Провадження №2/761/5331/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 серпня 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді
Гриньковської Н.Ю.,

при секретарі
Кривошия О.О.,

за участю сторін:

від позивача -
ОСОБА_1

відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014р. позивач звернулася до
Шевченківського районного суду м.Києва
з позовною заявою, в якій поставлено
питання про розірвання шлюбу з
відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що між ним та
відповідачем 26.03.2005р. було
зареєстровано шлюб у Відділі
реєстрації актів цивільного стану
Оболонського районного управління
юстиції м.Києва, актовий запис №383.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач вказує, що спільне життя з
відповідачем не склалося внаслідок
відсутності взаєморозуміння, різних
поглядів на життя та сімейні цінності,
несумісності характерів, постійних
сварок, що призвело до того, що понад
рік сторони проживають окремо один від
одного, шлюбні відносини між ними
фактично припинені, спільного
господарства не ведуть. Позивач
посилаючись на те, що подальше спільне
життя і збереження шлюбу є неможливим,
спору щодо поділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя чи спору
щодо визначення місця проживання
дитини на має, дитина проживає разом з
відповідачем, просить розірвати шлюб з
відповідачем.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, подав
суду заяву про розгляд справи без його
участі, за участі його представника,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив суд позов задовольнити
та розірвати шлюб.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, просив
задовольнити та розірвати шлюб.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнала, не заперечувала проти його
задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні матеріали справи,
повно і всебічно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 було зареєстровано 26.03.2005р. у
Відділі реєстрації актів цивільного
стану Оболонського районного
управління юстиції м.Києва, про що в
Книзі реєстрації шлюбів зроблено
відповідний актовий запис за №383, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Згідно свідоцтва про шлюб, прізвище
після реєстрації шлюбу у сторін:
позивач - «ОСОБА_3», відповідач -
«ОСОБА_2».

У судовому засіданні встановлено, що
шлюбні відносини між сторонами
фактично припинилися, внаслідок
відсутності взаєморозуміння,
несумісності характерів, різних
поглядів на життя та сімейних
цінностей. Понад рік сторони
проживають окремо один від одного,
спільного господарства не ведуть, їх
спільна дитина проживає разом з
відповідачем, спору про місце
проживання дитини чи майнового спору
між сторонами не має, примирення та
збереження шлюбу неможливо.

Згідно з ч.2 ст.104 Сімейного кодексу
України шлюб припиняється внаслідок
його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного
Кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Частиною 2 ст.112 Сімейного кодексу
України передбачено, що суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі
докази у їх сукупності, а також,
враховуючи відсутність заперечень з
боку відповідача щодо розірвання
шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами
носить формальний характер, збереження
їх сім'ї є неможливим, а тому є усі
підстави для розірвання шлюбу,
оскільки подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити їхнім інтересам.

Крім того, відповідно до ст.113 Сімейного
кодексу України, особа, яка змінила
своє прізвище у зв'язку з реєстрацією
шлюбу, має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що після розірвання
шлюбу відповідач бажає залишити собі
прізвище «ОСОБА_2».

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 169, 179, 208, 209, 212 -
215, 218, 223, 228, 294 Цивільного
процесуального кодексу України; ч. 2
ст.104, ч.1 ст.110, ст.112 Сімейного кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 26
березня 2005 р. у Відділі реєстрації
актів цивільного стану Оболонського
районного управління юстиції м.Києва,
актовий запис №383 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивача "ОСОБА_3", відповідача -
"ОСОБА_2".

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя