Справа № 495/1140/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 травня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово
судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Білгород -
Дністровському справу за уточненим
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального
підприємства «Білгород-Дністровське
бюро технічної інвентаризації»,
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про визнання
недійсним договору дарування квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненим
позовом до ОСОБА_2, Комунального
підприємства «Білгород-Дністровське
бюро технічної інвентаризації, Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про визнання
недійсним договору дарування квартири,
вказуючи, що 03.06.2004 року між нею та
відповідачем по справі - ОСОБА_2 був
укладений договір дарування квартири
АДРЕСА_1. У зв'язку з тим, що сторонами
цього договору не були виконані умови
цього договору, позивачка вважає його
фіктивним та просить визнати його
недійсним.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, надала на адресу суду заяву,
згідно якої просить справу розглядати
за її відсутністю, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явилась, надала на
адресу суду заяву, згідно якої просить
справу розглянути у її відсутність,
позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, та не
заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача -
Комунального підприємства
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації» у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був сповіщений належним чином,
що підтверджується розписками про
отримання судових повісток, причину
своєї неявки суду не повідомив, заяв
про відкладення розгляду справи до
суду не надавав.

Представник відповідача - Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був сповіщений належним чином,
що підтверджується розписками про
отримання судових повісток, причину
своєї неявки суду не повідомив, заяв
про відкладення розгляду справи до
суду не надавав.

Вивчивши матеріали справи,
дослідивши надані сторонами докази,
суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 02
лютого 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був
укладений договір дарування, згідно
якого ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_2
прийняла у дар квартиру АДРЕСА_1, який
був посвідчений приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу за № 185.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданому
КП «Білгород-Дністровське БТІ» 03.03.2009
року, власником квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_2.

Як вказує у позовній заяві позивачка, 27
грудня 2008 року з її вини була вчинена
дорожньо-транспортна пригода, в якій
вона пошкодила автомобіль іншої
людини. Побоюючись, що в результаті
цієї ДТП на її майно буде накладений
арешт, вона вирішила подарувати
належну їй квартиру своїй матері -
ОСОБА_2

Згідно постанови
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
по справі №3-938 від 27.02.2009 року, ОСОБА_1,
не вибравши безпечну швидкість руху
скоїла наїзд на бордюрний камінь, в
результаті чого виїхала на полосу
зустрічного руху та здійснила
зіткнення з іншим автомобілем, у
судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні вищевказаного правопорушення
визнала повністю та на ОСОБА_1 було
накладено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу сумі 340,00 гривень.

І після вказаної ДТП, і на даний час
арешту на квартиру позивачки не було
накладено.

Після нотаріального посвідчення
вищевказаного договору дарування,
позивачка ОСОБА_1 предмет договору -
квартиру обдарованій ОСОБА_2 не
передавала, тобто продовжувала
проживати у вищевказаній квартирі,
сплачувала усі комунальні платежі, в
неї знаходяться усі документи на
вищевказану квартиру, а ОСОБА_2 у
подарованій їй квартирі ніколи не
мешкала, і не бажає мешкати, а продовжує
проживати у своїй квартирі за адресою :
АДРЕСА_2.

Наведені вище факти підтверджуються
копіями квитанцій до прибуткових
касових ордерів, згідно яких ОСОБА_1
здійснювала оплату за спожиті
комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_1
(а.с. 10-23); актом від 23.02.2014 року,
складеним сусідами позивачки - ОСОБА_3,
ОСОБА_4, в якому вказано, що власником
вищевказаної квартири є ОСОБА_1, вона за
цією адресою не зареєстрована, але
постійно проживає та сплачує
комунальні платежі, ОСОБА_2 у цій
квартирі не зареєстрована, не проживає,
та ніколи не проживала (а.с.24).

Згідно статті 234 ЦК України, фіктивним є
правочин, який вчинено без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлюються цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним. Правові наслідки визнання
фіктивного правочину недійсним
встановлюються законом.

Згідно статті 216 ЦК України, недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю. У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все,
що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема, тоді, коли
одержане полягає у користуванні
майном, виконаній роботі, наданій
послузі, - відшкодувати вартість того,
що одержано, за цінами, які існують на
момент відшкодування.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» № 9
від 06.11.2009 року, для визнання правочину
фіктивним необхідно встановити
наявність умислу всіх сторін
правочину.

Судам необхідно враховувати, що
саме по собі невиконання правочину
сторонами не означає, що укладено
фіктивний правочин. Якщо сторонами не
вчинено будь-яких дій на виконання
такого правочину, суд ухвалює рішення
про визнання правочину недійсним

без застосування будь-яких наслідків.
У разі якщо на виконання правочину
було передано майно, такий правочин
не може бути кваліфікований як
фіктивний.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що
між сторонами був укладений договір
дарування, однак, сторони цього
договору не мали наміру створювати для
себе правові наслідки, які
обумовлюються цим договором, що
підтверджується тим, що предмет цього
договору - квартира АДРЕСА_1, не була
передана обдарованій ОСОБА_2, тобто
дарунок вона не прийняла, у квартирі не
зареєстрована, ніколи не мешкала та не
мешкає, комунальні платежі не сплачує,
суд вважає, що договір дарування,
укладений 02 лютого 2009 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_1
подарувала, а ОСОБА_2 прийняла у дар
квартиру АДРЕСА_1, який був посвідчений
приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу за № 185 є
фіктивним правочином, тобто таким, який
у відповідності до статті 234 ЦК України
має бути визнаний судом недійним.

Згідно статті 1 ЦПК України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно статті 10,11 ЦПК
України, цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, при цьому суд розглядає
цивільні справи не інакше як в межах
заявлених позовних вимог і на підставі
наданих сторонами доказів.
Кожна сторона повинна довести ті
обставин, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 6
цього Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Згідно статті 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, з урахуванням
вищенаведеного, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального
підприємства «Білгород-Дністровське
бюро технічної інвентаризації»,
Відділу державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області про визнання
недійсним договору дарування квартири
є доведеними, обґрунтованими, та
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 216, 234, Постановою
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» № 9 від 06.11.2009 року, ст. 1, 10,
11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Визнати недійним договір дарування
квартири, укладений 02 лютого 2009 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якого
ОСОБА_1 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла у
дар квартиру АДРЕСА_1, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу за № 185, який
зареєстрований в електронному Реєстрі
прав власності на нерухоме майно 03.03.2009
року.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації» та/або Відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області скасувати реєстрацію
права власності за ОСОБА_2 на квартиру
АДРЕСА_1, яке було зареєстровано у
Комунальному підприємстві
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації» 03.03.2009 року.

Зобов'язати Комунальне підприємство
«Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації» та/або Відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області поновити за ОСОБА_1
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
яке було зареєстровано Комунальним
підприємством «Білгород-Дністровське
бюро технічної інвентаризації» 30.07.2004
року, реєстраційний номер 5895457, номер
запису 4957 в книзі 91.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: