17.09.2014 Єдиний
унікальний № 371/1525/14-ц
Провадження №2/371/492/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року Миронівський
районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді
Пархоменко В.М.

при секретарі - Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миронівці в порядку ч.2
ст.197 ЦПК України цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Карапишівської сільської ради про
визнання права власності на нерухоме
майно в порядку спадкування за
заповітом

встановив:

У серпні 2014 року позивачі звернулися до
суду з позовом про визнання права
власності на 1/3 частину житлового
будинку за кожним, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4. Після
її смерті відкрилась спадщина на
спадкове майно, в тому числі на
житловий будинок по АДРЕСА_1
Миронівського району Київської
області. Спадкоємцями за заповітом
після його смерті є вони.

У встановлений законом строк позивачі
звернулися до Миронівської районної
державної нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини, проте
отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на житловий
будинок не мають змоги у зв"язку з
відсутністю правовстановлюючого
документа на вказаний будинок.

У зв»язку з цим змушені звернутися до
суду .

У судове засідання позивачі не
з"явилися, представник позивача подав
до суду заяву про розгляд справи за їх
відсутності, позовні вимоги підтримав
та просить їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача :
Карапишівської сільської ради у судове
засідання не з»явився, до суду надійшла
заява про розгляд справи у відсутності
представника, позов сільською радою
визнається.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову, якщо визнання відповідачем
позову не суперечить закону та не
порушує права, свободи і інтереси інших
осіб.

Вивчивши письмові матеріали справи,
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню .

Статтями 1270 ч 1 та 1272 ч 1 ЦК України
передбачено, що для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців,
який починається з часу відкриття
спадщини. Якщо спадкоємець протягом
строку, встановленого статтею 1270 ЦК
України не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її.

Так, відповідно до вимог ст.1268 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
в с.Карапиші Миронівського району
Київської області померла ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про
смерть(а.с.14)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на належне їй майно, у тому
числі на житловий будинок АДРЕСА_1

Спадкоємцями за заповітом в рівних
частках являються ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 -позивачі у справі, які у
встановлений законом строк подали до
державного нотаріуса заяви про
прийняття спадщини, що підтверджується
даними спадкової справи .

Проте, оформити належним чином
спадщину позивачі не мають змоги,
оскільки відповідно до Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, якщо до складу
спадкового майна входить нерухоме
майно, що підлягає реєстрації (за
винятком земельної ділянки), нотаріус
вимагає, крім правовстановлюючих
документів, витяг з реєстру прав
власності, а в місцях, де
інвентаризація не проводилась, довідку
відповідного органу місцевого
самоврядування, в якій зазначається
власник нерухомого майна та
викладаються характеристики
нерухомого майна.

Спадковий будинок рахувався за
померлою, що підтверджується довідкою
Карапишівської сільської ради № 371від
08.05.2014року (а.с.22),будинок розташований
на земельній ділянці, яка призначена
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, що підтверджується
копією державного акта ( а.с.16,22), але у
зв"язку з відсутністю
правовстановлюючого документа
позивачі не мають змоги оформити
спадщину на будинок.

За ст.1297 ЦК України спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов»язаний
звернутись до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно, тобто зміна власника
майна, що підлягає державній
реєстрації, неможлива без
перереєстрації права власності. Тому
свідоцтво про право на спадщину є
обов»язковим, коли об»єктом
спадкування є нерухоме майно, що
підлягає обов»язковій державній
реєстрації

Для підтвердження наявності
спадкового майна, яке підлягає
державній реєстрації та місця його
знаходження, нотаріусу слід подати
документ, що підтверджує право
власності спадкодавця на майно з
відміткою органу, що проводить
реєстрацію, або реєстраційного
посвідчення, яке є невід»ємною
частиною правовстановлюючого
документа.

Державна реєстрація права власності на
об»єкти нерухомого майна покладається
на Реєстраційну службу.

Право власності на нерухоме майно може
бути оформлене на ім"я особи, яка
померла у разі наявності документів,
які б підтвердили право власності на
майно цієї особи. У випадку відсутності
таких документів порушене питання
вирішується у судовому порядку.

Усі господарсько-побутові будівлі та
споруди у домоволодіннях, які належать
громадянам, що збудовані до ухвалення
Указу ПВС УРСР від 22.01.1979р. "Про боротьбу
з самовільним будівництвом
господарсько-побутових будівель" і при
їх технічній інвентаризації не
відображені в матеріалах
інвентаризації як самовільні- не
відносяться до категорії самовільних.

Спадковий будинок знаходиться на
земельній ділянці, призначеній для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
споруд (а.с.16), має затверджений
технічний паспорт (а.с.17-20), в якому не
відображено, що будинок відноситься до
категорії самовільних.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є
перехід прав і обов"язків від фізичної
особи, яка померла(спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Враховуючи, що до позивачів перейшли
права на вказаний житловий будинок з
його господарськими будівлями і
спорудами, які не відносяться до
категорії самовільних та які позивачі
не мають змоги оформити відповідно до
вимог законодавства у зв"язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу, питання визначення
належності цього майна має
вирішуватись в судовому порядку,
оскільки рішення суду буде
правовостановлювальним документом для
оформлення права на це майно.

За таких обставин позовні вимоги
позивачів про визнання права власності
на житловий будинок та господарські
споруди підлягають задоволенню .

Визнання відповідачем позову не
суперечить закону та не порушує
права,свободи та інтереси інших осіб.

На підставі ст.ст.1223, 1267,1268,1270, 1297 ЦК
України, керуючись ст.ст.8,10,11,60,209,212-215,218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 Київської області
інвентаризаційна вартість яких
становить 155 735 грн. у порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3
частину житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 Київської області
інвентаризаційна вартість яких
становить 155 735 грн. у порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3
частину житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1 Київської області
інвентаризаційна вартість яких
становить 155 735 грн. у порядку
спадкування після смерті ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Миронівський районний суд в 10-денний
строк з дня його проголошення, особами,
які не були присутні у судовому
засіданні в той же строк з моменту
отримання копії цього рішення.

Суддя : підпис
В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя
В.М.Пархоменко