АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Справа № 415/2012/14.
Головуючий 1 інст.: - Фастовець В.М.
Провадження №22-ц/790/8176/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
Категорія: аліменти.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого - судді: -
суддів: - Бобровського
В.В., Шевченко Н.Ф.,
при секретарі: - Остапович
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Лисичанського міського суду
Луганської області від 10 жовтня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 -
про збільшення розміру аліментів,
стягнення індексації та додаткових
витрат на дитину та зустрічним позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_5 - про зміну форми
сплати аліментів на утримання дитини,
У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася
в суд із вказаним позовом, який
уточнила у червні 2014 року.
В обґрунтування своїх вимог
зазначала, що рішенням Лисичанського
міського суду Луганської області від 20
лютого 2007 року з ОСОБА_6 на її користь
було стягнуто аліменти на утримання
малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмір 300 грн. щомісячно, починаючи з 31
січня 2007 року до досягнення дитиною
Рішенням апеляційного суду
Луганської області від 11 березня 2013
року скасовано рішення Лисичанського
міського суду Луганської області від 25
грудня 2010 року в частині визначення
розміру аліментів, початку стягнення
нового розміру аліментів та збільшено
розмір стягнення аліментів з ОСОБА_6 на
її користь на утримання ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року з 300 грн. до 350 грн.
щомісячно, починаючи з 25 грудня 2012 року.

На теперішній час розмір аліментів,
стягнутих з відповідач на її користь на
утримання сина, є недостатнім для
утримання дитини, у зв'язку з чим вона
змушена звернуться в суд з позовом про
зміну розміру стягнутих аліментів.

Чинним законодавством України
визначено, що розмір аліментів,
визначений у твердій грошовій сумі,
підлягає індексації відповідно до
закону.

З березня 2011 року по 25 грудня 2012 року
відповідач сплачував їй аліменти на
утримання дитини у сумі 300 грн.
щомісячно, однак зазначений розмір
аліментів судом та держаною виконавчою
службою не індексувався.

Сума індексація аліментів за
вказаний період час у становить 4 963 грн.
20 коп.

З 4 лютого 2014 року по 6 березня 2014
року її син хворів та амбулаторно
лікувався в КУ «Центр первинної
медико-санітарної допомоги №2 м.
Лисичанськ». На придбання ліків для
сина вона витратила 944 грн., 08 коп.,
половину з яких за законом має
відшкодувати їй відповідач.

Для підготовки сина до школи вона
купувала одяг, шкільні товари, на що
витратила 2 294 грн., половину з яких на її
думку має відшкодувати їй відповідач.

Посилаючись на вказані обставини,
ОСОБА_5 просила суд змінити розмір
аліментів та стягнути в твердій
грошовій сумі з ОСОБА_6 на її користь на
утримання малолітнього сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмір 385 грн. 80
коп. щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_6 на її користь на
утримання малолітнього сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 індексацію за період з
квітня 2011 року по грудень 2012 року у сумі
4 737 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на її користь суму
додаткових витрат на лікування сина в
розмірі 472 грн.04 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на її користь суму
додаткових витрат на дитину за
підготовку його до школи в розмірі 1147
грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на її користь
сплачений нею судовий збір в розмірі 243
грн. 60 коп.

Відповідач ОСОБА_6 в особі свого
представника, позов не визнав,
посилаючись на його безпідставність.

У червні 2014 року ОСОБА_6 в особі
свого представника, звернувся в суд з
зустрічним позовом до ОСОБА_5 про зміну
форми сплати аліментів на утримання
дитини.

В обґрунтування зустрічного позову
зазначав, що рішенням апеляційного
суду Луганської області від 11 березня
2013 року з нього на користь позивачки
стягнуто аліменти на утримання
малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1
року у твердій грошовій сумі в розмірі
350 грн. щомісячно, починаючи з 25 грудня
2012 року і до досягнення дитиною
повноліття.

На теперішній час він працює водієм
автобуса у приватному підприємстві
«ЛЮКСАВТО-СКД».

З грудня 2013 року по травень 2014 року
йому нарахована заробітна плата у сумі
5 751 грн. 33 коп., тобто у середньому 958
грн. 56 коп. на місяць, що є менше ніж
мінімальна заробітна плата в Україні,
яка складає 1218 грн.

Нарахування аліментів на одну
дитину у розмірі, що фактично більше
ніж 1/3 частка його доходу щомісяця,
порушує його права.

Посилаючись на вказані обставини
та ст. ст. 84, 180-183 СК України, ОСОБА_6
просив суд змінити форму сплати ним
аліментів на користь ОСОБА_5 на
утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1
року з твердої грошової суми 350 грн.
щомісяця, на частку від його заробітку.

Стягнути з нього на користь ОСОБА_5
аліменти на утримання сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в розмірі 1/4 частки
всіх видів його заробітку, але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з дня
винесення рішення і до досягнення
дитиною повноліття.

Відповідачка ОСОБА_5 зустрічний
позов не визнала, посилаючись на його
безпідставність.

Рішення Лисичанського міського
суду Луганської області від 10 жовтня 2014
року первісний позов ОСОБА_5
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
аліменти на утримання малолітнього
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 385 грн. 80
коп. щомісячно, починаючи з дня
набрання цим рішення суду законної
сили і до повноліття дитини.

Визнано недійсним з дня набрання
цим рішенням законної сили виконавчого
листа за рішенням апеляційного суду
Луганської області від 11 березня 2013
року у справі про стягнення з ОСОБА_6
аліментів на утримання дитини на
користь ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
індексацію за період з квітня 2011 року
по грудень 2012 року у сумі 4 737 грн. 60 коп.,
суму додаткових витрат на лікування
дитини в розмірі 472 грн. 04 коп., судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 5 453
грн. 24 коп.

У задоволенні первісного позову
ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення
додаткових витрат на дитину для
підготовки до шкоди та зустрічного
позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про зміну форми
сплати аліментів на утримання
малолітньої дитини -відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на
порушення судом норм матеріально і
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні первісного позову та
задовольнити зустрічний позов.

ОСОБА_5 рішення суду першої
інстанції в апеляційному порядку не
оскаржила.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції зміні з таких підстав.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає,
що розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або за домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно пункту 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК
України розмір аліментів, визначений
рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв'язку із покращенням
матеріального становища платника
аліментів матір дитини може подати до
суду заяву про збільшення розміру
аліментів. Значне погіршення
матеріального становища батька може
бути підставою для його вимоги про
зменшення розміру аліментів.

Матеріали справи свідчать, що
рішенням апеляційного суду Луганської
області від 11 березня 2013 року скасовано
рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 25 грудня 2010 року
у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 в
частині визначення розміру аліментів,
початку стягнення нового розміру
аліментів та ухвалено нове рішення,
яким збільшено розмір стягнення
аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1
року до 350 грн. щомісячно, починаючи з 25
грудня 2012 року (а. с. 14-18).

У подальшому стягувач аліментів
ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_5

Зважаючи на те, що матеріальний стан
платника аліментів ОСОБА_6 покращився,
суд першої інстанції обґрунтовано
змінив розмір раніше стягнутих
аліментів та стягнув з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_5 аліменти на утримання
малолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1
в розмірі 385 грн. 80 коп. щомісячно,
починаючи з дня набрання цим рішення
суду законної сили і до досягнення
повноліття дитини.

Згідно ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин справи, що мають
істотне значення Додаткові витрати на
дитину можуть фінансуватися наперед
або покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Судовим розглядом встановлено, що в
період з 4 лютого 2014 року по 6 березня 2014
року малолітній ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1
хворів та амбулаторно лікувався в КУ
«Центр первинної медико-санітарної
допомоги №2 м. Лисичанськ» (а.с.9,57,61).

Для лікування дитини позивачка
ОСОБА_5 купувала ліки призначені
лікарем та витратила на них грошові
кошти в розмірі 944 грн. 08 коп.

Оскільки ОСОБА_6 є батьком дитини та
зобов'язаний брати участь у додаткових
витратах на утримання сина, суд першої
інстанції правомірно стягнув з ОСОБА_6
на користь ОСОБА_5 1 /2 частину понесених
позивачкою втрат в розмірі 472 грн. 04 коп.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України передбачає
можливість визначення розміру
аліментів на утримання дитини у
твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума
коштів на утримання дитини, яка не є
одноразовим платежем, а твердою
грошовою сумою визначеною судом на
утримання дитини до її повноліття.

Частина 2 ст. 184 СК України
передбачає, що визначений судом у
твердій грошовій сумі розмір
аліментів, підлягає індексації
відповідно до закону.

Судом першої інстанції встановлено,
що рішенням Лисичанського міського
суду Луганської області від 20 лютого
2007 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5
було стягнуто аліменти на утримання
сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмір 300
грн. щомісячно, починаючи з 31 січня 2007
року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням апеляційного суду
Луганської області від 11 березня 2013
року збільшено розмір стягнення
аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на
утримання малолітнього сина ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року до 350 грн. щомісячно,
починаючи з 25 грудня 2012 року.

В період з квітня 2011 року по 25 грудня
2012 року ОСОБА_6 сплачував аліменти на
користь позивачки у сумі 300 грн.
щомісячно.

Розмір аліментів, стягнутий судом у
твердій грошовій сумі, не індексувався
ані судом, ані державною виконавчою
службою, що визнано сторонами в
судовому засіданні першої інстанції.

Оскільки спеціального закону про
індексацію аліментів не прийнято, а в
Україні діє Закон України «Про
індексацію грошових доходів
населення», суд першої інстанції
правильно застосував аналогію закону
та обґрунтовано дійшов висновку про
те, що розмір аліментів, який був
сплачений відповідачем на користь
позивачки на утримання сина у період з
квітня 2011 року по 25 грудня 2012 року
підлягав індексації.

В той же час, стягуючи з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_5 суму індексацію в
розмірі 4737 грн. 60 коп. суд допустився
помилки.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що індекс інфляції у
квітні 2011 року становив 68,50. Сума
індексації аліментів у квітні 2011 року
складала 205 грн. 50 коп. (300 грн. х 68,50 = 205
грн. 50 коп.)

Індекс інфляції у травні 2011 року
становив 70,90. Сума індексації аліментів
у травні 2011 року складала 212 грн. 70 коп.
(300 грн. х 70,90 = 212 грн.70 коп.)

Індекс інфляції у червні та липні 2011
року становив 73,10. Сума індексації
аліментів у червні та липні 2011 року
становила 438 грн. 60 коп. (300 грн. х 73,10 = 219
грн. 30 коп. х 2 місяці).

Індекс інфляції з серпня 2011 року по 25
грудня 2012 року становив 75,20. Сума
індексації аліментів з серпня 2011 року
по 25 грудня 2012 року складала 3 835 грн. 20
коп. (300 грн. х 75,20 = 225 грн. 60 коп. х 17
місяців).

Таким чином, загальна сума
інфляційних втрат позивачки становить
4 692 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає за необхідне змінити рішення
суду першої інстанції в цій частині та
зменшити суму індексації стягнуту з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 за період з
квітня 2011 року по грудень 2012 року з 4737
грн. 60 коп. до 4 692 грн. та загальну суму
стягнень з 5 453 грн. 24 коп. до 5 407 грн. 60
коп.

Діюче законодавство України не
передбачає право суду визнавати
недійсним виконавчий лист виданий на
виконання рішення суду.

Після ухвалення судом рішення про
збільшення розміру аліментів та
набрання ним законної сили, виконавчий
лист виданий на виконання попереднього
рішення суду про стягнення аліментів,
має бути повернутий до суду який
ухвалив рішення та залучений до
матеріалів справи.

З огляду на викладене, колегія
суддів вважає за необхідне виключити з
резолютивної частини рішення суду
посилання про визнання недійсним з дня
набрання цим рішенням законної сили
виконавчого листа за рішенням
апеляційного суду Луганської області
від 11 березня 2013 року у справі про
стягнення з ОСОБА_6 аліментів на
утримання дитини на користь ОСОБА_5

Судова колегія погоджується з
рішенням суду щодо відмови у
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6
до ОСОБА_5 про зміну форми сплати
аліментів на утримання малолітньої
дитини.

Частиною 2 ст. 184 СК України
передбачено, що якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Із довідки приватного підприємства
«ЛЮКСАВТО-СКД» від 2 жовтня 2014 року №194
вбачається, що ОСОБА_6 працює водієм
автобуса та йому нарахована заробітна
плата: у січні 2014 року -1218 грн.; лютому 2014
року -1065 грн. 75 коп.; березні 2014 року -
911грн. 58 коп., квітні 2014 року - 699 грн.;
травні 2014 року - 699 грн.; червні 2014 року -
868 грн. 68 коп.; липні 2014 року - 392 грн. 08
коп.; серпні 2014 року - 736 грн. 57 коп., а
свого 6 530 грн. 66 коп. (а. с. 66).

Наведене свідчить, що платник
аліментів ОСОБА_6 має нерегулярний,
мінливий дохід, а в разі стягнення з
нього судом на користь позивачки
аліментів на утримання дитини в
розмірі 1 /4 частки його заробітку,
розмір щомісячних аліментів
складатиме на дитину 204 грн. 08 коп. (6 530
грн. 66 коп. : 8 місяців = 816 грн. 33 коп. : 4 = 204
грн. 08 коп.), що менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, встановленого ст. 7
Закону України «Про державний бюджет
України на 2014 рік» (прожитковий мінімум
на дітей від 6 до 19 років з 3 січня 2014
року становить 1286 грн.)

Доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про те, що
в період з 4 лютого 2014 року по 6 березня
2014 року ОСОБА_5 з приводу будь-яких
захворювань свого малолітнього сина
ОСОБА_9 до амбулаторії №4 ЦПМСП №2 м.
Лисичанська не зверталася, не можуть
бути прийняті до уваги колегією суддів,
оскільки зазначене спростовується
довідкою КУ «Центр первинної
медико-санітарної допомоги №2 м.
Лисичанськ» засвідченою печаткою
медичного закладу та печаткою лікаря
ОСОБА_10 ( а. с. 61, 96,97).

Інші доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7, не є
суттєвими та висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст.
307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.
ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в
и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити - частково.

Рішення Лисичанського міського суду
Луганської області від 10 жовтня 2014 року
- змінити.

Виключити з резолютивної частини
рішення суду посилання про визнання
недійсним з дня набрання цим рішенням
законної сили виконавчого листа за
рішенням апеляційного суду Луганської
області від 11 березня 2013 року у справі
про стягнення з ОСОБА_6 аліментів на
утримання дитини на користь ОСОБА_5.

Зменшити суму індексації стягнуту з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 за період з
квітня 2011 року по грудень 2012 року з 4737
грн. 60 коп. до 4 692 (чотирьох тисяч
шістсот дев'яносто двох) грн. та
загальну суму стягнення з 5 453 грн. 24 коп.
до 5 407 (п'яти тисяч чотириста семи) грн. 60
(шістдесяти) коп.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції - залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: