У Х В А Л А

02 вересня 2014 року
Центральний районний суд м. Миколаєва у
складі головуючого судді Батченка О.В.
при секретарі Дудник Г.С. з участю
позивача ОСОБА_1, його представника
ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права
власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_4, просив про визнання за ним
права власності на 1/2 частину житлового
будинку АДРЕСА_1, а також припинити
право власності відповідача на цю
частину нерухомості в порядку ст. 365 ЦК
України.

В судовому засіданні судом
установлено, що провадження у справі
відкрите за заявою, поданою без
додержання вимог, викладених у статті
119 ЦПК України.

В силу вимог ст. 119 ЦПК України до
позовної заяви має бути долучений
документ, що підтверджує сплату
судового збору у встановленому законом
розмірі.

Проте зазначеного позивач не
дотримався, визначивши ціну позову в 229
грн. 40 коп. що вочевидь не відповідає
дійсній вартості спірного майна.

В силу ч. 2 ст. 80 ЦПК України якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна, або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо (тобто, як у тому,
так і в іншому випадку), розмір судового
збору попередньо визначає суд.

З пояснень позивача в процесі сліду, що
житлова площа будинку становить 54 м2,
відповідно спірна 1/2 частина складає 27
м2, що, виходячи із середньої вартості
будівництва 1 м2 житла по Миколаївській
області - 4681 грн. (Наказ Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 10 лютого 2012 року N 52),
становить 126387 грн. 00 коп.

Враховуючи, що вартість будівництва
житла є істотно меншою, ніж вартість
житла, введеного в експлуатацію, суд
дійшов висновку про доцільність та
обґрунтованість визначення розміру
судового збору виходячи зі
встановленої законом опосередкованої
вартості спорудження житла за
регіонами України, оскільки таке є
більш наближеним до його дійсної
вартості. Заниження позивачем вартості
спірного майна суд розцінює як
ухилення від сплати належних державі
зборів, що є неприпустимим.

За такого, в порядку ч. 2 ст. 80 ЦПК
України необхідно попередньо
визначити розмір судового збору, який
має сплатити позивач за розгляд
пред'явлених двох майнових вимог у суді
в сумі 1263,87х2= 2527 грн. 74 коп.

Таким чином, доплаті підлягають 2527,74-
229,40= 2298 грн. 34 коп.

Крім цього, 07 квітня 2014 року позивачем
подано суду заяву про збільшення
позовних вимог, в якій позивач
додатково просить виселити
відповідача, членів її родини та інших
осіб, які сумісно з нею проживають зі
спірного житлового будинку. Розгляд
додатково заявлених позовних вимог
такох судовим збором не оплачений.
Станом на день збільшення вимог оплаті
підлягають 121 грн. 80 коп. судового збору
за розгляд немайнової вимоги про
виселення. В той же час вимога про
виселення інших осіб заявлена не у
спосіб, установлений законом для
захисту порушеного права, так як є
незрозумілим хто саме та на якій
правовій підставі повинен бути
виселений разом з відповідачем.

Додатково слід вказати на те, що в силу
ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє
рішення про припинення права особи на
частку у спільному майні за умови
попереднього внесення позивачем
вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду. Така умова позивачем
також не виконана, що перешкоджає
подальшому провадженню по справі.

Керуючись ч. 1 ст. 121, п. 8 ч. 1 ст. 207, ст. 209,
210, ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Встановити ОСОБА_1 п'ятиденний строк,
тобто до 08 вересня 2014 року включно, для
усунення виявлених недоліків.

Попередити ОСОБА_1, що у разі
невиконання ухвали суду у встановлений
строк заявлені вимоги будуть залишені
без розгляду.

Судове засідання відкласти на 21 жовтня
2014 року на 09 годину 30 хвилин.

Окремо від рішення суду ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Батченко О.В.