У Х В А Л А

І М Е Н Е М                     У К Р А Ї
Н И

09.10.2014 Справа №607/16877/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого
судді          Делікатної Л.В.

з участю
секретаря          Гіндзелевич О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
подання старшого державного виконавця
другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України громадянина ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_1 звернувся до
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України громадянина ОСОБА_2,
посилаючись на те, що на виконанні в
Другому відділі державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження від 21 лютого 2013
року про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 щомісячно аліменти на утримання
дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини
з усіх видів заробітку, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму до їх
повноліття.

Державним виконавцем у відповідності
до вимог Закону України «Про виконавче
провадження» (Далі - Закон) 21 лютого 2013
року винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження, про що
повідомлено боржника у визначеному
законодавством порядку. У
відповідності до вимог Закону боржнику
надано строк до негайного виконання
рішення.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону
державним виконавцем розпочато
примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішень, що підтверджують повноту
вчинення виконавчих дій, а саме:
направлено запити в реєструючі органи,
арешт майна, виклик боржника.

30 вересня 2014 року, 02 жовтня 2014 року, 06
жовтня 2014 року та 08 жовтня 2014 року
виходом державного виконавця за
адресою: м. Тернопіль, вул. Степана
Бандери, 96/93 встановлено: майно, яке б
належало боржнику та підлягало опису з
метою подальшої реалізації в рахунок
погашення боргу не виявлено, оскільки
не вдалося потрапити до вищевказаної
квартири про що складені відповіді
акти державного виконавця.

Враховуючи викладене, рішення
Тернопільського міськрайонного суду
про стягнення аліментів не виконано, не
дивлячись на те, що державним
виконавцем вжито передбачених чинним
законодавством заходів примусового
виконання рішень, боржник ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону Державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заході
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено,
що державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання судових зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судовому засіданні представник
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції подання підтримав
та просить його задовольнити.

Суд, вивчивши подання, дослідивши його
матеріали та оцінивши їх, приходить до
переконання, що у задоволенні подання
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України, який ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, може бути
тимчасово (до виконання зобов'язання),
відмовлено у видачі паспорта або
вилучено чи затримано паспорт, а
громадянинові, який має паспорт, -
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон.

З вказаної норми слідує те, що право
державного виконавця на звернення з
поданням до суду про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання, покладених на
нього рішенням суду зобов'язань, тобто,
наявність лише самого зобов'язання,
відсутності надходжень в рахунок
погашення заборгованості, чи значного
терміну невиконання зобов’язання, не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України.

А тому, посилання державного виконавця
наведенні в поданні, що боржник
заборгованість у добровільному
порядку не сплачує, у відділ ДВС не
з’являється та останнім не вживаються
заходи спрямовані на виконання
покладених на нього аліментних
зобов’язань, не є достатньою підставою
вважати, що боржник ухиляється від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов’язань. Крім того, в
матеріалах подання не міститься
інформація, яка б свідчила про те, що
боржнику відомо, що відносно нього
відкрито виконавче провадження та в
нього є аліментні зобов’язання
покладені рішенням суду.

На підставі вищенаведеного, факт
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань відсутній та представником
ДВС не доведений.

Обґрунтування необхідності
застосування обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_2, наведені у
поданні, не підтверджуються доданими
матеріалами, і вважаються судом
недостатніми.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
6 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», ст. ст. 209, 210, 293, 377 - 1 ЦПК
України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця другого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ід.
код. НОМЕР_1 без вилучення паспортного
документа (для громадян України -
паспорт громадянина України для виїзду
за кордон, дипломатичний паспорт,
службовий паспорт, посвідчення особи
моряка); для іноземних громадян та осіб
без громадянства – паспортний
документ, що підтверджує громадянство
іноземця або посвідчує особу без

громадянства) серії ЕЕ №462801 виданий
04.09.2008 року органом 6127, шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання своїх зобов'язань,
покладених на нього рішенням
Тернопільського міськрайонного суду
про стягнення аліментів – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_6