АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 211/8256/13-ц 22-ц/774/1962/К/14
Справа 211/8256/13-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/1962/К/14
суддя Бардін О.С
Категорія - 44 ( ІУ )
Суддя - доповідач - Остапенко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Савіної С.О.,
Чорнобука В.І

при секретарі - Чубіній А.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація №
45» на рішення Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 30
липня 2014 року по справі за позовом
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація №
45» до ОСОБА_1, треті особи- виконавчий
комітет Довгинцівської районної у
місті ради, товариство з обмеженою
відповідальністю «Комбінат
благоустрою» про розірвання договору
користування жилим приміщенням,
виселення без надання іншого жилого
приміщення, стягнення за спожиті
житлово-комунальні послуги.

Особи, які беруть участь у
розгляді справи:

Представника Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація № 45» - Зубко Анастасія
Олександрівна;

Відповідач - ОСОБА_1,

представник виконавчий комітет
Довгинцівської районної у місті ради-
Таборовець наталія Василівна;

представник товариства з обмеженою
відповідальністю «Комбінат
благоустрою» - Шишов Дмитро
Володимирович.

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Комунальне
підприємство «Житлово-експлуатаційна
організація № 45» (далі КП «ЖЕО №45»)
звернлось до суду з позовом до ОСОБА_1,
треті особи- виконавчий комітет
Довгинцівської районної у місті ради,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Комбінат
благоустрою» районної у місті ради про
розірвання договору користування
жилим приміщенням, виселення без
надання іншого жилого приміщення,
стягнення за спожиті
житлово-комунальні послуги,
посилаючись на те, що 02 лютого 2010 року
між КП «ЖЕО №45» та ОСОБА_1 було
укладено договірпро строкове платне
користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 20.05.2013 року
квартиру АДРЕСА_1 визнано відумерлою
спадщиною та передано у власність
територіальної громади.

Позивач більше не є балансоутримувачем
спірної квартири, в зв'язку з чим
просили суд визнати таким, що втратив
чинність договір користування
житловим приміщенням від 02.02.2010 року у
зв'язку з закінченням строку дії
договру та порушенням умов договору.
Примусово виселити ОСОБА_1 з квартири
АДРЕСА_1, без надання іншого житлового
приміщення. Стягнути з відповідача на
користь КП «ЖЕО №45» заборгованість за
житлово-комунальні послуги у розмірі
976,93 грн.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2014 року
в задоволені позовних вимог КП «ЖЕО №
45» - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
КП «ЖЕО №45» ставить питання про
скасування рішення суду і ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на те,
судом першої інстанції не враховано
всі обставини справи, які мають
значення для вирішення спору.

Зокрема, суд дійшов помилкового
висновку про те, що позивач визнає,
непроживання відповідача в спірній
квартирі. Судом не взято до уваги
пояснення відповідача, де вона
підтвердила, що в квартирі залишились
її речі, доказів того, що вона не
проживає за вказаною адресою
відповідачем не надано.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів заявлених позовних вимог,
апеляційної скарги і заперечень на неї,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 лютого 2010 року
між ОСОБА_1 та КП "ЖЕО № 45" був укладений
договір користування житловим
приміщенням, відповідно до якого КП
"ЖЕО № 45" як утримувач, зобов'язувалось
надати у користування житло за адресою:
АДРЕСА_1 (с. 5-7).

Відповідно до п. 4.1. вказаного договору,
строк його дії складає з 01.01.2010 р. по
30.06.2010 р.

Згідно п. 2.2.7. користувач
зобов'язався звільнити житлове
приміщення, яке надано в користування,
після закінчення обумовленого в цьому
Договорі строку користування.

Рішенням Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 20 травня 2013
року визнано відумерлою спадщину в
складі приватизованої однокімнатної
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 30,1
кв.м., що відкрилася після смерті
ОСОБА_4, який за рішенням
Довгинцівського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 06 вересня 2010 року
оголошений померлим, та передано її у
власність територіальної громади в
особі Криворізької міської ради (а.с. 32-
33).

Рішенням виконавчого комітету
Довгинцівської районної у місті ради
від 28.08.2013 р. № 2170, прийнято до
комунальної власності територіальної
громади міста Кривого Рогу відумерлу
спадщину - однокімнатну квартиру
АДРЕСА_1 (а.с. 34 ).

Згідно акту від 11.12.2013 р., ОСОБА_1 та
ОСОБА_6 фактично проживають за адресою:
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 з вказаний актом
ознайомлена, про що свідчить її підпис
в ньому (а.с. 8 ).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що строк дії договору закінчився
ще 30.06.2010 року, умовами договору не
передбачено продовження його на
невизначений строк, а тому відсутні
підстави для розірвання договору, а
оскільки відповідач в спірній квартирі
не проживає то і відсутні підстави для
її виселення.

Колегія суддів частково
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 810 ЦК України
за договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов`язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Згідно роз'яснень викладених в п. 23
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 12 квітня 1985 року N 2 «Про
деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» укладений з власником
будинку (квартири) на певний строк
договір найму жилого приміщення може
бути достроково розірваний за вимогою
наймодавця лише у випадках, коли наймач
або спільно проживаючі з ним особи
систематично руйнують, псують жиле
приміщення чи використовують його не
за призначенням або систематичним
порушенням правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання з ними
в одній квартирі чи одному будинку, або
наймач систематично (не менше трьох
місяців підряд) не вносить квартирної
плати і плати за комунальні послуги (ст.
168 Житлового кодексу України), або коли
відповідно до затвердженого
виконавчим комітетом місцевої Ради
проекту переобладнання чи
перепланування будинку при
капітальному ремонті жиле приміщення,
займане наймачем, не може бути
збережено (ст. 165 Житлового кодексу
України)

Як вбачається з матеріалів справи 02
лютого 2010 року між ОСОБА_1 та КП "ЖЕО № 45"
був укладений договір користування
житловим приміщенням, відповідно до
якого КП "ЖЕО № 45" надав користувачеві
у строкове платне користування
квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4.1. зазначеного
договору, строк його дії складає з
01.01.2010 р. по 30.06.2010 р.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що
зміни та доповнення, чи розірвання
цього Договору допускається за
взаємною згодою сторін.

Як вбачається з договору, сторонами
правочину доповнень та змін щодо
продовження дії строку договору
користування житловим приміщенням не
вносилось.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку, що
строк дії договору закінчився 30.06.2010
року. Умовами договору не передбачено
його продовження на невизначений
строк, в зв`язку з чим відсутні підстави
для задоволення позовних вимог щодо
розірвання договору користування
житловим приміщенням.

Однак, як вбачається з акту складеного
працівниками КП «ЖЕО №45» від 11.12.2013 р.,
ОСОБА_1 та ОСОБА_6 фактично проживають
за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 з вказаним
актом ознайомлена, про що свідчить її
підпис (а.с. 8 ).

Крім того, як встановлено в суді
апеляційної інстанції, з особистих
пояснень відповідача ОСОБА_1 у неї
знаходяться ключі від спірної
квартири, в даній квартирі
знаходяться її речі, які вона немає
можливості вивезти.

Відповідно до довідки КП «ЖЕО №45»
ОСОБА_6, ОСОБА_1 зареєстровані за
адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.3 ст. 116 ЖК України осіб,
які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про необхідність
задоволення позовних вимог КП «ЖЕО №
45» в частині виселення ОСОБА_1 з
квартири з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

Щодо позовних вимог КП «ЖЕО №45» про
стягнення заборгованості за спожиті
житлово-комунальні послуги, суд першої
інстанції у відповідності до вимог ч.3
ст. 118 ЦПК України вірно відмовив в
задоволенні позовних вимог в цій
частині.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
скасування рішення суду на підставі п. 3
ч.1 ст. 309 ЦПК України в частині відмови
КП «ЖЕО №45» в задоволенні позовних
вимог щодо виселення з ухваленням в цій
частині нового рішення про виселення
ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст.309, ст.ст.
314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Житлово-експлуатаційна
організація № 45» задовольнити
частково.

Рішення Довгинцівського районного
суду м. Кривого Рогу від 30 липня 2014 року
в частині відмови в задоволенні
позовних вимог щодо виселення
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Задовольнити позовні вимоги
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна організація №
45» щодо виселення ОСОБА_1.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без
надання іншого жилого приміщення.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)