РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15.09.2014 року
Франківський районний суд м.Львова

в складі:

головуючого судді-
Лозинського Б.М.

при секретарі- Попик
А.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові в залі суду
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
суд,-

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «ВТБ
Банк» звернулося в суд з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в
сумі 59 659,34 грн. за договором кредиту та
596,59 грн. судового збору.

Представник позивача у судове
засідання не з'явилася, зазначивши
однією зі своїх позовних вимог
проведення слухання даної справи без
її присутності, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, у разі
неявки відповідача проти заочного
розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце слухання
справи, про причини своєї неявки суд не
повідомив, заперечень на позов не
подав, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК
України, суд вирішує справу у його
відсутності, на підставі наявних у
справі доказів в порядку заочного
провадження.

З'ясувавши дійсні обставини
справи, права та обов'язки сторін,
дослідивши зібрані по справі докази у
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

17 вересня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «ВТБ БАНК» та
ОСОБА_2 було укладено кредитний
договір № R9В.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1.1. предметом
Кредитного договору є надання
позивачем позичальнику грошових
коштів у розмірі 60000,00 гривень з строком
користування до 17 вересня 2016 року та
сплатою відсотків за користування ним
у розмірі 33% річних.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.
Статтею 536 ЦК України визначено, що за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Кореспондуючу норму
містить стаття 629 ЦК України.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позивач належним чином виконав свій
обов'язок по Кредитному договору щодо
надання Позичальнику грошових коштів
(кредиту) у розмірі 60000,00 гривень.

Однак, відповідач користуючись
грошовими коштами, свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконав, а саме, не виконав свої
зобов'язання по погашенню кредиту та не
виконав свої зобов'язання по погашенню
відсотків за користування кредитом.

Відповідно до 5.2.2 Кредитного договору
Банк має право вимагати від
позичальника здійснити дострокове
повернення кредиту протягом 30
календарних днів з дати відправлення
позичальнику відповідного
повідомлення Банку з вимогою
дострокового повернення Кредиту або у
інші строки, передбачені умовами цього
Договору.

Таким чином, в результаті порушення
умов Кредитного договору щодо строків
користування кредитом та повного
погашення боргових зобов'язань за
Кредитним договором, Позичальник
зобов'язаний повністю повернути
кредитні кошти, заборгованість по
якому станом на 13.04.2014 року становить 49
937, 38 грн.

Заборгованість відповідача перед
позивачем по процентах за
користування кредитом становить 5 286,
29 гривень.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
Одним із видів неустойки є пеня, яка
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно із статтею 547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання має вчиняться у письмовій
формі.

Відповідно до п. 7.1. Кредитного
договору, у разі прострочення
Позичальником зобов'язань з повернення
Кредиту та/або сплати процентів за його
користування та/або інших платежів
згідно з умовами Кредитного договору
позичальник зобов'язаний сплатити на
користь Банку пеню за кожен день
прострочення у розмірі 0,5% від суми
прострочених зобов'язань за кожен день
порушення виконання зобов'язань,
включаючи день погашення.

Керуючись вказаними положеннями ЦК
України, умовами кредитного договору, а
також враховуючи ст. 258 ЦК України,
позивач нарахував позичальнику пеню на
суму прострочених грошових зобов'язань
- суми кредиту та процентів за його
користування /а.с.12/.

Враховуючи доданий до позову
розрахунок нарахування пені, пеня за
порушення строків повернення кредиту
за період з 21.01.2013 р. по 13.04.2014 р.
становить 1957,24 гривень (одна тисяча
дев'ятсот п'ятдесят сім гривень 24
копійки); пеня за порушення строків
сплати відсотків за користування
кредитом за період з 21.01.2013 р. по 13.04.2014 р.
становить 2390, 72 гривні (дві тисячі
триста дев'яносто гривень 72 коп.).

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена
відповідальність за порушення
грошового зобов'язання, а саме: боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Керуючись наведеною нормою, позивач
здійснив нарахування 3% річних на суми
простроченого боргу по кредиту та
процентам за користування кредитом.
Враховуючи доданий до позову
розрахунок три проценти річних,
нараховані за порушення строку
повернення кредиту, за період з 21.01.2013 р.
по 13.04.2014 р. становлять 48, 41 гривень; за
порушення строку повернення відсотків
за період 21.01.2013 р. по 13.04.2014 р. становить
39,30 гривень.

Станом на дату розгляду справи
сторонами не надано, а судом не здобуто
доказів повернення коштів.

Таким чином в даному випадку мають
місце порушення з вини відповідача
майнових прав та інтересів позивача,
які підлягають захисту шляхом
стягнення з нього заборгованості по
кредитному договору та понесених
судових витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про підставність позовних
вимог позивача, а тому позов ПАТ «ВТБ
Банк» слід задоволити, стягнути з
відповідача в користь ПАТ «ВТБ Банк» 59
659,34 грн. заборгованості за кредитним
договором.

Вирішуючи питання стягнення судових
витрат, суд приходить до висновку, що з
відповідача слід стягнути в користь
ПАТ «ВТБ Банк» 596,59 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226
ЦПК України, ст.ст.526, 554, 611, 1049, 1050, 1054 ЦК
України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
заборгованість у розмірі 59 659,34 грн.
(п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот
п'ятдесят дев'ять гривень 34 копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства «ВТБ Банк»
судові витрати, пов'язані з поданням
цієї заяви до суду, а саме: судовий збір
у розмірі 596,59 грн. (п'ятсот дев'яносто
шість гривень 59 копійок).

На заочне рішення суду може бути подано
відповідачем заяву про його перегляд
судом, що його ухвалив, протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня проголошення рішення до
Апеляційного суду Львівської області
через районний суд.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті
в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова:
Лозинський Б.М.