АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8402/2014
Головуючий в суді 1 інстанції -
Доповідач - Ящук Т.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Лужецькій І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2010
року по справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості,

встановила:

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2010
року задоволено позов ВАТ КБ «Надра» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості .

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
солідарно на користь ВАТ КБ «Надра»
заборгованість за кредитом у розмірі 1
934 522 грн. 18 коп. , судовий збір у розмірі
1700 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 120 грн., а
всього стягнуто - 1 936 342 грн. 18 коп.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 02 квітня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 вересня 2010 року залишено
без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким в частині
солідарного стягнення заборгованості
з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра»
відмовити, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими.

Вказувала, що вона не укладала та не
підписувала договір поруки з ВАТ КБ
«Надра», не поручалась перед
кредитором за належне виконання ОСОБА_3
взятих на себе кредитних зобов'язань та
взагалі не знайома з ОСОБА_3 Рішенням
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 22.01.2014 року
договір поруки від 24.07.2008 року,
укладений між ОСОБА_2 та ВАТ КБ «Надра»,
визнано недійсним.

В судове засідання апелянт не
з'явилась, направила письмове
клопотання про розгляд апеляційної
скарги за її відсутності.

Представник позивача та відповідачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, в судове засідання не з'явились,
колегією суддів визнано за можливе
розглянути справу в їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 24 липня 2008
року було укладено кредитний договір №
857638/ФЛ, за умовами якого банк надає
позичальнику у тимчасове користування
грошові кошти в сумі 197 863,73 доларів США
в порядку та на умовах, визначених цим
договором, для проведення розрахунків
по договору купівлі-продажу земельної
ділянки, строком користування до 12.07.2033
року, зі сплатою відсотків за ставкою
14,99% річних.

Умовами договору передбачено, що
відповідач зобов'язався на підставі п.
3.3.1 - 3.3.4 договору кредиту повертати
кошти та сплачувати відсотки,
передбачені п.1.3.1 шляхом сплати
необхідного мінімального платежу в
строк до 10 числа поточного місяця у
розмірі 2554,05 доларів США.

Відповідно до п. 4.2.4 кредитного
договору, банк має право вимагати
дострокового виконання зобов'язань
щодо повернення кредиту, сплати
нарахованих відсотків та інших
платежів, передбачених кредитним
договором, можливих штрафних санкцій,
якщо позичальник не вніс чергові
мінімально необхідні платежі у
терміни, передбачені договором.

Також судом встановлено, що в порушення
умов договору відповідач кредит не
повернув у повному обсязі та не
проводить оплату за користування ним.
Станом на 12.01.2010 року заборгованість
відповідача по кредиту становить 195 952,21
доларів США та заборгованість по
відсотках в сумі 40 622,48 доларів США.
Відповідно до п.5.2 договору за
прострочення позичальником виконання
зобов'язань щодо повернення кредиту та
відсотків банком нарахована пеня в
сумі 5528,08 доларів США.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором №
857638/ФЛ від 24.07.2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2
виступили поручителями на підставі
договорів поруки від 24.07.2008 року.

Встановивши факт порушення
відповідачем ОСОБА_3 умов кредитного
договору, невиконання поручителями
зобов'язань щодо погашення кредитної
заборгованості, суд дійшов висновку
про необхідність задоволення позову
про дострокове стягнення кредиту,
нарахованих відсотків та стягнення
пені, а всього на загальну суму 242 102
долари США 77 центів, що за курсом НБУ
еквівалентно 1 934 522 грн. 18 коп.

Рішення суду щодо стягнення кредитної
заборгованості з відповідачів ОСОБА_3
та ОСОБА_4 не оскаржується, обов'язкових
підстав для скасування рішення не
вбачається, а тому рішення суду в цій
частині колегія суддів не перевіряє.

Задовольняючи позовні вимоги про
солідарне стягнення з вказаних
відповідачів та ОСОБА_2 суми кредитної
заборгованості, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 як поручитель
не виконала своїх зобов'язань за
договором поруки, відповідно до п. 1.2, 1.4
якого поручитель відповідає перед
кредитором у повному обсязі
зобов'язань та в тому ж порядку, який
встановлено кредитним договором для
позичальника; позичальник та
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Однак колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції у цій
частині, оскільки зазначені висновки
не відповідають обставинам справи,
зроблені з порушенням норм
процесуального права, за неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, що, враховуючи положення ст.
309 ЦПК України, дає суду апеляційної
інстанції підстави для скасування
рішення суду та ухвалення нового
рішення у цій частині.

Суд першої інстанції вважав
встановленим, що 24 липня 2008 року між ВАТ
КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено
договір поруки № 857638/ФЛ-П/2, згідно з
яким поручитель поручилась перед
кредитором за належне виконання ОСОБА_3
взятих на себе зобов'язань, що
витікають з кредитного договору №
857638/ФЛ від 24.07.2008 року.

Подаючи заяву про скасування заочного
рішення, ОСОБА_2 вказала, що про розгляд
справи у суді вона своєчасно не мала
змоги дізнатись, оскільки з 21.06.2010 року
по 28.09.2010 року перебувала на
стаціонарному лікуванні в ОКЗ
«Протитуберкульозний диспансер м.
Дніпропетровська». При цьому
зазначала, що договір поруки від 24
липня 2008 року вона не укладала, з
відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
знайома. Також вказувала, що у 2005 році у
неї було викрадено паспорт громадянина
України, на підтвердження чого вона
надала довідки з органів внутрішніх
справ щодо розслідування кримінальної
справи, зокрема, з приводу відібрання у
неї паспорта громадянина України, та
копію газетного оголошення про
недійсність її паспорта у зв'язку з
викраденням. Вказувала, що зазначені
обставини вона не мала можливості
довести у суді першої інстанції,
оскільки перебувала на стаціонарному
лікуванні.

Відмовляючи у задоволенні заяви
ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,
суд першої інстанції в ухвалі від 02.04.2013
року послався на те, що заочне рішення
було ухвалено судом 24 вересня 2010 року,
а заяву про відкладення розгляду
справи заявник написала до суду 29
вересня 2010 року, тобто після розгляду
справи. Крім того, суд вказував, що
відповідач ОСОБА_2 та її представник не
надали до суду будь-яких доказів, що
мають істотне значення для правильного
вирішення справи.

Однак колегія суддів вважає, що судом
першої інстанції безпідставно не було
прийнято до уваги, що згідно з наданою
Обласним комунальним закладом
«Протитуберкульозний диспансер м.
Дніпропетровська» довідкою № 67 від 28
вересня 2010 року, ОСОБА_2 з 21.06.2010 року до
вказаного часу перебувала на
стаціонарному лікуванні ( а.с. 68). При
цьому жодних даних про належне
повідомлення ОСОБА_2 про день, час та
місце розгляду справи станом на день
ухвалення заочного рішення матеріали
справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК України,
однією із необхідних умов для
проведення заочного розгляду справи є
належне повідомлення відповідача про
судове засідання.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, оскаржуване заочне рішення від
24.09.2010 року було ухвалено судом за
відсутності відповідача ОСОБА_2 та за
відсутності даних про отримання нею
позовної заяви і про її належне
повідомлення про судові засідання у
справі, оскільки конверт з позовною
заявою та доданими документами
повернувся без вручення за закінченням
терміну зберігання ( а.с. 34), а
направлена судом телеграма про виклик
в судове засідання на 24 вересня 2010 року
вручена ОСОБА_2 не була, з вказівкою у
зворотному повідомленні, що за
зазначеною у телеграмі адресою
адресат не проживає ( а.с. 56).

За викладених обставин, судом не було
дотримано положень ст. 224 ЦК України та
ч. 4 ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої
суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджає про
наслідки вчинення або не вчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Розглянувши справу за відсутності
даних про належне повідомлення ОСОБА_2
про розгляд справи та відхиливши заяву
відповідача про перегляд заочного
рішення, суд першої інстанції порушив
конституційне право відповідача на
участь в судовому засіданні та ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо права на
справедливий судовий розгляд, оскільки
відповідач з поважних причин не була
присутньою в судовому засіданні та
була позбавлена можливості доводити
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх заперечень проти
позову.

Таким чином, доводи відповідача щодо
відсутності підстав для стягнення з
неї кредитної заборгованості у зв'язку
з непідписанням нею договору поруки -
перевірені судом не були, всупереч ч. 4
ст. 10 ЦПК України право на пред'явлення
зустрічного позову, на подачу
клопотання про призначення судової
почеркознавчої експертизи відповідачу
судом не роз'яснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України,
апеляційний суд досліджує докази, які
судом першої інстанції були досліджені
з порушенням встановленого порядку або
в дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Відповідно до висновку № 2171 судової
почеркознавчої експертизи, що була
проведена на підставі ухвали
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 03.09.2013 року,
підпис від імені ОСОБА_2 в графі
«Завгородня Тетяна Цезарівна» з боку
поручителя в договорі поруки №
857638/ФЛ-П/2 від 24.07.2008 року виконаний не
ОСОБА_2, а іншою особою.

Рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 22 січня 2014 року з
викладених підстав були задоволені
позовні вимоги ОСОБА_2 до ВАТ КБ
«Надра», ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору поруки. Визнано недійсним
договір поруки № 857638/ФЛ-П/2 від 24.07.2008
року ( а.с. 140-141).

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ст. 236 ЦК України,
правочин, визнаний судом недійсним, є
недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України встановлено,
що недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю.

За таких обставин колегія суддів
вважає необґрунтованими висновки суду
першої інстанції про наявність
підстав для солідарного стягнення
заборгованості із ОСОБА_2 як поручителя
ОСОБА_3 на користь ВАТ КБ «Надра».

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про обґрунтованість
доводів апеляційної скарги, у зв'язку з
чим оскаржуване рішення суду першої
інстанції в частині солідарного
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
кредитним договором № 857638/ФЛ від 24.07.2008
року на користь ВАТ КБ «Надра» -
необхідно скасувати та ухвалити нове
рішення, яким у частині позовних вимог
ВАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 - відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313-317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського
районного суду м. Києва від 24 вересня 2010
року скасувати в частині солідарного
стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на
користь ВАТ КБ «Надра» та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог Відкритого
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості - відмовити.

В іншій частині рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 24 вересня 2010 року - залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: