Справа № 2-261/1/2011
Провадження № 6/755/9362/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Сиченко К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві Шеремет Ю.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Шеремет Ю.М. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, а саме: ОСОБА_2 посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 2-261 виданий 10.06.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 46782 грн. 00 коп. Боржник рішення суду не виконує в добровільному порядку, а тому наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

В судове засідання державний виконавець не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у старшого державного виконавця Дніпровського РУЮ у м. Києві Шеремет Ю.М. перебуває виконавче провадження ВП № 27549680 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва від 10.06.2011 по справі № 2-261 про стягнення з ОСОБА_2 боргу.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Розділом VI ЦПК України, зокрема, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України регулюється порядок тимчасового обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) та вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим із начальником відділу державної виконавчої служби.

Положенням статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом порядках, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Отже, приписи наведених норм вказують на те, що наявність в особи невиконаних зобов'язань, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

З подання та матеріалів, які додані до нього вбачається, що боржником в добровільному порядку не виконується рішення суду про стягнення боргу на користь ОСОБА_3, державним виконавцем вживались заходи примусового виконання рішення, а саме: направлялись постанови про примусовий привід боржника, а також неодноразово здійснювались виходи за адресою: АДРЕСА_1, але двері ніхто не відчинив. Крім того, розпискою від 12.02.2014 року про зобов'язання з'явитись до державного виконавця та поясненнями від 19.03.2014 року підтверджується, що боржнику відомо про відкрите виконавче провадження та існування невиконаних зобов'язань, що дає підстави вважати, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, а тому подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 208, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві Шеремет Ю.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_2, 1975 року народження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним своїх зобов'язань, покладених рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14.04.2011 року у справі № 2-261/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її проголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. О. Яровенко