У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Гвоздика П.О.

суддів: Гончара В.П.,
Євтушенко О.І.

Карпенко С.О..
Наумчука М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Кредитної
спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: управління державної
автомобільної інспекції ГУ МВС України
у Львівській області, Товарна біржа
«Декле», про визнання недобросовісним
набувачем, визнання недійсним договору
купівлі-продажу автомобіля, вилучення
автомобіля, визнання недійсною зміну
державного реєстраційного номеру та
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу за касаційною
скаргою Кредитної спілки «Альянс
Україна» на рішення апеляційного суду
Львівської області від 10
жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2010 року кредитна спілка
«Альянс Україна» звернулась до суду з
позовом, який згодом уточнила, і
остаточно просила визнати ОСОБА_3
недобросовісним набувачем автомобіля
«ТОYОТА Саmrу 2.4.», державний номер
НОМЕР_1, визнати недійсним договір
купівлі-продажу зазначеного
автомобіля, укладений 31 жовтня 2008 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, визнати
недійсними зміну державного
реєстраційного номеру зазначеного
автомобіля та свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2, видане
Жовківським МРЕВ ДАІ УМВС України у
Львівській області 31 жовтня 2008 року, та
вилучити у ОСОБА_3 зазначений
автомобіль.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що 26
грудня 2007 року між нею та ОСОБА_5
укладено договір кредиту, за умовами
якого останньому надано кредит в сумі
105 000 грн строком до 26 червня 2008 року. У
забезпечення виконання зобов'язання за
зазначеним договором цього ж дня між
кредитною спілкою, ОСОБА_5 і ОСОБА_4
укладено договір застави, предметом
якого є автомобіль «ТОYОТА Саmrу 2.4.»,
державний номер НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_4 29 грудня 2007 року до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна
внесено реєстраційний запис про
обтяження предмета застави.

У зв'язку із невиконанням ОСОБА_5
зобов'язань за договором кредиту
приватним нотаріусом Львівського
міського нотаріального округу ОСОБА_6 1
жовтня 2008 року вчинено виконавчий
напис № 1434 про звернення стягнення на
предмет застави - автомобіль «ТОYОТА
Саmrу 2.4.», державний номер НОМЕР_1.
Постановою начальника відділу
державної виконавчої служби
Жовківського районного управління
юстиції Львівської області від 18
лютого 2009 року відкрито виконавче
провадження з виконання зазначеного
виконавчого напису, а 25 березня 2009 року
постановою цієї ж особи у зв'язку з
відсутністю предмета застави
виконавчий документ повернуто
стягувачеві.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 є
недобросовісним набувачем, оскільки,
незважаючи на умови договору застави
та реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна (заборону
відчуження майна), придбав у ОСОБА_4,
який не погоджував із
заставодержателем відчуження предмета
застави, спірний автомобіль, змінив
його державний реєстраційний номер та
отримав свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу.

Рішенням Жовківського районного суду
Львівської області від 19 липня 2012 року
позов задоволено.

Визнано ОСОБА_3 недобросовісним
набувачем автомобіля «Toyota Camry» та
визнано недійсним договір
купівлі-продажу зазначеного
автомобіля, укладений 16 жовтня 2008 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, зареєстрований
Товарною біржею «Декле» у м. Жовква
Львівської області.

Вилучено у ОСОБА_3 автомобіль «Toyota
Camry» та визнано недійсною зміну
державного реєстраційного номеру
предмету застави - автомобіля «Toyota Camry»
та недійсним свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, видане
Жовківським МРЕВ УМВС України у
Львівській області.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Львівської області від 10 жовтня 2013 року
рішення Жовківського районного суду
Львівської області від 19 липня 2012 року
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення апеляційного суду
Львівської області від 10 жовтня 2013
року, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, мотивуючи свою
вимогу порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
предмет застави відчужено без згоди
заставодержателя, біржова угода про
купівлю-продаж автомобіля «ТОYОТА Саmrу
2.4.», державний номер НОМЕР_1 від 31
жовтня 2008 року підлягає визнанню
недійсною, а набувач спірного
автомобіля за зазначеною угодою -
ОСОБА_3 - є недобросовісним.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про відмову у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив із
відсутності у позивача правових
підстав для звернення до суду із
зазначеним позовом, оскільки у разі
відчуження рухомого майна без згоди
заставодержателя законодавством
передбачений інший порядок захисту
порушеного права останнього.

З такими висновками суду повністю
погодитись не можна.

Судами встановлено, що 26 грудня 2007 року
між Кредитною спілкою «Альянс
Україна» та ОСОБА_5 укладено договір
кредиту, за умовами якого останньому
надано кредит в сумі 105 000 грн строком до
26 червня 2008 року.

У забезпечення виконання зобов'язання
за зазначеним договором цього ж дня між
кредитною спілкою, ОСОБА_5 і ОСОБА_4
укладено договір застави, предметом
якого був автомобіль «ТОYОТА Саmrу 2.4.»,
державний номер НОМЕР_1, що належить
ОСОБА_4

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5
зобов'язань за договором кредиту,
Кредитна спілка «Альянс Україна»
відповідно до Закону України «Про
нотаріат» звернулася із заявою про
вчинення виконавчого напису на
договорі застави та приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу 1 жовтня 2008 року
було вчинено виконавчий напис про
звернення стягнення на предмет
застави, що належить відповідачу
ОСОБА_4

18 лютого 2009 року постановою начальника
відділу державної виконавчої служби
Жовківського районного управління
юстиції Львівської області відкрито
виконавче провадження з виконання
виконавчого напису № 1434 про звернення
стягнення на предмет застави -
автомобіль «ТОYОТА Саmrу 2.4.», державний
номер НОМЕР_1.

25 березня 2009 року постановою
начальника відділу державної
виконавчої служби Жовківського
районного управління юстиції
Львівської області повернуто
виконавчий лист стягувачеві, так як
встановлено, що майно, на яке слід
звернути стягнення (предмет застави),
заставодавцем відчужено і
зареєстровано за іншою особою.

Відповідно до біржової угоди від 31
жовтня 2008 року ОСОБА_4 продав, а
ОСОБА_3 набув у власність автомобіль
«TOYOTA Camry 2.4» державний номер НОМЕР_1.

Зазначений правочин укладено під чад
час дії заборони на відчуження
спірного автомобіля без погодження із
заставодержателем.

За положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч. ч.
1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.
Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Тобто вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним може бути заявлена
як однією зі сторін правочину, так і
іншою заінтересованою особою, права та
законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Частиною 2 ст. 586 ЦК України визначено,
що заставодавець має право відчужувати
предмет застави, передавати його в
користування іншій особі або іншим
чином розпоряджатися ним лише за
згодою заставодержателя, якщо інше не
встановлено договором.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» предмет
обтяження, право власності на який
належить боржнику, може бути
відчужений останнім, якщо інше не
встановлено законом або договором.
Якщо законом або договором
передбачена згода обтяжувача на
відчуження боржником рухомого майна,
яке є предметом обтяження, така згода
не вимагається в разі переходу права
власності на рухоме майно в порядку
спадкування, правонаступництва або
виділення частки у спільному майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 17
Закону України «Про заставу»
заставодавець може відчужувати
заставлене майно тільки за згодою
заставодержателя.

Згідно з п. 3.1.17
укладеного договору застави
заставодавець-майновий поручитель
зобов'язаний не відчужувати предмет
застави, не змінювати державного
реєстраційного номеру та номерів
агрегатів предмета застави без
отримання попередньої письмової згоди
заставодержателя.

У порушення вимог ст. ст. 212-214, 316 ЦПК
України суд апеляційної інстанції на
зазначені положення закону уваги не
звернув; не встановив фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи; не
визначився з правовідносинами, які
виникли між сторонами, нормами права,
які підлягають застосуванню до них, і
дійсних прав та обов'язків сторін, які
випливають із договору застави.
Встановивши, що спірну угоду
купівлі-продажу автомобіля «ТОYОТА
Саmrу 2.4.», державний номер НОМЕР_1
укладено без попередньої згоди
заставодержателя і після звернення
стягнення на заставлене майно, дійшов
передчасного висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Ураховуючи викладене, рішення суду
апеляційної інстанції на підставі ст.
338 ЦПК України підлягає скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 344, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кредитної спілки
«Альянс Україна» задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Львівської
області від 10 жовтня 2013 року
скасувати, справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О.Гвоздик

Судді:

В.П.Гончар

О.І.Євтушенко

С.О.Карпенко

М.І.Наумчук