АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/381/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2528/14
Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко
Доповідач Триголов В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого судді: Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Омельченко Л.М.,

при секретарі: Коваль А.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зіньківського районного
суду Полтавської області від 22 травня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Зіньківської районної державної
адмністрації Полтавської області,
Удовиченківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_3,
про визнання права власності на
невитребувану земельну частку (пай) в
порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И
Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Зіньківського районного суду
Полтавської області з позовом до
Зіньківської районної державної
адміністрації Полтавської області,
Удовиченківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області про визнання права власності
на не витребувану земельну частку (
пай) в порядку спадкування.

З позову ОСОБА_2 вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 баба
позивача, після смерті якої відкрилася
спадщина, яка складається з
сертифікату на право на земельну
частку (пай) НОМЕР_1, який виданий на
підставі розпорядження голови
Зіньківської райдержадміністрації від
19.09.1996 року № 402, яка перебуває у
колективній власності колективного
сільськогосподарського підприємства
"Перемога" розміром 4.21 умовних
кадастрових гектари без визначення меж
цієї земельної ділянки в натурі ( на
місцевості ) від 25.09.1996 року. За життя
ОСОБА_4 склала заповіт, яким належний їй
на праві особистої власності житловий
будинок з допоміжними господарськими
будівлями, що знаходиться в селі Матяші
Удовиченківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області заповіла онуку ОСОБА_2 та сину
ОСОБА_5 в рівних частках. ОСОБА_4 в
заповіті не зазначила сертифікат на
земельну частку (пай), але позивач
вважає, що вищезазначену земельну
ділянку померла ОСОБА_4 не вказала в
заповіті через юридичну
неосвідченість. ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач фактично вступив
в управління та володіння її спадковим
майном, оскільки взяв собі в
користування із спадкового майна
частину речей особистого вжитку, інші
спадкоємці відсутні. При наявності
таких обставин та відсутності спору,
позивач не може одержати в державній
нотаріальній конторі свідоцтво про
право на спадщину, на належний його
бабі сертифікат на право на земельну
частку ( пай) НОМЕР_1, оскільки
відповідно до ЦК України в редакції 1963
року внуки до кола спадкоємців за
законом не включені. В зв'язку з вище
викладеним ОСОБА_2 звернувся з позовом
до суду і просив суд ухвалити рішення,
яким визнати в порядку спадкування за
законом після померлої ОСОБА_4 право
власності на земельну частку (пай)
згідно сертифікату НОМЕР_1, який
виданий на підставі розпорядження
голови Зіньківської
райдержадміністрації від 19.09.1996 року №
402, яка перебуває у колективній
власності колективного
сільськогосподарського підприємства
"Перемога" розміром 4.21 умовних
кадастрових гектари без визначення меж
цієї земельної ділянки в натурі ( на
місцевості ) від 25.09.1996 року,
зареєстрована в книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) за № 610 від 26.09.1996 року.

З додаткової позовної заяви ОСОБА_2
( а.с. 48-51) вбачається, що у ОСОБА_4 окрім
позивача інших родичів не було, у
зв"язку з похилим віком і станом її
здоров"я ОСОБА_2 систематично
здійснював за нею догляд, і після її
смерті прийняв спадщину, вступивши в
управління і володіння майном, даний
факт можуть підтвердити свідки,
позивач є єдиним спадкоємцем після
смерті ОСОБА_4, тому звернувся з
додатковою позовною заявою в якій
просив суд визнати за ним факт
прийняття спадщини шляхом фактичного
прийняття спадщини, вступивши в
управління і володіння майном, яке
належало при житті ОСОБА_4 та визнати за
ним право власності на земельну
частку (пай) згідно сертифікату НОМЕР_1,
який виданий на підставі розпорядження
голови Зіньківської
райдержадміністрації від 19.09.1996 року №
402,яка перебуває у колективній
власності колективного
сільськогосподарського підприємства
"Перемога" розміром 4.21 умовних
кадастрових гектари без визначення меж
цієї земельної ділянки в натурі ( на
місцевості ) від 25.09.1996 року,
зареєстрована в книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) за № 610 від 26.09.1996 року.

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 22 травня 2014
року встановлено факт, що ОСОБА_6
фактично прийняв спадшину після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 вступивши в
управління і володіння майном, яке при
житті належало ОСОБА_4.

Визнано за ОСОБА_2 право власності
в порядку спадкування за законом на
земельну частку (пай), що належала при
житті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,
згідно сертифікату на право на
земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 25.09.1996
року, яка перебуває у колективній
власності колективного
сільськогосподарського підприємства
'Перемога', площею 4.21 в умовних
кадастрових гектарах, розташована на
території с.Удовиченки Зіньківського
району Полтавської області.

ОСОБА_1 оскаржила рішення суду, в
апеляційній скарзі просила його
скасувати та направити справу на новий
розгляд. Вважає, що судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, рішення суду прийнято із
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

У відповідності до п.п.1, 4 ч.1 ст. 309
ЦПК України, підставою для скасування
рішення в апеляційному порядку і
ухвалення нового або зміни рішення є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи, баба
позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в
селі Матяші Зіньківського району
Полтавської області (а.с.8).

Батько позивача та рідний син ОСОБА_4 -
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до заповіту від 22.05.1992 року,
посвідченого секретарем
Удовиченківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області ОСОБА_8, на випадок смерті
ОСОБА_4 зробила слідуюче розпорядження:
належний їй на праві особистої
власності житловий будинок з
допоміжними господарськими будівлями,
що знаходиться в селі Матяші
Удовиченківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області заповіла онуку ОСОБА_2 та сину
ОСОБА_5 в рівних частках (а.с.10).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.9).

Відповідно до сертифікату на право на
земельнучастку (пай) НОМЕР_1 від 25.09.1996
року ОСОБА_4 належить право на
земельну частку (пай ) із землі, яка
перебуває у колективній власності
колективного сільськогосподарського
підприємства "Перемога" площею 4.21
умовних кадастрових гектарах,
розташована на території с. Удовиченки
Зіньківського району Полтавської
області (а.с.11).

З довідки виданої виконавчим комітетом
Удовиченківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області від 16.10.2013 року вбачається, що
ОСОБА_4 на день смерті проживала
одиноко та була зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до довідки відділу
Держземагенства у Зіньківському
районі Полтавській області від 25.02.2014
року № 01-09/155, вартість земельної
частки (паю) площею 3.68 в умовних
кадастрових гектарах затвердженого
розпорядженням голови РДА № 57 від 14.0.2002
року на території Удовиченківської
сільської ради Зіньківського району
Полтавської області ПОСП 'Перемога'
станом на 2014 рік з урахуванням
коефіцієнту 5.6 становить 93804.17 (а.с.22).

З повідомлення Зіньківської державної
нотаріальної контори Полтавської
області від 06.03.2014 року за № 513/01-16,
вбачається, що після померлої ОСОБА_4
спадкова справа не заведена,
претензії від кредиторів не надходили
(а.с.35).

Задовольняючи позов ОСОБА_2 та визнаючи
факт прийняття спадщини шляхом
фактичного прийняття спадщини,
вступивши в управління і володіння
майном, яке належало ОСОБА_4та визнаючи
права власності на не витребувану
земельну частку ( пай) в порядку
спадкування, місцевий суд виходив з
того, що на час відкриття спадщини
відповідно до ст.529 ЦК УРСР спадкоємці
за законом відносно спадкового майна
не охопленого заповітом відсутні,
оскільки спадкоємці син померлої
ОСОБА_4, а відповідно батько позивача
ОСОБА_7 помер, інший спадкоємець син
померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 також помер (
а.с.9), а відповідно до ч.2 ст. 529 ЦК УРСР
онуки і правнуки спадкодавця є
спадкоємцями за законом, якщо на час
відкриття спадщини немає в живих того з
їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони
успадковують порівну в тій частці,
яка належала б при спадкоємстві за
законом їх померлим батькам, тому
позивач ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем
після смерті ОСОБА_4

Проте, колегія суддів з такими
висновками місцевого суду не
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (2003 року) правила книги
шостої Цивільного кодексу України
застосовуються до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом. Як роз'яснено в п.1
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30 травня 2008 року № 7 "Про
судову практику у справах про
спадкування" спадкові відносини
регулюються Цивільним кодексом
України, якщо спадщина відкрилася не
раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР, у тому числі щодо
прийняття спадщини. У разі коли
спадщина, яка відкрилася до набрання
чинності ЦК і строк на її прийняття не
закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові
відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти
(у тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Відповідно до ч.2 ст. 529 ЦК УРСР онуки і
правнуки спадкодавця є спадкоємцями за
законом, якщо на час відкриття
спадщини немає в живих того з їх
батьків, хто був би спадкоємцем; вони
успадковують порівну в тій частці,
яка належала б при спадкоємстві за
законом їх померлим батькам.

Так, спадкоємцями за законом після
смерті ОСОБА_4 були б її сини ОСОБА_7
(батько позивча) та ОСОБА_5

Проте, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Однак, на час відкриття спадщини інший
син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 був живим та до часу
смерті ІНФОРМАЦІЯ_3, спадщину після
смерті ОСОБА_4 не прийняв. Діти
померлого ОСОБА_5 також з заявами про
прийняття спадщини до нотконтори не
зверталися.

Таким чином, позивач на підставі ст. 529
ЦК УРСР не є законним спадкоємцем майна
померлої баби ОСОБА_4, оскільки на час
відкритя спадщини був живим син ОСОБА_4
- ОСОБА_5, як спакоємець першої черги за
законом, також на даний час свої права
на спадщину заявляє донька ОСОБА_5 -
ОСОБА_1 (онука померлої ОСОБА_4).

Окрім того, сертифікат на право на
земельну частку (пай), виданий ОСОБА_4,
на підставі розпорядження голови
Зіньківської райдержадміністрації від
19.09.1996 року № 402, датований 25.09.1996 роком,
тобто вже після смерті ОСОБА_4
(ІНФОРМАЦІЯ_2), а тому є недійсним.

Також невірним є висновок суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_2 фактично
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4,
вступивши в управління і володіння
майном, яке при житті належало ОСОБА_4,
оскілки згідно довідки
Удовиченківської сільської ради
ОСОБА_4 на день смерті проживала одна,
так само відсутні докази про те, чи
прийняв позивач спадщину належну йому
за заповітом померлої ОСОБА_4 у вигляді
1/2 частини житлового будинку з
господарчими будівлями в с.Матяші та чи
отримав він свідоцтво про право на це
спадкове майно.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, а рішення місцевого суду
скасуванню з ухваленням нового про
відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Зіньківського районного суду
Полтавської області від 22 травня 2014
року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до
Зіньківської районної державної
адмністрації Полтавської області,
Удовиченківської сільської ради
Зіньківського району Полтавської
області, треті особи - ОСОБА_1, ОСОБА_3,
про визнання права власності на
невитребувану земельну частку (пай) в
порядку спадкування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:
В.М. Триголов

Судді:
А.І. Дорош

Л.М. Омельченко