Справа № 495/3956/14-ц
З а о ч н е р і ш е н н я
11 вересня 2014 року
Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області
в складі: головуючої одноособово судді
при секретарі Ткаченко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач 02.06.2014 року звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, посилаючись на те, що з 30.10.1987
року сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі, але через різні
погляди на шлюб та життя, сімейне життя
не склалося, шлюбні відносини
припинені, сторони не мешкають разом з
січня 2011 року та подружні стосунки не
підтримують, у зв'язку з чим позивач
просить суд: розірвати шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 зареєстрований 30.10.1987 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Херсонської
міської ради, актовий запис № 1132.
Позивач в судове засідання не з'явився,
надавши суду заяву, відповідно до якої
просить розглянути справу у його
відсутність, згоден на заочний розгляд
справи (а.с.22).
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
слухання справи повідомлялася
належним чином, причина неявки суду
У зв'язку із неявкою сторін, відповідно
до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням cт. ст. 169, 224 ЦПК
Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав. Судом встановлено,
що 30 жовтня 1987 року сторони
зареєстрували шлюб (актовий запис №1132),
що підтверджується свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_1, виданим відділом
реєстрації актів громадянського стану
Херсонської міської ради (а.с.3).
Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного
кодексу України, шлюбом є сімейний союз
жінки та чоловіка, зареєстрований у
державному органі реєстрації актів
цивільного стану. Шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України
передбачено право кожного з подружжя
припинити шлюбні відносини.
Примушування до припинення шлюбних
відносин, примушування до їх
збереження є порушенням права дружини,
чоловіка на свободу та особисту
недоторканість і може мати наслідки,
встановлені законом.
Позивач у своєму позові зазначає, що
між сторонами фактично припинені
шлюбно-сімейні відносини, разом вони не
мешкають з січня 2011 року, спільне
господарство не ведеться, подальше
спільне проживання та збереження шлюбу
заважає інтересам кожного із сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд
дійшов висновку, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу є
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше сумісне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечить інтересам
одного з них, інтересам їх дітей, які
мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу
України передбачено, що документом
який засвідчує факт розірвання шлюбу
судом, є рішення суду про розірвання
шлюбу, яке набрало законної сили.
За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
Керуючись ст.ст. 56, 104, 105, 110, 112, 115 СК
України, ст.ст. 1, 15, 60, 61, 112, 212-215, ЦПК
України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 30 жовтня 1987 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Херсонської
міської ради між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
(актовий запис № 1132) - розірвати.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його увалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
Н.В. Чебан