Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/3190/14
Головуючий у 1 інстанції: Шиш А.Б.
Суддя-доповідач: Каракуша
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Боєвої В.В.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 04 червня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа: Новомиколаївська
державна нотаріальна контора
Запорізької області, про визнання в
порядку спадкування права власності на
майно та грошові кошти, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_3, в особі
представника ОСОБА_5, звернулася до
суду із заявою про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 22 лютого 2011
року, яке було залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 06 квітня 2011 року, у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя
особа: Новомиколаївська державна
нотаріальна контора Запорізької
області, про визнання в порядку
спадкування права власності на майно
та грошові кошти.

Підставою для перегляду рішення
зазначала те, що житловий будинок,
розташований по АДРЕСА_2, право
власності на який ОСОБА_3 просила
визнати за нею, і в чому їй судом було
відмовлено у зв'язку із відсутністю
права власності на цей будинок у
спадкодавця, до 1988 року був
зареєстрований зі іншою адресою
(АДРЕСА_1). 07 червня 2013 року із довідки
Новомиколаївського
госпрозрахункового
архітектурно-планувального бюро їй
стало відомо, що технічна документація
на вказаний будинок була виготовлена у
1967 році. Посилаючись на те, що на момент
вирішення справи про існування
технічної документації на цей будинок
і проведення у 1988 році повторної
технічної інвентаризації, не були
відомі суду, заявник просила скасувати
зазначене рішення суду в частині
відмови у визнанні за нею права
власності на вказаний житловий будинок
і ухвалити в цій частині нове рішення,
яким визнати за нею право власності на
цей будинок.

Ухвалою Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 04 червня
2014 року у задоволенні вказаної заяви
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,
в якій посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, просить її
скасувати та постановити нову, якою
задовольнити заяву про перегляд
рішення Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 22 лютого
2011 року у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Новомиколаївського районного
суду Запорізької області від 22 лютого
2011 року позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Визнано за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом право власності
на 1/2 частину земельної ділянки площею
6,33 га, що належала ОСОБА_6 на підставі
Державного акту серії 1Y-ЗП №027210 та на 1/2
частку вкладів у ВАТ «Державний
Ощадний банк України», які належали
ОСОБА_6

У задоволенні вимог ОСОБА_3 про
визнання права власності на житловий
будинок АДРЕСА_2 відмовлено.

ОСОБА_3 вказане судове рішення в
апеляційному порядку не оскаржувала.

За апеляційною скаргою відповідача
ОСОБА_4 ухвалою апеляційного суду
Запорізької області рішення
Новомиколаївського районного суду
Запорізької області від 22 лютого 2011
року залишено без змін, а відповідна
скарга відхилена.

У липні 2013 року ОСОБА_3, в особі свого
представника, звернулась до суду із
заявою про перегляд вказаного судового
рішення, посилаючись на те, що суду під
час вирішення справи не було відомо про
те, що спірний будинок до 1988 року мав
іншу адресу, технічна документація на
цей будинок була виготовлена у 1967 році
і повторна інвентаризація була
проведена у 1988 році.

Відмовляючи ОСОБА_3 у задоволенні цієї
заяви, суд першої інстанції
обгрунтовано виходив з того, що
обставини, на які посилається заявник,
не являються нововиявленими і не
тягнуть за собою скасування судових
рішень.

Відповідно до п.п.3-5 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» №4 від 30
березня 2012 року, роз'яснено, що
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК ).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК, є те, що
вони існували на час розгляду справи;
ці обставини не могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи; вони
входять до предмета доказування у
справі та можуть вплинути на висновки
суду про права та обов'язки осіб, які
беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Судам необхідно розрізняти нові докази
та докази, якими підтверджуються
нововиявлені обставини, оскільки нові
докази не можуть бути підставою для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи
(зокрема, неповне встановлення
фактичних обставин справи, порушення
порядку дослідження доказів) не
вважаються нововиявленими
обставинами, проте можуть бути
підставою для перегляду судового
рішення в апеляційному або касаційному
порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка
брала участь у справі, у своїх
поясненнях, в апеляційній або
касаційній скарзі чи в заяві про
перегляд судового рішення Верховним
Судом України або які могли бути
встановлені при всебічному і повному
з'ясуванні судом обставин справи, тобто
при виконанні вимог частини четвертої
статті 10 ЦПК, не є нововиявленими
обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере
учать у справі, доказу, про який їй було
відомо та який підтверджує відповідні
обставини, а також відмова суду у
прийнятті доказів не є підставами для
перегляду судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами суд має
виходити з визначених частиною другою
статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає, та дотримання заявником умов,
що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у
зв'язку з нововиявленими обставинами у
разі якщо обставини, передбачені
частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні,
а є підстави для перегляду судового
рішення в апеляційному чи касаційному
порядку або Верховним Судом України, а
також якщо обставини, визначені
частиною другою статті 361 ЦПК, були або
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи,
предметом доказування у спорі про
визнання права власності на спадкове
майно, що виник між сторонами, було
встановлення часу і підстав виникнення
права власності у спадкодавця.

Згідно з принципом змагальності,
закріпленим у ст.11 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених законом.
Отже, при розгляді позову про визнання
права власності на спадкове майно
судовій перевірці і доказуванню
підлягали підстави набуття у власність
та час набуття права власності
спадкодавця на майно, в тому числі і на
спірний житловий будинок. На сторони в
силу ст.ст.10, 11 ЦПК України покладався
обов'язок доказувати свої вимоги і
заперечення.

Обставини, на які посилається ОСОБА_3 у
заяві про перегляд судового рішення, а
саме виготовлення технічної
документації на спірний будинок у 1967
році та наявність повторної
інвентаризації спірного будинку у 1988
році, не являються нововиявленими і не
можуть бути підставою для перегляду
судового рішення, оскільки вони
існували і могли бути відомими
сторонам під час розгляду справи судом
першої інстанції. Вказані обставини
підлягали розгляду і перевірці під час
розгляду справи по суті. Надані ОСОБА_3
довідки Новомиколаївського
госпрозрахункового
архітектурно-планувального
технічно-інвентаризаційного бюро,
датовані 2013 роком, тобто здобуті значно
пізніше судового рішення, і за своею
правовою природою можуть бути новими
доказами по справі, а тому вони не є
підставою для перегляду судового
рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов правомірного висновку про
відсутність підстав для застосування
особливого процесуального порядку
перегляду судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами, оскільки
зазначені заявником обставини не є
нововиявленими у розумінні ч.2 ст. 361
ЦПК.

Задоволення судом заяви про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами всупереч
вимогам ЦПК порушує принцип правової
визначеності, яке гарантується пунктом
1 статті 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод (РИМ,
4.XI.1950).

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Новомиколаївського
районного суду Запорізької області від
04 червня 2014 року по цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: