Справа № 629/3154/14-ц
Номер провадження 2/629/981/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого-судді Смірнової
Н.А., за участю секретаря Кремінь М.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Лозова,
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на
тимчасовий виїзд за кордон
неповнолітньої дитини без згоди
батька, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про дозвіл на тимчасовий виїзд
за кордон неповнолітньої дитини без
згоди батька, посилаючись на те, що вона
знаходилась в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем по справі. Шлюб було
розірвано 16 лютого 2012 року. Від даного
шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. В теперішній час позивач
має намір виїхати з дитиною за межі
України, але відповідач безпідставно
не надає згоди на тимчасовий виїзд
дитини. В зв'язку з чим просить визнати
відмову відповідача на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої дитини
безпідставною, дозволивши їй, без згоди
відповідача, оформити документи для
тимчасового виїзду неповнолітньої
доньки. Також просить дозволити їй
вивіз неповнолітньої дитини, у її
супроводі за межі України без згоди та
супроводу відповідача по справі. Крім
цього просить допустити негайне
виконання рішення суду в частині
оформлення документів на тимчасовий
виїзд разом з неповнолітньою дитиною,
за межі України.

Позивач в судовому засіданні
наполягала на задоволенні позовної
заяви в повному обсязі, пояснивши, що
вона знаходилась в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем по справі. Від
даного шлюбу в них є донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вона з
відповідачем по справі проживає
окремо, донька після розірвання шлюбу
проживає разом з нею. На даний час вона
має намір, разом з донькою, відпочити у
друзів за межами України, а саме в
Азербайджані, оздоровити дитину,
познайомитись з культурою іншої
країни. Донька проти даної подорожі не
заперечує. Але відповідач по справі
безпідставно не надає дозволу на виїзд
доньки за межі України, не аргументуючи
свою відмову. Вона неодноразово, як
усно так і письмово зверталася до
відповідача з проханням надати дозвіл,
але отримала відмову. Тому просить
винести рішення, задовольнивши позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги визнав в повному обсязі,
але зазначив, що не може надати дозвіл
на вивіз доньки за межі України, так як
вважає, що там інша країна, інша
релігія. Крім цього вважає, що позивач з
донькою можуть поїхати до іншої країни
та більш не повернутися в Україну. Тому
дуже непокоїться з цього приводу.

Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право на захист
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних цивільних прав, свобод чи
інтересів, у тому числі й у судовому
порядку.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів, можуть зокрема бути:
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення та інші.

Перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Так, відповідно до ст. 51 Конституції
України турбота про дітей, їх виховання
є рівним правом і обов'язком батьків.
Конвенцією про права дитини ст. 18
проголошено, що батьки несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Рівності прав і
обов'язків батьків стосовно дітей
необхідно дотримуватися незалежно від
наявності або відсутності шлюбу між
ними.

Одним із питань, яке має вирішуватися
за взаємною згодою батьків дитини, є
реалізація права дитини на свободу
пересування.

Особисте немайнове право - право на
свободу пересування фізичної особи,
закріплене у ст. 313 ЦК України. Згідно з
ч. 3 ст. 313 ЦК України право на вільний
самостійний виїзд за межі України має
фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років. Особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або у супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Судом встановлено, що сторони з 23
грудня 2003 року знаходились в
зареєстрованому шлюбі. Даний шлюб було
розірвано 16 лютого 2012 року, що
підтверджується копією рішення
Лозівського міськрайонного суду
Харківської області від 16.02.2014 року. Від
даного шлюбу в них є неповнолітня
донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про її
народження, виданим відділом
реєстрації актів цивільного стану
Лозівського міського управління
юстиції Харківської області. Згідно
даного свідоцтва вбачається, що
відповідач по справі є батьком дитини,
оскільки в свідоцтві про її народження
він записаний батьком. В теперішній час
сторони проживають окремо, донька
проживає разом з позивачкою.

Після розірвання відносин з
відповідачем, позивач, звернулась до
нього з проханням отримання
тимчасового дозволу на виїзд за кордон
дитини. Поїздка має відбутися разом з
донькою для відпочинку, для духовного
та морального розвитку та оздоровлення
дитини, але відповідач, безпідставно не
надає згоди на тимчасовий виїзд дитини
за межі України.

Відповідно до ч. 4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою КМ
України від 27.01.1995 року, № 57, виїзд з
України громадян, які не досягли
16-річного віку, в супроводі одного з
батьків або інших осіб, уповноважених
одним з батьків за нотаріально
посвідченою згодою, здійснюється без
нотаріально посвідченої згоди другого
з батьків на підставі рішення суду про
надання дозволу на виїзд з України
громадянину, який не досяг 16-річного
віку, без згоди та супроводу другого з
батьків.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та правил
перетинання державного кордону
громадянами України, затверджених
постановою Кабінету Міністрів в
України від 27.01.1995 за №57, оформлення
проїзного документа дитини
провадиться на підставі нотаріально
засвідченого клопотання батьків або
законних представників батьків чи
дітей у разі потреби самостійного
виїзду неповнолітнього за кордон. У
клопотанні зазначаються відомості про
дитину, а також про відсутність
обставин, що обмежують відповідно до
цього Закону право на виїзд за кордон
(лише для дітей віком від 14 до 18 років).
За відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

В ч. 18 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України», оформлення
паспорта/проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, - того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально.
За наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду.

З позовних вимог вбачається, що дозвіл
на виїзд ОСОБА_3 за межі України
потрібен для можливості оздоровлення
дитини в морській кліматичній зоні, яка
є надзвичайно сприятливою для дітей
такого віку, а також для духовного та
фізичного розвитку дитини.

Враховуючи положення ч.1 с.3 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
постановою Верховної Ради Української
РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, під час
вирішення будь-яких питань щодо дітей
суд повинен виходити з якнайкращого
забезпечення інтересів дітей.

Згідно принципу 6 Декларації прав
дитини, ухваленої Генеральною
Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитина для повного
і гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і у всякому випадку в атмосфері
любові і моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли
виключні обставини, бути розлучена з
матір'ю.

А тому суд вважає, що прагнення
позивача забезпечити своїй доньці
моральний та духовний розвиток,
зокрема шляхом перебування в іншій
країні, вивчення іншої культури, мови,
екскурсій повністю відповідає
вищевказаним засадам права та
інтересам дитини, при цьому не буде
порушувати права відповідача жодним
чином.

Рішення в частині оформлення
документів на тимчасовий виїзд за межі
України підлягає негайному виконанню.

Таким чином, визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», Правилами перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених Постановою КМУ
від 27.01.1995, № 57, Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затвердженими
постановою КМУ від 31.03.1995 № 231, ст. 313 ЦК
України, ст. 19 Сімейного кодексу
України, ст. ст. 3, 10, 11, 12, 60, 174, 209, 212, 214,215,
218, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати відмову ОСОБА_2, на тимчасовий
виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - безпідставною.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за
межі України неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки сел. Панютино,
Лозівського району, Харківської
області у супроводі матері - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки сел. Панютине,
Лозівського району, Харківської
області, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, без дозволу та супроводу батька
дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки сел. Панютине, Лозівського
району, Харківської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка діє
в інтересах неповнолітньої дитини
ОСОБА_3 на оформлення проїзного
документу неповнолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки сел.
Панютино, Лозівського району,
Харківської області, для виїзду за
кордон без згоди батька дитини - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення в частині оформлення
документів на тимчасовий виїзд ОСОБА_1
разом з неповнолітньою дитиною - ОСОБА_3
за межі України підлягає негайному
виконанню.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційний суд Харківської області
через Лозівський міськрайонний суд
Харківської області суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, а особи,
які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Н.А. Смірнова