Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючої - судді
Кожух О.А.

суддів - Кондора
Р.Ю., Чужі Ю.Г.

при секретарі -
Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 24 березня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2, Мукачівської міської
ради про виділ частки в натурі,
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про виділ частки та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
виділ частки,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2009 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом, в якому просила виділити
їй в натурі 1/3 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1 та прибудову
літери «Г», що складається з комори
площею 6,30 кв. м., позначеної на плані
цифрами « 5.2», кухні площею 12,8 кв. м.,
позначеної на плані цифрами « 5.3»,
прихожої, загальною площею 5,030 кв. м.,
позначеної на плані цифрами « 5.1», а
також виділити 1/3 земельної ділянки з
загальної площі 1 457 кв.м. згідно
висновку експерта.

У березні 2009 року ОСОБА_3 звернувся в
суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 та, збільшивши в подальшому
позовні вимоги, просив виділити йому в
натурі 1/3 частини будинковолодіння та
0,05405 га земельної ділянки, що
розташовані по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 24-25, т. 2
а.с. 68-69).

ОСОБА_2 у березні 2009 року звернулася в
суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 та, збільшивши в подальшому
позовні вимоги, також просила виділити
їй в натурі 1/3 частини будинковолодіння
та 1/3 частину (0,05405 га) земельної
ділянки, що розташовані по АДРЕСА_1 (т. 1
а.с.37-38, т. 2 а.с. 53).

Позови мотивовано тим, що кожному із
сторін на праві спільної часткової
власності належить будинковолодіння
по АДРЕСА_1, розташоване на земельній
ділянці загальною площею 1457 кв. м. Між
співвласниками виникають спори про
порядок володіння та користування
будинковолодінням, а згоди про спосіб
виділення часток між сторонами не
досягнуто.

ОСОБА_1 у березні 2014 року подавала заяву
про зміну позовних вимог, у прийнятті
якої ухвалою Мукачівського
міськрайонного суду від 24 березня 2014
року було відмовлено (т. 2 а.с.79).

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 24 березня 2014 р.:

- виділено в натурі ОСОБА_1
житловий будинок літ. «Г», сарай літ.
«Л», вбиральню літ. «Р» та земельну
ділянку площею 487,0 кв.м., позначену в
додатку №3 малиновим кольором судової
будівельно-технічної експертизи
№3458/3459/3460 від 31.01.2014 в домоволодінні
АДРЕСА_1;

- виділено в натурі ОСОБА_3
житловий будинок літ. «А-А-1», сараї літ.
«Ж», «З», «Ф», навіси літ. «М», «Т»,
вибаральню літ. «О», гараж літ. «С» та
земельну ділянку, площею 488,0 кв.м.,
позначену в додатку №3 жовтим кольором
судової будівельно-технічної
експертизи №3458/3459/3460 від 31.01.2014 в
домоволодінні АДРЕСА_1;

- виділено в натурі ОСОБА_2
житловий будинок літ. «Б», вбиральню
літ. «П» та земельну ділянку, площею 488,0
кв.м., позначену в додатку №3 зеленим
кольором судової будівельно-технічної
експертизи №3458/3459/3460 від 31.01.2014 в
домоволодінні АДРЕСА_1;

- стягнуто з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_1 -1 531 грн. грошової компенсації -
різниці вартості виділених часток в
домоволодінні;

- стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 -16 240 грн. грошової компенсації -
різниці вартості виділених часток в
домоволодінні;

- стягнуто з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_2 - 2 944 грн. в рахунок часткового
відшкодування понесених останньою
витрат за проведення судової
будівельно-технічної експертизи
№3458/3459/3460 від 31.01.2014.

На таке рішення подали апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
повністю задовольнити її позовні
вимоги.

ОСОБА_2 оскаржила рішення в частині
вирішення земельного спору.
Посилаючись на невідповідність
висновків суду в цій частині
обставинам справи, просить рішення
суду в частині вирішення земельного
спору скасувати та ухвалити в цій
частині нове рішення, яким виділити їй
1/3 частину - 0,05405 га - із земельної
ділянки, що розташована по АДРЕСА_1. У
позові ОСОБА_1 про виділ у користування
земельної ділянки просить відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін та їх представників, дослідивши
матеріали справи та матеріали
інвентарної справи на домоволодіння по
АДРЕСА_1, перевіривши законність та
обґрунтованість постановленого у
справі рішення та обговоривши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що такі підлягають до
часткового задоволення з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, а обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.
Апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

Як встановлено судом, вбачається з
матеріалів справи та матеріалів
інвентарної справи, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 належить по 16/48 часток в
домоволодінні АДРЕСА_1, що
підтверджується витягами про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №20579374, №20579530, №21128322 (т. 2 а.с. 171-173).
Це право за кожним із сторін
зареєстровано на підставі рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
23 липня 2008 року, ухваленого за
результатами розгляду справи про
визнання за кожним із сторін у даній
справі (в тому числі, ОСОБА_1.), права на
частку житлового будинку (т. 1 а.с.13-18).

Вирішуючи справу суд першої інстанції
виходив з положень ст. ст. 358, 364 ЦК
України про можливість виділу в натурі
часток з майна, що є у спільній
частковій власності, та висновку
додаткової судової
будівельно-технічної експертизи
№3458/3459/3460 від 31.01.2014 (т. 2 а.с. 13-43).

Домоволодіння складається з трьох
житлових будинків з господарськими
будівлями та спорудами. Склалось
фактичне користування окремими
житловими будинками, будівлями та
спорудами: - ОСОБА_1- житловий будинок
літ. «Г», сарай літ. «Л», вибиральня літ.
«Р»; - ОСОБА_3 - житловий будинок літ. «А»,
сараї літ. «Ж», «З», «Ф», навіси літ. «М»,
«Т», вибаральня літ. «О»; - ОСОБА_2-
формально - житловий будинок літ. «Б»,
вбиральню літ. «П» (фактично останні
об'єкти тривалий час не експлуатуються
і занепадають).

У висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи
№3458/3459/3460 від 31.01.2014 експертом
запропоновано виділити в натурі
кожному із співвласників об'єкти
відповідно до положення, яке склалося,
із виплатою в користь ОСОБА_1 грошової
компенсації - різниці вартості
виділених часток в домоволодінні.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, зокрема,
зазначала, що в площу будівель, яка
підлягала розподілу між
співвласниками, включено прибудову,
яку вона зробила до літери «Г»
особисто, і ця прибудова є її особистою
власністю та поділу не підлягає.

Проте, як уже зазначалось вище, на
підставі рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 23 липня 2008 року
за кожним із сторін на праві власності
зареєстровано по 16/48 часток в
домоволодінні АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 357 ЦК України
співвласник має право на відповідне
збільшення своєї частки у праві
спільної часткової власності, якщо
поліпшення спільного майна, які не
можна відокремити, зроблені ним своїм
коштом за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна.
Співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності.

Звертаючись до суду із позовом, за
результатами розгляду якого
Мукачівським міськрайонним судом було
ухвалено рішення 23 липня 2008 року,
ОСОБА_1, зазначаючи про здійснення
прибудови за згодою інших
співвласників, не ставила, в зв'язку з
цим, питання про збільшення своєї
частки у праві спільної часткової
власності. Вказаним рішенням визнано
за ОСОБА_1 право власності на 16/48 частин
житлового будинку (садиби) АДРЕСА_1, та
право власності на прибудову до жилого
будинку під літерою «Г», не змінюючи
часток у праві спільної власності на
цей будинок, що складається з комори
площею 6,30 кв. м., позначеної на плані
цифрами « 5.2», кухні площею 12,8 кв. м.,
позначеної на плані цифрами « 5.3»,
прихожої, загальною площею 5,030 кв. м.,
позначеної на плані цифрами « 5.1»,

ОСОБА_1 зазначала в судовому засіданні
апеляційного суду, що вважає таке
рішення суду неправильним та вважає
неправильною і реєстрацію за нею права
власності на 16/48 домоволодіння -
порівну з іншими сторонами, в той же
час, нею не оскаржувалось ні рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
23 липня 2008 року, ні дії реєстратора при
реєстрації її права власності на
частку у домоволодінні.

Оскільки за кожним із сторін на праві
власності зареєстровано по 16/48 частки
(1/3), то і при вирішенні спору слід
виходити з рівності часток, і правових
підстав виключати з загального
розподілу будь-які прибудови - немає.
Експертом правомірно було проведено
експертизу щодо всього домоволодіння.

В частині розподілу будинків,
господарських будівель і споруд,
розташованих по АДРЕСА_1, з висновками
суду першої інстанції судова колегія
погоджується і підстав для зміни
рішення в цій частині не вбачає.

Проте вирішуючи спір в частині
розподілу земельної ділянки по
АДРЕСА_1, суд першої інстанції не
врахував, що ця земельна ділянка не є
власністю сторін по справі. Як
роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в абзаці другому пункту 2
постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", виходячи з положень
статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87 -
90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143 - 146, 149, 151, 153 - 158, 161,
210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України,
статті 15 ЦПК України, судам підвідомчі
(підсудні) справи за заявами, зокрема, з
приводу володіння, користування,
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян чи
юридичних осіб.

Мукачівською міською радою з 1981 року
приймалось кілька рішень стосовно
користування співвласниками
домоволодінні АДРЕСА_1 земельною
ділянкою (т. 1 а.с.5-7, т. 2 а.с.174).

Після реєстрації свого права власності
на частки у домоволодінні сторони не
звертались до Мукачівської міської
ради як органу, уповноваженого,
відповідно до ст. 12 ЗК України,
вирішувати питання, зокрема, про
передачу земельних ділянок
комунальної власності у власність та
надання земельних ділянок у
користування.

Таким чином, при вирішенні земельного
спору судом було неправильно
застосовано норми матеріального та
процесуального права, що, відповідно до
ст. 309 ч. 1 п. 4 ЦПК України, є підставою
для скасування рішення суду першої
інстанції. Рішення суду першої
інстанції в частині вирішення питання
про виділ сторонам земельних ділянок
слід скасувати, та у задоволенні
позовів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
виділ їм земельних ділянок - відмовити.

В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307-309, 313, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 24 березня 2014 року в частині
вирішення питання про виділ ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 земельних ділянок -
скасувати, та у задоволенні позовів
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про виділ їм
земельних ділянок - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, проте може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо суду касаційної
інстанції.

Головуюча
Судді