АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7542/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Єлісєєва Т. Ю. Доповідач -
Болтунова Л.М.Категорія 39
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого: Болтунової Л.М.,

суддів:
Макарова М.О., Тамакулової В.О.

при
секретарі: Поляковій Н.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 квітня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
ОСОБА_2, ОСОБА_6, третя особа - Сьома
Дніпропетровська державна нотаріальна
контора, про визнання права власності в
порядку спадкування за законом , -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом, в
якому зазначивши відповідачем
Бабушкінську районну раду м.
Дніпропетровська, просили визнати за
ними право власності на 40/900 частин за
кожним, на житловий будинок АДРЕСА_1, у
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
року. ( а.с.4)

У подальшому, 19 березня 2014 року
позивачі подали нову позовну заяву, де
відповідачами вказали ОСОБА_2 та ОСОБА_6
( а.с.30)

Рішення Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 квітня
2014 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі відповідач
ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове рішення про відмову у
позові, посилаючись на те, що судом не в
повному обсязі були з*ясовані
обставини, що мають значення для
справи, допущено порушення норм
процесуального права, висновки суду не
відповідають дійсним обставинам.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не
відповідає вказаним вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2
року, належало 40/100 частин
домоволодіння, за адресою АДРЕСА_1, на
підставі свідоцтва про право власності
від 11.07.2000 року, виданого виконавчим
комітетом Бабушкінської районної ради
м. Дніпропетровська . ( а.с.17)

Після його смерті спадкоємцями
першої черги за законом є його діти:
ОСОБА_2, ОСОБА_10 та ОСОБА_8

28 жовтня 2005 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10
отримали в сьомій нотконторі м.
Дніпропетровська свідоцтва про право
на спадщину за законом на 40/300 частин
спірного домоволодіння кожна, однак в
КП «ДМБТІ» реєстрація права власності
не проводилась.

09 січня 2008 року померла ОСОБА_10,
спадкоємицей якої стала її дочка
ОСОБА_6 і, якій нотаріусом у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом було відмовлено, оскільки не
було реєстрації права власності.

З рішення Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 грудня 2012 року видно, що за позовом
ОСОБА_6, за нею було визнано право
власності на 40/300 частин зазначеного
домоволодіння № 1, з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель та споруд, у порядку
спадкування за законом після смерті її
матері ОСОБА_10 ( а.с.37)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6.
Після її смерті спадкоємцями першої
черги за законом є- її чоловік ОСОБА_3,
син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_5

У встановлений законом строк
позивачі звернулись до нотаріальної
контори з заявами про видачу свідоцтва
про право на спадщину, однак їм було
відмовлено з вищевказаних підстав. (
а.с.18)

Згідно листа КП «ДМБТІ» № 14116 від
03.12.2013 року право власності на нерухоме
майно, за адресою АДРЕСА_1 значиться -
60/100 частин за ОСОБА_3 на підставі
договору дарування від 23.04.1991 року,
посвідченого 7 ДДНК за реєстром № 2-2245, а
також - 40/100 частин за ОСОБА_9, на
підставі свідоцтва про право власності
від 11.07.2000 року, виданого виконкомом
Бабушкінської районної ради.( а.с.17)

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачі є спадкоємцями першої черги
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_8, фактично прийняли спадщину,
вступили в управління та володіння
спадковим майном, і визнання за ними
права власності на спірну частину
будинку не суперечить закону та не
порушує права та інтереси інших осіб. (
а.с.43)

Проте, з таким висновком суду
погодитися не можна, оскільки суд
дійшов його, не з*ясувавши дійсні
обставини справи, в достатньому обсязі
не визначився з характером спірних
правовідносин та нормою матеріального
права, яка підлягає застосуванню, не
перевірив доводів і заперечень сторін
та не дав належної оцінки доказам.
Зазначені порушення норм
матеріального та процесуального права
є підставою до скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Заперечуючи проти ухваленого
рішення, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
зазначив, що на день смерті батька
ОСОБА_9, він проживав разом з ним у
спірній частині домоволодіння і був
там зареєстрованим, а тому вважає, що
фактично прийняв спадщину та вступив у
володіння спадковим майном, на
підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, але не
оформив право власності.

Крім того, 03 грудня 2013 року у
своєму листі КП «ДМБТІ» повідомило
Сьому Дніпропетровську державну
нотаріальну контору про те, що після
померлого ОСОБА_9, 05.09.2005 року ОСОБА_2
було видано витяг з реєстру прав
власності для оформлення спадщини.
(а.с.17)

Також апелянт зазначив, що про
ухвалене рішення суду, йому стало
відомо лише 01 липня 2014 року.

Згідно з правилами ст. ст. 74, 76 ЦПК
України судові виклики здійснюються
повістками, що надсилаються особам, які
беруть участь у справі.

Суд відкладає розгляд справи у разі
неявки в судове засідання однієї із
сторін, які беруть участь у справі, про
яких немає відомостей, що їм вручені
судові повістки (ч. 1 ст. 169 ЦПК України).

За частиною 3 ст. 309 ЦПК України
порушення норм процесуального права є
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів,
відповідач ОСОБА_2 не був сповіщений
про слухання справи. Крім того ОСОБА_5,
10.04.2014 року, подала до суду клопотання
про виключення його зі складу
відповідачів та його участі у справі.
(а.с.35)

Посилання суду першої інстанції в
рішенні на те, що відповідачі надали до
суду заяви про розгляд справи у їх
відсутність. Відповідно до вказаних
заяв, позовні вимоги визнають в повному
обсязі, є безпідставними стосовно
відповідача ОСОБА_2, оскільки в
матеріалах справи відсутні будь-які
заяви та повідомлення його про судове
засідання на 24 квітня 2014 року.

Дана справа була розглянута за
відсутності сторін, що на думку
колегії суддів призвело до
неправильного вирішення спору.

Колегія суддів вважає, що
відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд
повинен був сприяти всебічному і
повному з*ясуванню обставин справи,
визвати та роз*яснити особам, які
беруть участь у справі, зокрема,
відповідачу ОСОБА_2 його право на
звернення до суду з зустрічними
позовними вимогами та попередити про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій.

Зазначені вимоги Закону судом
першої інстанції виконані не були, а
тому враховуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржуване рішення суду не може
залишатися в силі і підлягає
скасуванню, як передчасне, з
ухваленням нового рішення про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307, 309 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду
м. Дніпропетровська від 24 квітня 2014
року скасувати і в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: Л.М. Болтунова М.О. Макаров
В.О. Тамакулова