АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9982/14 Справа № 185/6250/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Болдирєва У. М. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

22 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Макарова М.О.

при секретарі: Поляковій Н.О.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" на рішення Павлоградського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

17 червня 2014 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 23 квітня 2008 року посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 15 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконала належним чином умов договору і станом на 30 квітня 2014 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 22 676 грн. 54 коп., яка складається з наступного:

заборгованість за кредитом - 14 996 грн. 53 коп.,

заборгованість по процентам за користування кредитом - 5962 грн. 08 коп.,

заборгованість по комісії за користування кредитом - 400 грн.,

штраф (фіксована частина) - 250 грн.,

штраф (процентна складова) - 1067 грн. 93 коп.

Позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Судові витрати по справі покладено на позивача.

В скарзі апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити вимоги банку у повному обсязі.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін( ст. 526 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до укладеного договору від 23 квітня 2008 року (а.с.11-18), який складається із заяви позичальника, довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", умов і правил надання банківських послуг, відповідач отримала кредитну картку із встановленим кредитним лімітом у сумі 500 грн. і погодилася на будь-які зміни банком розміру кредитного ліміту.

Базова процентна ставка за кредитним лімітом 3% в місяць із розрахунку 360 днів на рік.

Строк дії кредитної картки - 24 місяці.

Розмір штрафів та комісії за користування кредитом визначений довідкою про умови кредитування (а.с.12).

Згідно ст.47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.

При укладенні договору відповідач засвідчила своїм підписом у заяві позичальника (а.с.5, зворот), що вона ознайомлена та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами надання послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді.

З наданого помісячного розрахунку заборгованості (а.с.5-10) слідує, що щомісячні платежі сплачувалися відповідачем не в повному обсязі, на поточну заборгованість за кредитом нараховувались проценти відповідно до умов укладеного договору.

У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по кредиту нараховані штрафні санкції, що передбачені умовами кредитування з використанням картки "Уніварсальна, 30 днів пільгового періоду" (а.с.12), що являються частиною договору.

Відповідач у судовому засіданні заявила про застосування строку позовної давності.

Відповідно до положень ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, тощо).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що строк дії кредитного ліміту співпадає зі строком дії картки, таким чином у квітні 2010 року у кредитора виникло право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Позивач звернувся до суду 17 червня 2014 року з пропуском без поважних причин встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог за наявності заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Однак погодитися з таким висновком суду неможливо, враховуючи наступне.

Відповідно до статей 256, 257 частини 1 статті 260 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановлених статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 ст.254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

За частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно правил частини 3,4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як слідує із матеріалів справи за п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір, укладений сторонами, діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна сторона зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк (термін) його виконаннання( ст.ст.526, 527, 530 ЦК України).

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції безпідставно дійшов до висновку про пропуск банком строку позовної давності.

Пунктом 1 ст.546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Станом на 30 квітня 2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в сумі 22 676 грн. 54 коп., яка складається з наступного:

заборгованість за кредитом - 14 996 грн. 53 коп.,

заборгованість по процентам за користування кредитом - 5962 грн. 08 коп.,

заборгованість по комісії за користування кредитом - 400 грн.,

штраф (фіксована частина) - 250 грн.,

штраф (процентна складова) - 1067 грн. 93 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача разом з судовим збором на підставі ст.88 ЦПК України в сумі 243 грн.80 коп.

Згідно з п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Суд допустив такі порушення, доводи апеляційної скарги відповідачем не спростовані, тому колегія суддів дійшла до висновку про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції з ухваленням нового - про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 13 жовтня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість у сумі 22 676 грн. 54 коп., яка складається з наступного:

заборгованість за кредитом - 14 996 грн. 53 коп.,

заборгованість по процентам за користування кредитом - 5962 грн. 08 коп.,

заборгованість по комісії за користування кредитом - 400 грн.,

штраф (фіксована частина) - 250 грн.,

штраф (процентна складова) - 1067 грн. 93 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача разом з судовим збором в сумі 243 грн.80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і: Болтунова Л.М.

Макаров М.О.