шляхом подання доказів
як сторона у справі, могла
реалізовувати в повній мірі, однак
вказаним правом апелянт не
скористалася.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 11 вересня 2014 року у справі
№22-ц/796/7464/2014 за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Головне управління
юстиції у місті Києві, про усунення
права на спадкування залишено без змін
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 11 квітня 2014 року.

Суд першої інстанції, з яким погодився
і суд апеляційної інстанції, визнав, що
у відповідності до ч. 5 ст. 1224 ЦК України,
відсутні підстави для усунення ОСОБА_3
від права на спадкування після смерті
ОСОБА_5, оскільки під час судового
розгляду не було встановлено
сукупність обставин та не було
доведено фактів, через які
спадкодавець може бути усунутий від
права на спадкування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків в рішенні суду не
спростовують та містяться лише на
формальних міркуваннях.

За вищевикладених обставин колегія
суду приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанцї прийняте з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу та залишає рішення
суд першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312-315 ЦПК
України, колегія суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 31 липня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: