ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2014 року
справа № 174/998/13-ц

п/с № 2/174/37/2014

Вільногірський
міський суд, Дніпропетровської
області,

в складі: головуючого
судді Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю: позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника
позивачів адвоката ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_4.

представника
відповідача адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок залиття квартири,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
04.10.2013 р., та змінам до нього від 14.04.2014 р.
(а.с.114-115), позивачі у справі, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, зазначили, що протягом 11 років
вони проживають однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та мешкають в
квартирі АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 зазначена квартира належить на
праві власності на підставі договору
дарування від 31 жовтня 2006 року,
завіреному нотаріусом у м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, що підтверджується копією
цього договору дарування.

Квартира розташована на п'ятому
поверсі дев'яти поверхового жилого
будинку і складається з однієї кімнати
жилою площею - 18. 6 кв.м., у тому числі:
кухні площею - 7,3 кв.м., вбиральні - 3,1
кв.м., коридору - 4.0 кв.м., вбудованої шафи
площею 1,3 кв.м., балкону 1,2 кв.м. Загальна
площа квартири складає 35, 5 кв.м.

На шостому поверсі будинку АДРЕСА_1 над
їхньою квартирою розташована така ж за
плануванням однокімнатна квартира № 96,
яка належить відповідачу ОСОБА_4, але на
момент затоплення, як їм стало відомо, в
зазначеній квартирі відповідача
проживали квартиронаймачі громадяни
ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які 27 червня 2013 року і
здійснили затоплення їхньої квартири.

Зважаючи на цей факт позивачі вважають,
що квартиронаймачі повинні разом з
власницею квартири нести цивільну
відповідальність в солідарному
порядку тому залучили їх до участі у
справі в якості співвідповідачів.

В зв'язку з затопленням їхньої
квартири, вони викликали працівники КП
«Жилсервіс», які описали виявлені в
результаті затоплення пошкодження, але
встановити причину затоплення їхньої
квартири, не вдалось, так як мешканців
кв.96 , які є квартиронаймачами
відповідача, не було вдома, але
працівникам КП «Жилсервіс» вдалося
зв'язатися з ними по мобільному
телефону і вдалося з'ясувати зі слів
мешканців кв. 96, що в їхній квартирі був
відкритий кран з холодною водою, що і
спричинило затоплення, про що свідчать
складені працівниками КП «Жилсервіс»
відповідні акти, що підтверджуються
копіями цих актів.

На їхні пропозиції стосовно вирішення
питання затоплення з відповідачкою -
власницею квартири у добровільному
порядку не дали позитивного
результату. Відповідачі ніяких заходів
щодо усунення шкоди завданої
затопленням квартири не вжили. Вони
уникають зустрічі з ними та не бажають
відшкодовувати завдані збитки які вони
понесли в результаті затоплення
квартири. Тому вони змушені були
запросити спеціаліста для
встановлення дійсної вартості
пошкодженого відповідачем майна для
вирішення спору у судовому порядку.

02 вересня 2013 року нами було запрошено
для огляду квартири та визначення
вартості матеріальної шкоди, що
сталася в результаті залиття, експерта
TOB «Бюро оцінки» в особі директора
ОСОБА_8, діючого на підставі Статуту та
як є платником єдиного податку в м.
Дніпропетровську. ( відповідачка -
власник квартири була повідомлена ними
про дату і час огляду їхньої квартири,
але вона не з'явилася).

Відповідно до звіту по визначенню
вартості матеріальної шкоди, завданої
залиттям їхньої квартири, вартість
відновлюваного ремонту квартири
становить 6076,60 грн. Вони також вважають,
що відповідачі повинні відшкодувати їм
їхні витрати з оплати вартості
висновку спеціалісті в сумі 1700,00 грн.
Зазначені обставини підтверджуються
звітом незалежної оцінки з визначення
матеріальної шкоди від 05.09.2013 року та
квитанцією про оплату послуг
спеціаліста. Крім цього, в результаті
залиття квартири також була пошкоджена
та непридатна для користування кухонна
стінка, вартістю 2500,00 грн., копія
товарного чеку на зазначену суму, також
додана до позову. Таким чином, загальна
сума матеріальної шкоди, завданої
залиттям їхньої квартири - становить
10276,60 грн.

Вони вважають, що відповідачка-власник
квартир несе відповідальність за
завдану матеріальну шкоду відповідно
до наступних правових підстав. Так із
норми ст. 321 - України, витікає, що
власник ( в даному випадку відповідач -
ОСОБА_4) несе тягар утримання належного
їй майна, в тому числі і у виді
відшкодування шкоди заподіяної іншим
особам в результаті прояву негативних
наслідків експлуатації об'єктів
власності. До власності відповідача,
яка є причиною затоплення, відноситься
кран з холодною водою, який був не
закритий, що свідчить про недбале
відношення до своєї власності.

Крім того відповідно до ст. 319 ЦК
України, власність зобов'язує. В свою
чергу ч.4 і ч.5 ст.139 К України,
зазначають, що власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам інших громадян.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
та юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Вони також вважають, що через
недбалість відповідачів, крім майнової
шкоди, їхній сім'ї була завдана і
моральна шкода, оскільки відповідачі,
які проживають та користуються
квартирою, порушили своє право на
нормальне володіння і користування
своєю власністю (квартирою), призвівши
своїми винними діями до вчинення
майнової шкоди їхній власності, і до
неможливості нормального користування
житлом за його прямим призначенням. Для
відновлення квартири необхідний
ремонт і вказані обставини суттєво
змінили їхній повсякденний спосіб
життя, сімейні та життєві плани, що
привело до душевних страждань, яких
вони зазнали з моменту затоплення
їхньої квартири і результатом яких
стали неодноразові звернення позивача
ОСОБА_2 в Вільногірську міську лікарню
і перебування на амбулаторному
лікуванні, в зв'язку з гострою реакцією
на стрес. Тому з урахуванням вказаних
обставин і ступеню моральних
страждань, розумності та
справедливості розміру їх компенсації,
завдану моральну шкоду вони оцінюють у
6000,00 грн.

У відповідності до ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, нанесена
неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Викладені в цьому позові обставини
підтверджуються копіями документів,
які додані до первісного позову. На
підставі вищезазначеного вони
вважають, що їхній позов підлягає
повному задоволенню.

Керуючись ст. 31 ЦПК України, ст. ст. 319, 322,
1166, 1167 ЦК України, позивачі прохають:

1. Стягнути в солідарному порядку з
ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 на їхню користь -
10276,60 грн. матеріальної шкоди, та 6000,00
грн. моральної шкоди, завданих в
результаті залиття квартири.

2. Всі понесені ними судові витрати, у
тому числі витрати на правову допомогу
адвоката по складанню цього позову,
стягнути в солідарному порядку з
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6.

В судовому засіданні позивачі та їх
представник позовні вимоги, з
врахуванням внесених до них змін,
підтримали в повному обсязі. З їх
додаткових пояснень витікає, що
останній раз ремонт в квартирі робився
в 2012 році. в день затоплення їх
квартири позивачі піднімалися в
квартиру 96, де мешкали ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, останні заходили в квартиру
позивачів, при цьому ОСОБА_7 сказав, що
подумаєш, кран забули закрити, а ОСОБА_6
сказала, що їм за це нічого не буде. Вода
проникла через їх квартиру в квартири ,
що розташовані під їх квартирою, на 4, 3, 2
поверхах. Затоплення відбулося 26
червня 2013 р., аварійну бригаду слюсарів
викликали сусіди. 27 червня 2014 р вони,
позивачі, викликали відповідні служби
для складання документів стосовно
затоплення. Відповідачі мають нести
солідарну відповідальність, оскільки
відповідачка ОСОБА_4 є власником
квартири № 96 та квартирної системи
водопостачання, з якої відбулося
затоплення, а відповідачі ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, безпосередньо, допустили
затоплення, оскільки ОСОБА_6 забула
закрити кран холодної води в кухні
квартири № 96.

Відповідачка, ОСОБА_4, та її представник
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнали в повному обсязі. З їх пояснень
витікає, що оскільки, відповідно до
вимог ст. 1166, 1167 ЦК України,
встановлено, що затоплення квартири
позивачів відбулося за вини іншої
особи, а саме ОСОБА_6, то позовні вимоги
до ОСОБА_4 є безпідставні. Окрім того, в
цілому, наявність майнової та
моральної шкоди та їх розмір
недоведені, є суперечки стосовно того,
26 чи 27 червня 2013 р. відбулося
затоплення.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове
засідання не з'явилися, про причину
неявку суд не повідомили, заяви про
розгляд справи за їх відсутності та
заперечень проти позову не надали,
проте самі були належним чином
повідомлені про час, дату та місце
судового засідання, згідно розміщених
в газеті «Вісті Придніпров'я» від 22.05.2014
р. № 38, та від 26.06.2014 р. № 48, оголошень про
виклик їх в судове засідання.
Враховуючи думку позивачів та їх
представника, відповідачки ОСОБА_4 та
її представника, які на мають
заперечень проти розгляд справи за
відсутності відповідачів ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, суд, керуючись ст. 169 ЦПК
України, виніс на місці ухвалу про
проведення судового засідання за
відсутності зазначених відповідачів.

Разом з тим, раніше, в судовому
засіданні, ОСОБА_6, як третя особа,
надала пояснення, з яких витікає, що
вона позов не визнає. Вона та ОСОБА_7
спільно мешкали в квартирі № 96,
належній ОСОБА_4, з якою вони
домовилися, щоб в квартирі був порядок,
інструкції з порядку користування
водою, електроприладами та газом їй не
були потрібні, все обладнання в
квартирі було справне. Вона, дійсно
забула закрити кран холодної води,
оскільки не було подачі води. Про те, що
відбулося затоплення квартири
позивачів, їй повідомили по телефону,
коли вона була на роботі. Вона була в
квартирі позивачів наступного дня і
бачила, що основне затоплення
відбулося на кухні, в прихожій
затоплення не було, на кухні на стелі
відстала одна шпалера, на стінах
шпалери були сухі без потьоків, слідів
затоплення не було. В її присутності
акт огляду квартири не складався, проте
якийсь акт вона підписувала 02.07.2013 р. Її
співмешканець ОСОБА_7, з яким вони
спільно мешкають без реєстрації шлюбу
з 23.05.2010 р., також оглядав квартиру
позивачів. Вони хотіли вирішити все
мирним шляхом, були згодні зробити
косметичний ремонт в кухні квартири
позивачів, але позивачі пред'явили
завищені вимоги. Про проведення оцінки
шкоди її не повідомляли.

ОСОБА_7 раніше, в судовому засіданні, як
третя особа, надавав пояснення, з яких
витікає, що він позов не визнає. В
квартирі позивачів він був після
затоплення і бачив, що на стелі на
стиках плит було мокро, в кухні на стелі
одна шпалера відклеїлася. Про оцінку
шкоди, заподіяної затопленням квартири
позивачів, його не повідомляли, при
складанні актів він не був присутнім.
Він заходив в квартиру на 4 поверху, там
також була затоплена кухня, проте
претензій до нього з цього приводу не
було.

Із показань свідка ОСОБА_8, директора
ТОВ «Бюро оцінки», витікає, що
позивачів він знає як клієнтів,
оскільки проводив оцінку шкоди,
заподіяної внаслідок затоплення
квартири, належної позивачам. Звіт про
незалежну оцінку розміру шкоди був
зроблений на підставі огляду квартири,
належної позивачам та наданих
документів. Свої висновки про розмір
шкоди свідок підтвердив. За надані ним
послуги позивачі сплатили 1700.00 грн.

В судовому засіданні були досліджені
наступні письмові докази: квитанція
про сплату судового збору (а.с. 1); копія
паспорту та ідентифікаційного номеру
ОСОБА_1 (а.с. 4-5); копія паспорту та
ідентифікаційного номеру ОСОБА_2 (а.с.6);
копія договору дарування квартири від
21.10.2006 р. ОСОБА_1 (а.с.7); копія акту № 7 ТОВ
«Жил-сервіс» від 27.06.2013 р. (а.с.8); копія
акту № 9 ТОВ «Жил-сервіс» від 27.06.2013 р.
(а.с.9); копія акту від 02.07.2013 р. КП
«Жилсервіс» (а.с. 10); копія договору на
проведення оцінки майна від 02.09.2013 р.
(а.с.11-12); копія звіту про незалежну
оцінку розміру майнової шкоди,
спричиненої власнику нерухомого майна
квартири № 92 в б. № АДРЕСА_1 від 05.09.2013 р.
(а.с.13-19); копія акту приймання -
передавання послуг від 05.09.2013 р. (а.с. 20);
копія товарного чеку від 15.11.2012 р. про
вартість кухні «Агата» - 2500.00 грн. (а.с.21);
копія медичної довідки № 237 від 25.07.2013 р.
на ОСОБА_2 (а.с.22); копія медичної довідки
№ 130 від 24.07.2013 р. на ОСОБА_2 ()а.с.23);
довідка ГУДМС, УДМС у
Дніпропетровській області про
реєстрацію за місцем проживання ОСОБА_4
по АДРЕСА_2 (а.с.27); копія паспорту
громадянки України ОСОБА_4 (а.с.33); два
товарних чека від 03.06.2013 р. на придбання
будматеріалів на суму: 755.20 грн. та 647.50
грн. (а.с. 55); копія меморіального ордеру
від 27.11.2013 р. про перерахування ОСОБА_1
1700.00 грн. ТОВ «Бюро оцінки» за надані
послуги (а.с.56); копія паспорту
громадянки України ОСОБА_6 (а.с.92); копія
паспорту громадянина України ОСОБА_7
(а.с.94); квитанції про сплату судового
збору ОСОБА_1 в сумі:14.20 грн. та 243.60 грн.
(а.с.113); сторінка газети «Вісті
Придніпров'я» № 38 від 22.05.2014 р. (а.с.130);
копія квитанції від 16.05.2014 р. про оплату
ОСОБА_1 250.00 грн. за розміщення в газеті
«Вісті Придніпров'я» оголошення про
виклик відповідача в судове засідання
(а.с.131); довідки УДМС у
Дніпропетровській області про адресу
реєстрації місця проживання ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 (а.с. 137.138); сторінка газети
«Вісті Придніпров'я» № 48 від 26.06.2014 р.
(а.с.139); копія квитанції від 04.06.2014 р. про
оплату ОСОБА_1 250.00 грн. за розміщення в
газеті «Вісті Придніпров'я» оголошення
про виклик відповідача в судове
засідання (а.с.140).

Оцінивши зазначені докази в їх
сукупності та взаємозв'язку, керуючись
законом суд доходить висновку про
задоволення позову частково, з
наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами виник спір
за фактом заподіяння фізичній
особі-власнику нерухомого майна,
квартири, майнової та моральної шкоди,
в зв'язку з пошкодженням належної цій
особі на праві приватної власності
квартири, внаслідок залиття її водою
із-за необережних дій (бездіяльності)
іншої фізичної особи.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень.

Згідно ст. 322 ЦК України, 1. Власник
зобов'язаний утримувати майно, що йому
належить, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності. Майно може
належати особам на праві спільної
часткової або на праві спільної
сумісної власності. Спільна власність
вважається частковою, якщо договором
або законом не встановлена спільна
сумісна власність на майно.

Згідно ст. 382 ЦК України, 1. Квартирою є
ізольоване помешкання в житловому
будинку, призначене та придатне для
постійного у ньому проживання. 2.
Власникам квартири у дво- або
багатоквартирному житловому будинку
належать на праві спільної сумісної
власності приміщення загального
користування, опорні конструкції
будинку, механічне, електричне,
сантехнічне та інше обладнання за
межами або всередині квартири, яке
обслуговує більше однієї квартири, а
також споруди, будівлі, які призначені
для забезпечення потреб усіх власників
квартир, а також власників нежитлових
приміщень, які розташовані у житловому
будинку.

Згідно ст. 369 ЦК України: 1. Співвласники
майна, що є у спільній сумісній
власності, володіють і користуються
ним спільно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними. 2. Розпоряджання
майном, що є у спільній сумісній
власності, здійснюється за згодою всіх
співвласників. У разі вчинення одним
із співвласників правочину щодо
розпорядження спільним майном
вважається, що він вчинений за згодою
всіх співвласників. Згода
співвласників на вчинення правочину
щодо розпорядження спільним майном,
який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена. 3.
Співвласники мають право уповноважити
одного з них на вчинення правочинів
щодо розпорядження спільним майном. 4.
Правочин щодо розпорядження спільним
майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

Згідно ст. 358 ЦК України:1. Право
спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. 2. Співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та
користування майном, що є їхньою
спільною частковою власністю.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник,
права якого порушені, має право на
відшкодування завданої йому майнової
та моральної шкоди.

Згідно ст. 319 ЦК України, 1. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. 2.
Власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону. При здійсненні своїх прав та
виконанні обов'язків власник
зобов'язаний додержуватися моральних
засад суспільства. 3. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав. 4. Власність зобов'язує. 5.
Власник не може використовувати право
власності на шкоду правам, свободам та
гідності громадян, інтересам
суспільства, погіршувати екологічну
ситуацію.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, якщо вона не доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1167 СК України, 1. Моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно ст. 23 СК України,1. Особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. 2. Моральна шкода полягає: 3) у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. 3. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості. 4.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування. 5.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Суд вважає встановленими наступні
факти, обставини та відповідні їм
правовідносини:

- Позивач, ОСОБА_1, на праві приватної
власності володіє квартирою АДРЕСА_1, в
якій він мешкає разом з співмешканкою,
позивачкою у справі, ОСОБА_2, що
підтверджується копією договору
дарування квартири і не заперечується
сторонами.

- Відповідачка ОСОБА_4 на праві
приватної власності володіє квартирою
АДРЕСА_3, яку здавала в найм за усним
договором в 2013 році ОСОБА_6 та її
співмешканцю ОСОБА_7, що взаємно
визнається сторонами.

- 27 червня 2013 р. ОСОБА_6 в денний час
відкрила кран холодної води в кухні
квартири № 96, побачила, що подача води
відсутня, проте забула закрити кран, і
пішла разом з ОСОБА_7 на роботу; коли
подача води була поновлена, то це
потягло за собою витікання води із
мийки і протікання через перекриття
підлоги в розташовану нижче поверхом
квартиру позивача, ОСОБА_1 Про залиття
квартири, належної позивачу ОСОБА_1,
водою, ОСОБА_6 повідомила на роботу по
телефону невстановлена особа.

- Внаслідок затоплення квартири № 92,
належної ОСОБА_1 на праві приватної
власності, та пошкодження її водою,
останньому було спричинено майнової
шкоди на загальну суму - 6076.60 грн., що
підтверджується копією акту № 7 ТОВ
«Жил-сервіс» від 27.06.2013 р. (а.с.8); копією
акту № 9 ТОВ «Жил-сервіс» від 27.06.2013 р.
(а.с.9); копією акту від 02.07.2013 р. КП
«Жилсервіс» (а.с. 10); копією договору на
проведення оцінки майна від 02.09.2013 р.
(а.с.11-12); копією звіту про незалежну
оцінку розміру майнової шкоди,
спричиненої власнику нерухомого майна,
квартири АДРЕСА_1 від 05.09.2013 р. (а.с.13-19),
та показаннями свідка ОСОБА_8, який
здійснював обстеження пошкодженої
квартири та робив висновки про
вартість заподіяної шкоди.

- Внаслідок затоплення квартири № 92,
належної ОСОБА_1 на праві приватної
власності, та пошкодження її водою,
останньому було спричинено також і
суттєвої моральної шкоди, оскільки
пошкодження квартири викликало у
позивача значних душевних страждань та
зміни способу життя, був порушений його
звичний образ життя, значно
погіршилися житлові умови, позивач
змушений був вживати додаткових зусиль
для організації свого повсякденного
життя через неможливість в повному
обсязі користуватися своєю квартирою,
а також вживати заходів до захисту
порушених прав, в тому числі, приймати
заходи до відшкодування спричиненої
йому шкоди; разом з тим, суд приймає до
уваги глибину та характер душевних
страждань позивача, що для відновлення
втраченого позивачем свого
морально-психологічного стану та
компенсації за перенесені моральні
страждання, розмір відшкодування
моральної шкоди в грошовому вимірі
слід встановити у меншому розмірі, ніж
той, про який заявив позивач, що буде
відповідати рівню, інтенсивності та
глибині перенесених ним моральних
страждань, та вимогам розумності і
справедливості, тому розмір моральної
шкоди у грошовому вимірі слід
встановити в сумі - 1000.00 грн.

- Оскільки квартира № 92 належить тільки
одному ОСОБА_1 на підставі договору
дарування, то за цієї обставини його
співмешканка, позивач у справі, ОСОБА_2,
не є належним позивачем, стосовно вимог
про відшкодування майнової та
моральної шкоди, спричинених внаслідок
пошкодження водою квартири № 92.

- Стосовно пошкодження належної на
праві спільної сумісної власності
позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як особам,
що проживають спільно, однією сім'єю
без реєстрації шлюбу ( ст. 74 Сімейного
Кодексу України) кухонної стінки
«Агата», вартістю 2500.00 грн., суд
доходить висновку, що позивачі не
довели факт пошкодження зазначеного
предмету, внаслідок залиття водою
квартири, належної ОСОБА_1, оскільки
ніяких доказів, які б підтверджували
факт пошкодження зазначеної стінки,
підтверджували б причинний зв'язок між
пошкодженням стінки та залиттям
квартири водою, та визначали розмір
шкоди, позивачі не надали.

- Враховуючи, що в судовому засіданні
було встановлено особу, з
безпосередньо необережних дій якої і
відбулося затоплення квартири,
належної позивачу ОСОБА_1, і цією особою
є відповідач ОСОБА_6, яка цей факт
визнала в судовому засіданні, то
відповідачі: ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за цих
обставин, відповідно до вимог ст.ст. 1166,
1167 ЦК України, не можуть бути
притягнуті до цивільно-правової
відповідальності за фактом
пошкодження квартири позивача ОСОБА_1
внаслідок її залиття водою.

- Суд не приймає заперечень
відповідачів та їх представників
стосовно того, що розмір майнової шкоди
не відповідає фактичному стану
пошкодження квартири позивача ОСОБА_1,
тому, що відповідачі відмовилися від
призначення у справі відповідної
судової експертизи, за висновками якої
могло бути спростовано висновок
незалежної оцінки розміру шкоди, який
надали позивачі, також не надали
висновку іншого незалежного оцінювача.

Суд, відповідно до встановлених
обставин справи, керуючись законом,
доходить висновку, що позов слід
задовольнити частково, а саме:

1. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1, -
9534.40 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот тридцять
чотири гривні 40 копійок), із яких: 6076.60
грн. - для відшкодування майнової шкоди
заподіяної внаслідок затоплення
квартири позивача; 1000.00 грн. - для
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної пошкодженням квартири
позивача внаслідок її затоплення; 257.80
грн. - для відшкодування судових витрат
в виді оплати судового збору; 1700.00 грн. -
для відшкодування витрат з оплати
послуг з незалежної оцінки шкоди,
заподіяної затопленням квартири
позивача; 500.00 грн. - для відшкодування
витрат з оплати дворазового розміщення
оголошень в газеті «Вісті
Придніпров'я» від 22.05.2014 р. № 38, та від
26.06.2014 р. № 48, про виклик в судове
засідання відповідачки.

2. В задоволенні позовних вимог про
солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_7
майнової та моральної шкоди на користь
ОСОБА_1 - відмовити.

3. В задоволенні позовних вимог про
солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди,
спричиненої пошкодженням кухонної
стінки «Агата» на суму 2500.00 грн., на
користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

4. В задоволенні позовних вимог про
солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди,
заподіяних внаслідок пошкодження
квартири, належної ОСОБА_1, на користь
ОСОБА_2 - відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд, керуючись вимогами ст. 88
ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір»,
доходить висновку: судові витрати, в
виді судового збору за немайнові
вимоги, в сумі - 243.60 грн. та за майнові
вимоги - 14.40 грн. слід покласти на
відповідачку ОСОБА_6, стягнувши з неї -
257.80 грн. на користь позивача, ОСОБА_1;
стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави
України, додатково, судовий збір - 229.40
грн., за майнові вимоги, враховуючи, що
позивачем було сплачено судовий збір -
14.20 грн., а загальна сума судового збору
складає - 243.60 грн.; судовий збір в сумі -
229.40 грн., сплачений при подачі позову
ОСОБА_2, повернути їй через Управління
Державної казначейської служби
України у м. Вільногірську,
Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 218, 222-233, 294 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с. Верхньовілюйськ,
Верхньовілюйського району
Якутської-Саха СРС, і/к № НОМЕР_1,
зареєстрованої за місцем проживання по
АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Вільногірська, Дніпропетровської
області, і/к № НОМЕР_2, зареєстрованого
за місцем проживання в квартирі
АДРЕСА_1, - 9534.40 грн. (дев'ять тисяч
п'ятсот тридцять чотири гривні 40
копійок), із яких:

6076.60 грн. - для відшкодування майнової
шкоди заподіяної внаслідок затоплення
квартири позивача;

1000.00 грн. - для відшкодування моральної
шкоди, заподіяної пошкодженням
квартири позивача внаслідок її
затоплення;

257.80 грн. - для відшкодування судових
витрат в виді оплати судового збору;

1700.00 грн. - для відшкодування витрат з
оплати послуг з незалежної оцінки
шкоди, заподіяної затопленням квартири
позивача;

500.00 грн. - для відшкодування витрат з
оплати дворазового розміщення
оголошень в газеті «Вісті
Придніпров'я» від 22.05.2014 р. № 38, та від
26.06.2014 р. № 48, про виклик в судове
засідання відповідачки.

В задоволенні позовних вимог про
солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_7
майнової та моральної шкоди на користь
ОСОБА_1 - відмовити.

В задоволенні позовних вимог про
солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди,
спричиненої пошкодженням кухонної
стінки «Агата» на суму 2500.00 грн., на
користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

В задоволенні позовних вимог про
солідарне стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди,
заподіяних внаслідок пошкодження
квартири, належної ОСОБА_1, на користь
ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави
України, додатково, судовий збір - 229.40
грн., за майнові вимоги, враховуючи, що
позивачем було сплачено судовий збір -
14.20 грн., а загальна сума судового збору
складає - 243.60 грн.

Судовий збір в сумі - 229.40 грн., сплачений
при подачі позову ОСОБА_2, повернути їй
через Управління Державної
казначейської служби України у м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, , надавши їй за її
заявою оригінал квитанції від 01.10.2013
року, після набрання рішенням законної
сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається, протягом десяти днів з дня
його проголошення, через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу виготовлення його в повному
обсязі, надіслати рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
сторонам.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.