Справа № 445/1097/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2014 року Золочівський
районний суд Львівської області

в складі судді Постигача
Б. А.

при секретарі Мацайло О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Золочеві цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,
Золочівської міської ради про знесення
ОСОБА_2 спорудженої будівлі та усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в м. Золочеві
Львівської області мають на праві
спільної часткової власності жилий
будинок , що знаходиться по
вул.Бродівській № 11.

ОСОБА_1 в цьому будинку має 51/100 часток ,
а ОСОБА_2 - 49/100 часток.

ОСОБА_2 на земельній ділянці справа від
будинку в 2008 році розпочала
реконструкцію своєї господарської
споруди з розширенням на два гаражі і
кладовки .

Ця реконструкція була легалізована
рішенням виконавчого комітету
Золочівської міської ради № 553 від
29.12.2008 року.

Вважаючи , що ОСОБА_2порушила її права
на викорситання цієї земельної ділянки
, ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом в
якому просить зобов`язати ОСОБА_2
знести самочинне будівництво гаража і
кладовки на їхній спільній земельній
ділянці і усунути їй перешкоди в
користуванні спільною з ОСОБА_2
земельною ділянкою площею 0,0301 га
шляхом відновлення стану цієї
земельної ділянки , який існував до
порушення її прав .

В обгрунтування свого позову ОСОБА_1
покликається на те , що під час розгляду
справи Золочівським районним судом
8.09.2009 року вона дізналась , що рішенням
виконавчого комітету Золочівської
міської ради від 29 грудня 2008 року № 553
було легалізовано розпочату ОСОБА_2
реконструкцію з розширенням
господарської споруди під два гаражі
та кладовку на власній земельній
ділянці по АДРЕСА_1.

Закінчені об`єкти повинні були бути
введені в експлуатацію в Порядку
згідно Постанови КМ України від 22
вересня 2004 року № 1243 .

Цим рішенням порушуються її права .

Вона є власником 51/100 часткок будинку по
АДРЕСА_1 з відповідною часткою дворових
споруд.

Вона також є власником земельної
діялнки пл.0,0789 га , що є біля цього
будинку відповідно до державного акту
серії ЯГ № 052477 .

Крім цього , у її з ОСОБА_2 сумісній
власності є земельна ділянка площею
0,0301 га біля цього ж будинку .

ОСОБА_2 на цій земельній ділянці
пл.0,0301 га , що є в їх спільній сумісній
власності , провела без її згоди та
дозволу компетентних органів
Золочівської міської ради самочинне
будівництво гаражу та кладовки .

Вона з цього приводу зверталась в
прокуратуру Золочівського району ,
внасліок чого ОСОБА_2 було внесено
припис про порушення земельного
законодавства .

Також комісією відділу ЖКГ було
встановено проведення ОСОБА_2
самочинного будівництва.

Такими діями ОСОБА_2 завдано шкоди її
правам на землю , що є в їх спільній
власності і вона позбавлена можливості
користуватись цією землею.

Незаконність рішення виконкому
Золочівської міської ради № 553 від
29.12.2008 року полягає в тому , що ним
легалізовано реконструкцію
господарської будівлі на земельній
ділянці , що належить їй і ОСОБА_2 на
підставі державного акту № 461895 від 6
серпня 2008 року.

Відповідачка ОСОБА_2 позову не
визнала і пояснила , що вони з ОСОБА_1 в
АДРЕСА_2 мають жилий будинок., який
належить їм на праві спільної
часткової і власності. Їй в будинку
належить 49/100 частин будинку. Крім
частини будинку вона також отримала в
дар від ОСОБА_3 земельну ділянку , літню
кухню , гараж, вбаральню і сарай.

В 2007 році на місці гаражу , літньої
кухні і сараю вона почала проводити
реконструкцію . Дозволу не це вона не
мала і не знала , що на це потрібний
дозвіл , а також вони біля двох років
переоформляли її право на земельну
ділянку. Про те , що вона проводить
реконструкцію ОСОБА_1 бачила ні не мала
нічого проти неї .

В цій господарській споруді і у неї є
два гаражі і кладовка. Але вона
використовує її лише під склад , так як
займається підприємницькою діяльністю
і тримає там насіпння , посуд .

Ця реконсрукція була узаконена
Золочівською міською радою і вона не
мішає ОСОБА_1 для нормального заїзду ,
який є шириною біля 6 метрів .

Крім цього , ОСОБА_1 у своїй половині
будинку не живе з 2000 року . Вона
проживає в м. Тернополі , будинком в
Золочеві не користується і минулого
року навіть жодного разу не приїжджала
.

Представник Золочівської ї міської
ради ОСОБА_4 позову ОСОБА_1 не визнала і
пояснила , що земельна ділянка площею 0,
0301 га , яка раніше була в спільній
сумісній власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вже
не є їхньою власністю , оскільки
Державний акт про право приватної
власності їх обох на цю земельну
ділянку визнаний недійсним рішенням
Золочівського районного суду від 16
червня 2014 року.

Це рішення залишено в силі ухвалою
апеляційного суду Львівської області.

Вона особисто оглядала розташування
земельної ділянки , будівель і сама
переконалася , що реконструкція
господарської споруди , яку здійснила
ОСОБА_2, і яку узаконив виконком
Золочівської міської ради , не створює
ОСОБА_1. жодних перешкод в користуванні
спільною земельною ділянкою. Після
скасування Державного акту земельна
ділянка перейшла у власність
Золочівської міської ради .

Оцінивши подані докзи, суд прийшов до
переконання , що позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Як видно з копії договору
дарування частини будинку від 23.10.2006
року , то за цим договором ОСОБА_3 .
подарувала ОСОБА_2 49/100 частин жилого
будинку в АДРЕСА_1 , літню кухню, сарай,
гараж і вбиральню ( т.1 а.с. 48 ).

Договором від 23.10.2006 року
підтверджено що ОСОБА_3 подарувала
ОСОБА_2 земельну ділянку в АДРЕСА_1
.площею 0,0609 га ( т.1 а.с. 37-39).

З копії рішення виконавчого
комітету Золочівської міської ради від
29.12.2008 року убачається , що виконком
Золочівської ради легалізував ОСОБА_2
розпачату реконструкцію. з розширенням
господарьських будівель під два гаражі
та кладовку на власній земельній
ділянці по АДРЕСА_1.

Але це рішення скасоване рішенням суду
від 20.06.2012 року (т.2 а.с. 95-98) . Рішення в
цій чатині залишено в силі ухвалою
Вищого спеціалізованого суду від 24.04.2013
року .

Вважаючи що ОСОБА_2 порушила її
право на використання спільної
земельної ділянки ОСОБА_1 просить
зобов`язати відповідачку знести
сомовільно реконструйовану
господарську споруду.

Безперечно , що коли б ця земельна
ділянка і дальше перебувала у спільній
сумісніїй власності позивачки і
відповідачки ОСОБА_2 , то наявність
реконструйованої відповідачкою
будівлі створювала б позивачці
перешкоди в її використанні.

Але, з копії рішення Золочівського
районного суду від 16.06.2014 року видно , що
цим рішеням визнано незаконним і
скасовано рішення Золочівської
міської ради № 328 від 19 липня 2007 року
"Про передачу у спільну сумісну
власність ОСОБА_2 і ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 0,0301 га в АДРЕСА_1 ( за
виключеням земельної ділянки площею 8,7
кв м на якій розміщений гараж ОСОБА_2.).

Цим рішенням також визнано недійсним
державний акт про право спільної
сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на
земельну ділянку площею 0,0300 га по
АДРЕСА_1 серії ЯД № 461895 від 6.08.2008 року (
крім земельної ділянки на якій
знаходиться гараж ОСОБА_2 площею 8,7 кв м
).

Ухвалою апеляційного суду Львівскої
одасті від 7.10.2014 року це рішення
звлишено без змін , а апеляційна скарга
ОСОБА_1 відхилена.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила ,
що вона оскаржувала ці судові рішення в
касаційному порядку , але її касаційна
скарга не була задоволена.

Отже , після скасування рішення
міської ради і визнання недійсним
державного акту вказана земельна
ділянки вже не є спільною сумісною
власністю сторін , а є власністю
міської ради.

Як убачається з рішення Вищого
спеціалізованого суду Ураїни з рзгляду
цивільних і кримінальних справ від
24.04.20124 року то цим рішенням скасовано
рішення Золочівського районного суду
від 20.06.2012 року і ухвалу апеляційного
суду Львівської області від 19.11.2012 року
в частині відмови у задоволенні
позовних вимог про знесенння
самочинного будівництва та усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою.

Вищий спеціалізований суд вказав в
ухвалі , що нижчестоящі суди помилково
вважали , що оскільки ОСОБА_2 також є
співвласником спірної земельної
ділянки , вона має право на вільне
користування та розпорядження нею ,
будівлі які побудовані нею самочинно
на цій земельній ділянці , прав ОСОБА_1
не порушують.

Однак на сьогодні ця земельна ділянка
не є у спільній сумісній власності
сторін .

У зв`язку з цим суд враховує такі
обставини.

В ст.376 ч.1 ЦК України дається
визначення самочинного будівництва.

У відповідності до ч.4 ст.376 ЦК якщо
власник ( користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою ,
яка здійснила ( здійснює) самочинне
будівнитцтво на його земельній
діліянці , або якщо це порушує права
інших осіб , майно підлягає знесенню
особою, яка здійснила ( здійснює )
самочинне будіництво , або за її
рахунок.

Оскільки Золочівська міська рада
заперечує проти позову ОСОБА_1 , то
позов останньої міг би бути
задоволений лише при умові , що
самочинне будівництво , яке здійснює
ОСОБА_2 порушує права ОСОБА_1

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила
, що вона має доїзд до своєї земельної
ділянки , а реконструкція
господарської споруди ОСОБА_2 мішає їй
тим , що та на проїзді ставить свій
автомобіль , біля гаражу ОСОБА_2 стоять
каністри з якоюсь рідиною і це створює
вибухонебезпечну ситуацію .

Крім цього , господарська споруда
затінює їй будинок.

Однак , це твердження позивачки не є
підстаю для задоволення позову ,
оскільки автомобіль в будь-який час
можна придбати з проїзду і він , як і
каністри , не є складовою частиною
господарської споруди

Що стосується покликання ОСОБА_1 на те ,
що господарська споруда затінює її
частину будинку , то це не відповідає
дійсності і жодними доказами не
підтверджено.

Частина будинку позивачки
розташована зліва за частиною будинку ,
що належить ОСОБА_2, а тій господарська
споруда не створює ніякого затінення .

Тим більше вона не створює затінення
ОСОБА_1 . Це чітко відображено на фото ,
що є на а.с. 96 т.1 , т.2 а.с. 126 .

У відповідності до п.5 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного Кодексу України ( про
правовий режим самочинного
будівництва" у випадках порушення прав
інших осіб право на звернення до суду
належить і таким особам за умови , що
вони доведуть наявність порушеного
права ( стаття 391 ЦК) ...

Як убачається з плану земельної
ділянки від 2.04.2009 року ( а.с. 44 т.1 ) то
ширина заїзду на земельну ділянку
ОСОБА_1 становить 6,26 метра.

ОСОБА_1 не довела в суді факту
порушення її прав самочинною
реконструкцією господарської споруди.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України ,
ст.377, 386, 391, 393 ЦК України суд- ,

В
И Р І Ш И В :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , Золочівської міської ради про
знесення реконструйованої
господарської споруди в АДРЕСА_1 та
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою відмовити. .

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
на протязі 10 днів з дня його
проголошення

Суддя Б. А. Постигач