Справа № 132/2005/14-ц
Провадження № 2/132/769/14
РІШЕННЯ

Іменем України

16.07.2014 Калинівський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого
Аліменка Ю.О.

при секретарі
Матвійчук К.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
місті Калинівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей та на своє утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в позові вказує, що
уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2
20.10.2007 року, за час проживання в шлюбних
відносинах в подружжя народилось троє
дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Спільне сімейне життя сторін не
склалось, при цьому відповідач
матеріальної допомоги на утримання
дітей не надає, не цікавиться умовами
їх життя. Добровільно домовитись про
спільне утримання дітей сторони не
можуть, а тому позивачка звернулась до
суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилась, але, згідно письмової заяви
від 16.07.2014 року, просить заслухати
справу за її відсутності, позовні
вимоги, нею заявлені, підтримує та
просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, але, відповідно до
письмової заяви від 16.07.2014 року, просить
розгляд по справі проводити за його
відсутності, не заперечує проти
задоволення позовних вимог позивачки.

Згідно ст.158 ЦПК України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у
зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звкузаписувального
технічного запису не здійснювалось.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд
вважає за необхідне позов задовольнити
з таких підстав.

Так, позивачка з відповідачем по справі
зареєстрували шлюб 20.10.2007 року. За час
проживання в шлюбі у сторін народилось
троє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які
на даний час перебувають на утриманні
матері, що підтверджується довідкою
№343 від 24.06.2014 року, виданою виконавчим
комітетом Кіровської сільської ради
Калинівського району.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2
невідповідально ставиться до
виконання своїх батьківських
обов'язків, так, не надає коштів на
утримання дітей, не цікавиться умовами
їх життя, не займається вихованням.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону
дитинства» кожна дитина має право на
рівень життя, достатній для її
фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного та
соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитину визначаються за
домовленістю між ними ( ч.1 ст. 181 СК
України).

Частиною 1 ст. 189 цього Кодексу батькам
надано право укласти договір про
сплату аліментів на дитину, умови якого
(про розмір аліментів, строки їх
виплати, тощо) не повинні порушувати її
права. При цьому, розмір аліментів
сторони визначають за домовленістю між
собою, але за жодних обставин він не
може бути меншим від передбаченого у
ст. 182 СК України. Договір має бути
укладено письмово та підлягає
нотаріальному посвідченню. За
відсутності домовленості між батьками
про сплату аліментів на дитину той із
них, з ким вона проживає , вправі
звернутись до суду з відповідним
позовом.

Позивачці важко самотужки утримувати
трьох дітей, оскільки її матеріальне
становище вкрай скрутне, так, вона не
працює, оскільки являється інвалідом
ІІ групи з дитинства та її пенсії по
інвалідності не вистачає на утримання
дітей, тому вона не може в достатній
мірі забезпечити їх побутові потреби.

Відповідач являється працездатним, а
тому є фінансово - спроможним та має
можливість надавати кошти для
утримання своїх дітей. Угоди про сплату
відповідачем аліментів в
добровільному порядку між сторонами не
досягнуто.

Даних про те, що відповідач не в змозі
надавати матеріальну допомогу на
утримання дітей, судом не встановлено,
відповідачем не доведено, тому суд
визнає, що вимоги позивачки про
стягнення з відповідача аліментів є
обгрунованими та доведеними.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно статті 183 СК України, частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення нею трьох
років. Враховуючи наведене, суд вважає,
що позовна вимога про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дружини до досягнення трирічного віку
підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України,
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно статті 183 СК України, частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом. Якщо стягуються
аліменти на двох і більше дітей, суд
визначає єдину частку від заробітку
(доходу) матері, батька на їх утримання,
яка буде стягуватися до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. Якщо
після досягнення повноліття
найстаршою дитиною ніхто з батьків не
звернувся до суду з позовом про
визначення розміру аліментів на інших
дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази, врахувавши обставини справи,
вимоги чинного законодавства, суд
дійшов переконання в тому, що
відповідач зобов'язаний та може
надавати кошти на щомісячне утримання
трьох дітей в розмірі 1/2 частини від
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісяця, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення старшою дитиною
повноліття.

При цьому, якщо після досягнення
повноліття найстаршою дитиною ніхто з
батьків не звернувся до суду з позовом
про визначення розміру аліментів на
інших дітей, аліменти стягуються за
вирахуванням тієї рівної частки, що
припадала на дитину, яка досягла
повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка -
батька дитини до досягнення нею трьох
років. Враховуючи наведене, суд вважає,
що позовна вимога про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дружини до досягнення трирічного віку
дитиною ОСОБА_3 також підлягає до
задоволення.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України з відповідача підлягають до
стягнення на користь держави судові
витрати, які складаються з суми
судового збору, від сплати якого
звільнено позивачку.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 84, 180, 181, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 60,
88, 158, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя АДРЕСА_1, ІПН:
НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
розмірі 1/2 частини його заробітку
щомісяця, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з дня подання позовної заяви
до суду, тобто з 25.06.2014 року, до
досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя
АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1 аліменти на
утримання ОСОБА_1 в твердій грошовій
сумі в розмірі 300 (триста) грн. щомісяця,
до досягнення трирічного віку дочкою
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з дня
подання позовної заяви до суду, тобто з
25.06.2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя
АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1 судовий збір в сумі
243 грн. 60 коп. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: