Справа № 367/9100/13-ц Головуючий у І
інстанції Мікуліна А.В.Провадження №
22-ц/780/3413/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі :

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Савченка
С.І.,

При секретарі - Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 28 березня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Орган опіки та піклування
Ірпінської міської ради Київської
області про позбавлення батьківських
прав та стягнення аліментів,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

встановила:

Позивач звернулася в Ірпінський
міського суду Київської області з
позовом, який мотивувала тим,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася спільна з
відповідачем дочка - ОСОБА_3 У
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
не перебували та разом не проживали.
Дитина проживає разом з нею та
перебуває на її утриманні.

Відповідач відмовився добровільно
сплачувати аліменти на дитину,
матеріальної допомоги не надає, окрім
декількох платежів. Зазначає, що
відповідач з 2006 року не приймає ніякої
участі у вихованні дитини, а навпаки
відмовляє у наданні дозволу на виїзд
дитини за кордон на оздоровлення.
Дитина взагалі не знає відповідача, не
вважає його батьком, оскільки він
покинув її немовлям.

Також позивач вказує, що відповідач
звертався до суду з позовом про
оспорення свого батьківства, але,
відповідно до висновку генетичної
експертизи, ОСОБА_2 з вірогідністю 99,99% є
батьком ОСОБА_3

Так як відповідач ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини, він не має ніяких
моральних прав щодо розпорядження
життям дитини. В зв'язку з чим, вона
звернулася до суд з вказаним позовом в
якому просила стягнути з відповідача
на її користь аліменти на утримання
дитини в розмірі ? частини всіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
дня пред'явлення позову і до
повноліття дитини, позбавити ОСОБА_2
батьківських прав відносно
малолітньої дитини - ОСОБА_3

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 28.03.2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000,00 грн. (дві
тисячі гривень 00 коп.) щомісячно,
починаючи із 16.12.2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 114,70 грн. (двісті
чотирнадцять гривень 60 коп.)

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просила, рішення Ірпінського
міського суду Київської області від
28.03.2014 року скасувати, ухвалити по
справі нове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.
Зазначила, що рішення Ірпінського
міського суду Київської області від
28.03.2014 року є незаконним, ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, судом неповно
з'ясовано обставини справи, що мають
значення для справи.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення Ірпінського
міського суду Київської області від
28.03.2014 року в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є:
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1
та Актовим записом про народження №77
від 23.08.2006 року.

Також судом встановлено, що
відповідач надає нерегулярну грошову
матеріальну допомогу позивачу на
утримання малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. що підтверджується
грошовими переказами.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено,
що за рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо
платник має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

З довідки, виданої відділом кадрів
Федерального державного казенного
навчального закладу вищої професійної
освіти «Орловський юридичний інститут
Міністерства внутрішніх справ
Російської Федерації імені В.В.
Лук»янова підполковнику поліції
ОСОБА_2 вбачається, що відповідач є
офіцером поліції Міністерства
внутрішніх справ Російської Федерації.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
відповідач, будучи офіцером поліції
Міністерства внутрішніх справ
Російської Федерації має постійну
роботу та регулярний заробіток, а тому,
вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1 аліментів на
утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмірі ? частини від усіх видів його
заробітку (доходів) щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення нею повноліття,
починаючи з дня пред'явлення позову до
суду є законною та обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню, а
рішення суду першої інстанції в цій
частині про стягнення з відповідача на
користь позивача аліментів на
утримання дитини в твердій грошовій
сумі в розмірі 2000 грн. скасуванню і по
справі в цій частині необхідно
ухвалити нове рішення про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на
утримання дитини в розмірі ? частини
від усіх видів його заробітку (доходів)
щомісячно, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення нею
повноліття, починаючи від дня
пред'явлення позову до суду.

Відповідно до ст. 11 Закону України №
2402-III від 26.04.2001 року «Про охорону
дитинства», сім»я є природним
середовищем для фізичного, духовного,
інтелектуального, культурного
соціального розвитку дитини, її
матеріального забезпечення і несе
відповідальність за створення
належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в
сім»ї разом з батьками або в сім»ї
одного з них та на піклування батьків.

В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України №
2402-III від 26.04.2001 року «Про охорону
дитинства» вказано, що виховання в
сім»ї є першоосновою розвитку
особистості дитини. На кожного з
батьків покладається однакова
відповідальність за виховання ,
навчання і розвиток дитини. Батьки або
особи, які їх замінюють, мають право і
зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров»я, фізичний,
духовний і моральний розвиток,
навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей,
поважати гідність дитини, готувати її
до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють,
несуть відповідальність за порушення
прав і обмеження законних інтересів
дитини на охорону здоров»я, фізичний і
духовний розвиток, навчання,
невиконання та ухилення від виконання
батьківських обов'язків відповідно до
закону.

Батько і мати мають рівні права та
обов'язки щодо своїх дітей. Предметом
основної турботи та основним
обов'язком батьків є забезпечення
інтересів своєї дитини.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення,
поновлення батьківських прав»
ухилення від виконання батьківських
обов'язків має місце тоді, коли батьки
не піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання, не спілкується з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення, не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей, не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі, не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу, не створюють умов
для отримання нею освіти.

З висновку органу опіки та піклування
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області
№7-46-2487 від 19.08.2014 року про доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно малолітньої дочки ОСОБА_3
вбачається, що з наданих для вивчення
документі батько малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалий час не
підтримує ніяких стосунків з дочкою, не
проживає разом з нею, не займається її
вихованням, не утримує її матеріально в
повному обсязі та не цікавиться життям
та здоров»ям дитини. ОСОБА_2
самоусунувся від своїх батьківських
обов'язків і не приймає участі в житті
дитини впродовж тривалого часу.

На даний час, малолітня ОСОБА_1 проживає
разом з матір»ю - ОСОБА_1, в квартирі
АДРЕСА_1, яка повністю утримує дитину та
займається її вихованням.

Згідно ст. 164 СК України, беручи до уваги
вищезазначене, з метою захисту прав
дитини, орган опіки та піклування
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області
враховуючи рекомендації комісії з
питань батьківських прав прийшов до
висновку про доцільність позбавлення
батьківських прав ОСОБА_2 відносно
дочки ОСОБА_3,, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За правилами ст. 164 СК України батьки
або один з них можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо буде
встановлено, що вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей чи зловживають
батьківськими правами, жорстоко
поводяться з дітьми, шкідливо
впливають на дітей своєю аморальною,
антигромадською поведінкою, а також
якщо батьки є хронічними алкоголіками
чи наркоманами.

Позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов»язків і
способом захисту прав та інтересів
дитини. Тому його застосування має
бути результатом переконання суду у
тому, що після позбавлення
батьківських прав, умови життя дитини
будуть змінені на краще і що немає
іншого способу захисту прав та
інтересів дитини.

Так як у ст. 164 СК України чітко
визначено, що підставою для
позбавлення батьківських прав батьків,
або одного із них є ухилення від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей, колегія суддів вважає,
що за таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 в частині позбавлення
відповідача батьківських прав
відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню, а
рішення суду в цій частині скасуванню і
в цій частині по справі необхідно
ухвалити нове рішення про їх
задоволення, так як в суді знайшли своє
підтвердження факти того, що ОСОБА_2 з
часу народження дитини, ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Його посилання на те, що він має
бажання, але на даний час не має
реальної можливості виконувати свої
батьківські обов'язки по вихованню
дитини, так як це викликано обставиною
проживання в іншій країни, не може бути
прийнято судом до уваги, так як при
наявності бажання, йому ніщо не
заважало, хоча би періодично, в вільний
від роботи час, на свята, Дні народження
дитини, під час знаходження в відпустці
приїздити до дитини, проводити з нею
час, цікавитись її здоров»ям,
навчанням. Також, не бажання
відповідача в виконанні своїх
обов'язків по вихованню дитини
підтверджується фактом його звернення
до Ірпінського міського суду Київської
області з позовом про оспорювання
свого батьківства щодо дитини, який
залишено по його заяві без розгляду
лише при проведенні генетичної
експертизи, яка повністю підтвердила
його батьківство.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про
задоволенняапеляційної скарги ОСОБА_1
та скасування рішення Ірпінського
міського суду Київської області від
28.03.2014 року з ухваленням по справі
нового рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 28 березня 2014 року
скасувати, ухвалити по справі нове
рішення.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
батьківських прав відносно
малолітньої дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на
утримання дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ?
частини від усіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з 16 грудня 2013 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: