АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді:
Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б.,
Семенюк Т.А.

при секретарі:
Хилюк І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою
через представника ОСОБА_2, на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
11 серпня 2014 року за матеріалами
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
стягнення упущеної вигоди,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 11.08.2014 року позовну заяву
повернуто позивачу для подання до
належного суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду,
позивач через представника подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу суду та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції. Посилається на неправильне
застосування норм процесуального
права. А саме, вважає, що справа
підлягає розгляду за правилами
загальної підсудності, оскільки він
вимог щодо нерухомого майна не заявляв.

Апелянт у судове засідання не з`явився,
про день та час розгляду справи
повідомлений у встановленому законом
порядку, причини неявки не повідомив.

Справа № 757/22361/14-ц Апеляційне
провадження: 22-ц-796/11952/2014
Головуючий у суді першої інстанції:
Литвинова І.В.Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Махлай
Л.Д.Вислухавши доповідь судді,
дослідивши надані матеріали,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву для подання
до належного суду, суд першої інстанції
виходив з того, що спір про стягнення
збитків (упущеної вигоди) виник
внаслідок ускладнень та перешкод у
користуванні квартири АДРЕСА_1 та на
дані правовідносини розповсюджуються
правила виключної підсудності.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони відповідають нормам
процесуального права.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або його
основної частини.

Виходячи з положень даної норми,
правила виключної підсудності, які
застосовуються до позовів з приводу
нерухомого майна, стосуються також
позовів щодо речових (майнових) прав на
власне чи чуже нерухоме майно (право
володіння, користування тощо); про
поділ нерухомого майна, що перебуває у
спільній власності, визнання недійсним
договору купівлі-продажу будинку,
розірвання договору оренди нерухомого
майна у зв'язку з невиконання стороною
договору, переводу прав покупця
нерухомого майна, стягнення
заборгованості з орендної плати за
користування нерухомим майном тощо.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, у
якому просив стягнути з відповідача
збитки, оскільки останній безпідставно
користується квартирою АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві власності.
Оскільки він позбавлений можливості
укласти договір оренди на належну йому
квартиру та отримувати орендну плату,
середній розмір якої по м. Києву
складає 3 000 грн., вважає, що упущену
вигоду має відшкодувати відповідач.

Виходячи із змісту позовної заяви суд
першої інстанції дійшов правильних
висновків, що даний спір виник з
приводу нерухомого майна, а саме
квартири АДРЕСА_1, яка не знаходиться на
території Печерського району м. Києва.

Доводи апеляційної скарги про те, що
між сторонами відсутній спір щодо
права власності на нерухоме майно чи
користування ним не спростовують
висновків суду, оскільки поняття
«позови, що виникають з приводу
нерухомого майна» є більш широким ніж
поняття «спори щодо права власності на
нерухоме майно».

За змістом ст. 114 ЦПК України до
виключної підсудності віднесені не
лише спори предметом яких є нерухоме
майно, а і спори, де нерухоме майно є
об`єктом, а не предметом спірних
правовідносин.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
вважає, що ухвала суду постановлена з
дотриманням норм процесуального права
і не може бути скасована з підстав,
викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 11 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді