Справа № 404/8479/14-ц
Номер провадження 2/404/3362/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі : головуючого - судді Галагана О.В.,

при секретарі - Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, відсотків та пені за прострочення зобов'язання, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, після уточнення позовних вимог в частині написання її по-батькові, просила стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості по аліментам на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі: 12633,37 грн. основного боргу, витрати від інфляції 1340,58 грн., проценти за користування коштами 523,68 грн., а разом 14639,78 грн.

На обґрунтування позову зазначено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2010 року № 2-19413/10 задоволено позов позивача до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання їхнього спільного сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22.11.2010 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення суду набрало законної сили та було подано на виконання.

Відповідно до довідки Кіровського ВДВС Кіровоградського міського управління юстиції заборгованість відповідача становить 12633,37 грн.

Крім цього, враховуючи правову позицію ВСУ по справі 6-113цс14, вважає, що з відповідача мають бути стягнуті, додатково, на її користь 3% річних та витрат від інфляції в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином загальна сума заборгованості відповідача перед нею становить 12633,37 грн. основного боргу, витрати від інфляції 1340,58 грн., проценти за користування коштами 523,68 грн., а разом 14639,78 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково на суму 7778,31 грн., в решті вимог просив відмовити згідно до наданих письмових заперечень, зазначав, що з дня народження другої дитини від другого шлюбу - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та припинення діяльності підприємства де він працює, в його сім'ї з шести чоловік, де працездатним був і залишається він один, виникли фінансові труднощі. Перебиваючись тимчасовими заробітками вкрай бракувало часу для звернення до ВДВС для надання копій квитанцій про сплату частини аліментів, тому він не погоджується з заборгованістю в сумі 12633,37 грн., також не погоджується із стягненням з нього неустойки (пені), та 3% річних витрат від інфляції.

Згідно з розрахунком державного виконавця загальна сума боргу по аліментам становить на 30.11.2014 рік - 7778,31 грн., в довідці державний виконавець не навів розрахунку розміру неустойки з огляду на те, що згідно з положенням СК України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Тому просить суд відмовити позивачу в частині стягнення з нього витрат від інфляції та відсотків. Всі кошти ним витрачались на ліки тяжко хворої матері, бабусі та дітей, просив зменшити розмір заборгованості по аліментам до розміру згідно довідки Кіровського ВДВС.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні вимог, з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюється Сімейним кодексом України.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси».

Відповідно до ст.11 ч. 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі».

Відповідно до ст. 60 ЦПК України «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу».

Відповідно до ст. 61 ч. 3 ЦПК України «Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини».

У судовому засіданні було встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.12.2010 року із відповідачки на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання їхнього спільного сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року у розмірі ? всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 22.11.2010 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с. 3).

На виконання зазначеного рішення суду був виписаний виконавчий лист і переданий на виконання до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Згідно із розрахунком, складеною державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Яровим С.І., що станом на 31.09.2014 року заборгованість відповідача з аліментів складає 12633,37 грн. (а. с. 5-6).

Відповідно до розрахунку, складеною державним виконавцем Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Яровим С.І., що станом на 31.11.2014 року заборгованість по аліментам ОСОБА_2 становить 7778,31 грн. (а.с. 40).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину.

Згідно із ч. 1 ст. 187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Вказана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме. Також, згідно до судової практики заборгованість по аліментам може бути стягнута при закритті виконавчого провадження після виповнення дитині на користь якої стягувались аліменти повноліття.

За наведеного суд відмовляє у вимозі про стягнення заборгованості по аліментам.

Згідно позовної заяви позивач просила стягнути із відповідача заборгованість по аліментам із урахуванням витрати від інфляції 1340,58 грн. та проценти за користування коштами 523,68 грн. від суми заборгованості за кожний прострочений день згідно поданого розрахунку за період з листопада 2010 року по вересень 2014 року (а.с. 7-10).

Дані позовні вимоги також не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 196 СК України «При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів».

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити у даних вимогах позивачу, оскільки відповідальність за прострочення сплати аліментів встановлена ст. 196 СК України. Норми ст. 625 ЦК України спірні правовідносини не регулюю. Така позиція узгоджується з ВСС України, згідно судового рішення від 08.06.2011 року по справі № 6-5763св11.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 3, 10, 60, 213, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, відсотків та пені за прострочення зобов'язання - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської областічерез суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда