АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 411/8060/12
Провадження №22-ц/774/116/К/14
суддя Ткаченко С.В.
Суддя - доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді - Турік В.П.,

суддів - Братіщевої Л.А.,
Грищенко Н.М.,

при секретарі - Бондаренко І.В.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі
апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1
на заочне рішення Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 15
листопада 2012 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по договору
позики.

Особи, які беруть участь у розгляді
справи:

відповідач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за договором
безпроцентної позики від 14 листопада
2011 року в сумі 130 000,00 грн., посилаючись
на неналежне виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань з повернення
коштів.

Просив суд: стягнути з відповідача на
його користь заборгованість у розмірі
130000,00грн. та судові витрати у сумі 1300,00
грн.

Заочним рішенням Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 15
листопада 2012 року, описки у якому
виправлено ухвалою цього ж суду від 11
листопада 2013 року, позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по
договору позики задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
заборгованість по договору
безпроцентної позики від 14.11.2011 року в
сумі 130000грн., а також судові витрати у
сумі 1300 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
ставить питання про скасування
заочного рішення суду і ухвалення
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи та порушення судом
норм процесуального права.

Так, ухвалюючи рішення за відсутності
відповідача, суд позбавив його
можливості надати свої заперечення
щодо позовних вимог та заявити
клопотання про призначення судової
почеркознавчої експертизи.

В матеріалах справи відсутня його
розписка, яка б підтверджувала факт
отримання ним особисто зазначених
коштів, що є підставою для відмови в
задоволенні позовних вимог.

Крім того, в мотивувальній частині
рішення суду зазначено про направлення
на адресу відповідача вимоги про
повернення коштів 17.08.2011 року, тобто до
закінчення строку дії договору, однак
суд не звернув уваги на дані
розбіжності.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які
беруть участь у розгляді справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
14 листопада 2011 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 укладено договір безпроцентної
позики, згідно якого ОСОБА_2 надав, а
ОСОБА_1 отримав кошти у сумі 130 000,00 грн.
із строком повернення - 14 травня 2012 року
(а.с. 4).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив із того, що сторони
уклали договір позики, а тому
відповідач, який є позичальником за
вказаним договором, у відповідності до
ст. 1049 ЦК України повинен повернути
позивачу, який є позикодавцем, грошові
кошти у такій самій сумі, що були йому
передані.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, спір
між сторонами виник з приводу
невиконання відповідачем зобов'язання
з повернення боргу у вказаний в
договорі строк та наявності підстав у
зв'язку з цим для покладення на
відповідача обов'язку з повернення
суми боргу.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому
засіданні першої інстанції участі не
приймав (по справі ухвалено заочне
рішення), а в судовому засіданні
апеляційної інстанції проти позову
заперечував, пояснивши суду, що він
ніколи не укладав та не підписував
зазначений договір, гроші не отримував,
та по справі повинна бути проведена
почеркознавча експертиза, у зв'язку з
чим просив суд її призначити (а.с. 133-134).

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд
має сприяти всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи, сприяти
здійсненню особами, які беруть участь
у справі, в реалізації їх прав.
Реалізація принципу змагальності в
цивільному процесі та доведення перед
судом обґрунтованості своїх вимог є
конституційною гарантією (ст. 129
Конституції України). Судом першої
інстанції зазначені вимоги закону
порушено та не призначено по справі
судову почеркознавчу експертизу.

Для перевірки доводів ОСОБА_4 судом
апеляційної інстанції було призначено
судово-почеркознавчу експертизу.

Відповідно до висновку
судово-почеркознавчої експертизи
Дніпропетровського науково-дослідного
інституту судових експертиз №714/715-14
від 02.06.2014 року, підпис від імені ОСОБА_1
в графі «Позичальник» договору
безспроцентної позики від 14.11.2011 року
виконаний ОСОБА_1 пастою для кулькових
ручок чорного кольору (176-184).

Частина 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України
покладає на кожну із сторін обов'язок з
доведення тих обставин, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦК України.

Отже, на підставі наявних матеріалів
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що ОСОБА_1 не спростовано
факту укладення договору позики, а
порушення судом норм процесуального
права на які посилається в апеляційній
скарзі відповідач не можуть бути
підставою для скасування рішення
районного суду згідно ч.3 ст. 309 ЦПК
України, оскільки таке порушення не
призвело до неправильного вирішення
справи.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Суд першої інстанції, врахувавши
вищевикладене, вірно встановивши
обставини справи та застосувавши норми
матеріального закону, обґрунтовано
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 суми боргу за
договором позики від 14.11.2011р. у розмірі
130 000 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо
неврахування судом першої інстанції
направлення на його адресу позивачем
вимоги про погашення заборгованості за
договором позики до закінчення строку
дії договору від 14.11.2011р. колегією
суддів відхиляються, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, у
пункті 4.1. договору позики сторони
встановили строк повернення позики -
14.05.2012 року (а.с. 4), а вимога про
виконання взяти х на себе зобов'язань
була направлена на адресу позичальника
ОСОБА_1 15 серпня 2012 року (а.с. 5,6), тобто
через три місяці після строку
повернення позики встановленого в
договорі.

Інші доводи, викладені в апеляційній
скарзі, не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки вони
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгодою з висновками суду
по їх оцінці. Проте відповідно до вимог
ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є
виключною компетенцією суду,
переоцінка доказів діючим
законодавством не передбачена. Судом
першої інстанції повно та всебічно
досліджені обставини справи,
перевірені письмові докази та надано
їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції в достатньо повному обсязі
встановив права і обов'язки сторін,
обставини по справі, перевірив доводи і
дав їм належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені письмовими матеріалами
справи та поясненнями учасників
процесу.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду колегія суддів
не вбачає.

Суд не допустив порушень
матеріального або процесуального
закону, які могли б бути підставою для
скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 -
відхилити.

Заочне рішення Довгинцівського
районного суду м. Кривого Рогу від 15
листопада 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: