пр. № 4-с/759/129/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Коваль О.А.

при секретарі Лазаренко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві скаргу ТОВ
"Фінансова Компанія "ВЛАСНИЙ ДІМ" на
дії, постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві, заінтересована
особа: ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із скаргою
на дії державного виконавця, в якій
просить скасувати, як незаконну
постанову ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
від 27.06.2014 року про арешт коштів
боржника по виконавчому листу №
759/19156/13-ц, виданого 23.04.2014 року
Святошинським районним судом м.Києва
про стягнення з ТОВ "Фінансова Компанія
"ВЛАСНИЙ ДІМ" на користь ОСОБА_1 боргу у
розмірі 843 411 грн.

Обгрутовуючи, вимоги тим, що 27.06.2014 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві було винесено
постанову про арешт коштів боржника
ТОВ "Фінансова Компанія "ВЛАСНИЙ ДІМ",
проте в ній невірно зазначено суму, яка
підлягає стягненню в примусовому
порядку, а саме 843 411 грн., не врахувавши
часткове погашення вказаної
заборгованості у розмірі 50 000 грн.

Крім того, вказаною постановою
порушено норми Закону України «Про
фінансово-кредитні» механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» та
Закону України «Про виконавчо
провадження», зокрема ТОВ "Фінансова
Компанія "ВЛАСНИЙ ДІМ" є управителем
фонду фінансування будівництва виду А
за програмою ТОВ «Форум Інвест», а тому
виплата власних грошових коштів
управителя ФФС ТОВ "Фінансова Компанія
"ВЛАСНИЙ ДІМ" та горошових коштів інших
фондів фінансування будівництва є
неможливою.

У судовому засіданні представник
скаржника доводи скарги підтримав,
просив її задовольнити в повному
обсязі. Суду пояснив, що 15.05.2008 року між
ОСОБА_1 та ТОВ "Фінансова Компанія
"ВЛАСНИЙ ДІМ" було укадено договір про
участь у Фонді фінансування
будівництва, об»єктом інвестування за
яким є квартира АДРЕСА_1 на виконання
якого ОСОБА_1 було сплачено 900 000 грн. про
що й було видано свідоцтво про участь у
Фонді фінансування будівництва, згідно
якого за ОСОБА_1 було закріплено 100
квадратних метри об»єкта інвестування.
Решту площі об»єкта інвестування (69,35
кв.м.) ОСОБА_1 повинна була сплатити до
22.12.2008 року, проте не сплатила, а тому
05.07.2013 року від неї було відкріплено
об»єкт інвестування. Після чого,
рішенням суду було стягнуто з ТОВ
"Фінансова Компанія "ВЛАСНИЙ ДІМ"
профінансовану нею суму у розмірі 840 000
грн. та судовий збір у розмірі 3 441 грн.,
який вони не можуть повернути за
відсутності власних грошових коштів
Управителя ФФБ "ВЛАСНИЙ ДІМ" та інших
фондів фінансування будівництва.
Зазначив представник і те, що згідно
укладеного між "ВЛАСНИЙ ДІМ" та ОСОБА_1
договіру про участь у Фонді
фінансування будівництва таке
повернення проінвестованих коштів
можливе після реалізації відповідного
об»єкта інвестування, яке в даному
випадку не проведено. Вказав і на те, що
для ОСОБА_1, "ВЛАСНИЙ ДІМ" відкрито
розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в
Київській філії АТ «Місто Банк» з якого
і мають здійснюватися стягнення на
користь ОСОБА_1

Суб"єкт оскарження ВДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м.Києві в судове засідання
свого представника не направив, про час
та місце розгляду справи повідомлений
належним чином, направив суду свої
письмові заперечення, у зв"язку з чим
суд, враховуючи передбачені ЦПК
України строки розгляду справи, вважає
за можливе розглядати вказане питання
без участі представника вказаної особи
та без участі заінтересованої особи,
яка також не з"явилась до суду без
поважних на те причин.

Вислухавши пояснення представника
скаржника, дослідивши надані суду
письмові докази у справі, письмові
заперечення суб"єкта оскарження, суд
дійшов висновку, що скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування
не може грунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що
постановою ВДВС Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
від 28.05.2014 року відкрито виконавче
провадження по виконавчому листу №
759/19156/13-ц, виданого 23.04.2014 року
Святошинським районним судом м.Києва
про стягнення з ТОВ "Фінансова Компанія
"ВЛАСНИЙ ДІМ" на користь ОСОБА_1 боргу у
розмірі 843 411 грн.

Постановою від 27.06.2014 року накладено
арешт на кошти боржника, зокрема на
розрахункові рахунки ТОВ "Фінансова
Компанія "ВЛАСНИЙ ДІМ" у відповідних
банківсьх установах, згідно відповіді
ДПС України у межах суми 927 952,10 грн., яка
відповідає сумі заборгованості за
виконавчим листом та включає в себе
також суму виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій.

11.07.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про внесення
виправлень до постанови про арешт
коштів боржника, з урахуванням 50 000 грн,
які були сплачені боржником
добровільно на рахунок стягувача.

В подальшому державним виконавцем були
направлені до банківських установ
платіжні вимоги для примусового
списання грошових коштів з рахунків
боржника на залишок суми боргу з
урахуванням 100 000 грн., які сплачено
боржником добровільно.

Так, згідно ч.ч. 1,2 ст. 14 ЦПК України
судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

На підставі такого рішення і було
відкрите вказане виконавче
провадження.

Згідно п.6 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право:
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також

опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей.

Звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації, тобто арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення шляхом винесення постанови про
арешт коштів та інших цінностей
боржника, що знаходяться на рахунках і
вкладах чи на зберіганні у банках або
інших фінансових установах (ст ст. 52, 57
Закону України «Про виконавче
провадження»).

У відповідності до наведених норм,
накладення арешту на належні боржнику
ТОВ "Фінансова Компанія "ВЛАСНИЙ ДІМ"
розрахункові рахунки у відповідних
фінансових установах у межах суми
заборгованості та з урахуванням сум
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій, а в
подальшому внесення відповідних
корективів щодо врахування виплачених
сум боргу боржником в добровільному
порядку є правомірним.

Посилання суб»єкта оскарження на те, що
на розрахункових рахунках належних ТОВ
"Фінансова Компанія "ВЛАСНИЙ ДІМ"
розміщенні не їх кошти нічим не
підтверджено. Посилання на те, що ТОВ
"Фінансова Компанія "ВЛАСНИЙ ДІМ" є лише
управителем майна і здійснює
управління залучених коштів також не є
беззаперечним фактом того, що на її
розрахункових рахунках не можуть
міститяся і їх власні кошти.

Крім того, за результатом розгляду
скарги ОСОБА_1 на підставі наданих ТОВ
"Фінансова Компанія "ВЛАСНИЙ ДІМ"
документів Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг встановила
порушення вимог законодавства з
надання фінансових послуг ТОВ «ФК
"ВЛАСНИЙ ДІМ" та інші вагомі обставини,
серед яких: кошти отримані ТОВ «ФК
"ВЛАСНИЙ ДІМ" від довірителів в період
функціонування ФФБ виду А по вул.
Красіна, 19 після формування
оперативного резерву, були
перераховані Забудовнику, а саме ТОВ
«Форум - Інвест» в сумі 9 031 653,93 грн.,
реалізація квартири АДРЕСА_1 після
введення об»єкта в експлуатацію не
здійснювалась, інші договора за цим
об»єктом інвестування не укладались,
всі інші можливі заходи щодо продажу
об»єкта інвестування Управителем не
були вжиті, листи- вимоги до
Забудовника про повернення коштів не
направлялись, Забудовник в свою чергу,
не вимагав від Управителя повернення
коштів оперативного резерву після
ведення об»єкта будівництва в
експлуатацію.

Отже, посилання представника скаржника
на те, що визначений до стягнення із
ТОВ «ФК "ВЛАСНИЙ ДІМ" на користь ОСОБА_1
борг в судовому порядку, може бути
виплачений лише після реалізації
відповідного об»єкта інвестування, є
необґрунтованими, оскільки, як
з"ясовано вище вказаною комісією
встановлено відсутність будь-яких дій
з вказаного питання, які
регламентуються Законом Украни «Про
фінансово-кредитні» механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю» та
умовами Типових правил ФФБ виду А,
затверджених протоколом загальних
зборів ТОВ «ФК "ВЛАСНИЙ ДІМ" № 4 від
09.10.2007 року, чому суд надає відповідну
оцінку.

Щодо посилань представника скаржника
на відкриття для ОСОБА_1, "ВЛАСНИЙ ДІМ"
розрахункового рахунку з якого мають
здійснюватися стягнення на користь
боржника, то як зазначив сам
представник у судовому засіданні на
такому рахунку кошти в необхідному для
виконання рішення суду та виконавчих
витра відсутні.

Інших порушень на які вказує скаржник з
боку держвиконавця при вчиненні
вказаних дій судом не встановлені.

Отже, оцінюючи з'ясовані обставини
справи, що перевірені представленими
доказами у їх сукупності, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення вказаної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 60, 383-389 ЦПК України, Законом України
"Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ "Фінансова Компанія "ВЛАСНИЙ
ДІМ" на дії постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві,
заінтересована особа: ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена на
протязі 5 діб з моменту її проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду м. Києва через
Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя: