Дата документу 02.09.2014
Справа № 320/7147/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
« 02» вересня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Кучеренко Н.В.
при секретарі - Онуфрієнко О.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
здійсненні права користування майном,
Позивач звернувся до Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області з позовом, у якому просить
зобов'язати відповідачів усунути
перешкоди у здійсненні права
користування майном, шляхом їх
виселення з квартири АДРЕСА_1, а також
покласти на відповідачів судові
витрати. Позов обґрунтовано тим, що 29
травня 2014 року відповідно до договору
купівлі-продажу квартири він став
власником квартири АДРЕСА_1. Однак, він
не може самостійно господарювати та
використовувати власну квартиру за
цільовим призначенням, оскільки в ній
без правових підстав мешкають
відповідачі та відмовляються
В судове засідання представник
позивача не з'явився, від нього
надійшла заява про слухання справи без
його участі, на задоволенні позову
наполягає в повному обсязі, проти
винесення заочного рішення не
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, не повідомили
суд про причини неявки, про час і дату
судового засідання були повідомлені
належним чином, заяви про відкладення
розгляду справи та про розгляд справи
за їх відсутності від них не надходило,
тому суд визнає їх неявку неповажною та
вважає можливим розглянути справу за
їх відсутності, ухваливши заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином і від якого не надійшло заяви про
розгляд справи за його відсутності або
якщо повідомлені ним причини неявки
визнані неповажними, суд може ухвалити
заочне рішення на підставі наявних у
справі доказів, якщо позивач не
заперечує проти такого вирішення
справи.

При цьому згідно листа Верховного Суду
України від 27.09.2010 року, направленого на
ім'я голів Апеляційного суду АРК,
областей міст Києва та Севастополя,
якщо відповідач належним чином
повідомлений про дату судового
засідання не з'явився до суду та від
нього не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або
повідомлені ним причини визнані
неповажними, незалежно від того це його
перша чи повторна неявка, суд має право
на ухвалення заочного рішення, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяви представника
позивача про слухання справи за його
відсутності та в зв'язку з неявкою
відповідачів, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд вважає, що позов підлягає повному
задоволенню за наступними підставами.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК
України, доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інші обставини, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 29 травня 2014 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Мелітопольського міського
нотаріального округу, зареєстровано в
реєстрі за № 1838 та витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності від 29
травня 2014 року, є власником квартири
АДРЕСА_1 /а.с.3-5/.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

Також, відповідно до ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1
право власності на квартиру набуто на
законних підставах.

Однак, незважаючи на те, що позивач
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на
законних підставах, йому до даного часу
відповідачами чиняться перешкоди в
користуванні його майном /а.с.18/.

Як встановлено під час судового
розгляду, позивач ОСОБА_1 звертався до
відповідачів з вимогою про звільнення
спірної квартири, однак безрезультатно
/а.с.6-9/.

Вищевказані обставини свідчать про те,
що відповідачі своїми неправомірними
діями чинять перепони позивачу у
користуванні належної йому квартири,
що суттєво порушує його законні права
та інтереси, як власника спірного
житлового приміщення.

У відповідності до вимог ст. 321 ЦК
України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування своїм майном.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно Рішення Конституційного суду
України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 у
справі № 1-10/2004 за конституційним
поданням 50 народних депутатів України
щодо офіційного тлумачення окремих
положень частини першої статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України (справа про охоронюваний
законом інтерес) поняття «охоронюваний
законом інтерес», що вживається в
частині першій статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України та
інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
«права», необхідно розуміти як
прагнення до користування конкретним
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України, -
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загальноправовим засадам.

Таким чином, керуючись конституційним
принципом верховенства права, оцінивши
всебічно, повно та об'єктивно всі
наявні у справі докази окремо та у
сукупності, застосовуючи відповідні
норми матеріального права, утверджуючи
та забезпечуючи права людини і
основоположні свободи сторін,
враховуючи принципи справедливості та
неупередженості, суд дійшов до
висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у
здійсненні права користування майном
підлягає повному задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

На підставі наведеного, суд вважає за
необхідне стягнути солідарно з
відповідачів на користь позивача
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 321, 328, 391, Рішенням
Конституційного суду України від 01.12.2004
року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004, ст.ст. 4,
11, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 61, 88, 107, 197, 208, 212-215, 224-228
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у здійсненні права
користування майном - задовольнити
повністю.

Усунути перешкоди у здійсненні права
користування майном, шляхом виселення
ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі
243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя:
Н.В.Кучеренко