АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/4434/14-ц
Головуючий у 1 інстанції
Провадження №2-ц/774/1844/К/14
Категорія № 50 (ІІ)
Доповідач - Грищенко Н.М.
28 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
головуючого судді: Грищенко Н.М.
суддів: Братіщевої Л.А.,
при секретарі: Бондаренко І.В.
за участю: представника позивача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_3,
який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 09 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення аліментів,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою судді Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 27
червня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення аліментів
залишено без руху та надано строк для
09 липня 2014 року ухвалою судді
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу позовна заява визнана
неподаною та повернута позивачеві у
зв'язку з невиконанням ухвали судді від
27 червня 2014 року.
В апеляційній скарзі представник
позивача ОСОБА_3, який діє в інтересах
ОСОБА_2, просить ухвалу
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 09 липня 2014 року
скасувати та направити цивільну справу
до Центрально-Міського районного суду
м. Кривого Рогу для вирішення питання
про відкриття провадження по справі,
оскільки повертаючи заяву судом не
взято до уваги п.3 ч.1 ст. 80 ЦПК України
яким передбачено, що ціна позову
визначається у позовах про стягнення
аліментів сукупністю всіх виплат, але
не більше ніж за шість місяців, тобто
розрахунок ціни позову про стягнення
аліментів можна буде провести після
ухвалення рішення по справі, виходячи з
сукупності всіх виплат, стягнутих
судом.
Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали судді в межах
доводів заявлених позовних вимог та
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про визнання
неподаною та повернення позовної
заяви, суддя першої інстанції
керувався вимогами ст. 121 ЦПК України та
виходив з того, що позивач ОСОБА_2, до
постанови ухвали судді від 27 червня 2014
року, не усунула недоліки позовної
Колегія суддів вважає, що такого
висновку суддя першої інстанції дійшов
з порушенням норм процесуального
Відповідно до ч.1,2 ст.121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву
подано без додержання вимог,
викладених у статтях 119 і 120 цього
Кодексу, або не сплачено судовий збір,
постановляє ухвалу, в якій
зазначаються підстави залишення заяви
без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення
недоліків. Якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 цього Кодексу, сплатить суму
судового збору, позовна заява
вважається поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
Постановляючи ухвалу від 27 червня 2014
року про залишення без руху позовної
заяви ОСОБА_2, суддя керувався ст. 121 ЦПК
України, та надав позивачу строк для
усунення наступних недоліків позовної
заяви: не надана довідка про середню
заробітну плату відповідача, невірно
зазначена ціна позову, необхідність
роз'єднати вимоги щодо стягнення
аліментів на дитину та дружину, про
зазначення чи сплачує відповідач
аліменти на користь інших осіб,
відсутні докази фактичної сплати
гонорару за надану правову допомогу,
відсутні посилання на письмові докази,
що підтверджують факт знаходження
неповнолітньої дитини сторін на
утриманні позивачки.
Так, на виконання вимог ухвали суду
надано довідки з підприємства від
19.06.2014 року № 1811, які підтверджують те,
що відповідач дійсно працює на посаді
начальника цеху ПАТ «КЗРК» і його
середній заробіток без урахування
обов'язкових платежів складає 5335,24
Крім того, ціна позову під час
звернення до суду не визначалась,
оскільки заявлено вимогу про стягнення
періодичних платежів в майбутніх
Відповідно до ст. 16 ЦПК України, ст. 27,31
ЦПК України визначення позовних вимог,
їх об'єднання в одному позові, є
виключним правом позивача та не може
бути, відповідно до ст.ст. 119,120 ЦПК
України, підставою для залишення
позовної заяви без руху.
Факт того, що позивач не володіє
інформацією щодо знаходження на
утриманні у відповідача інших осіб, на
думку колегії суддів, може бути
з'ясовано в судовому засіданні під час
надання сторонами пояснень.
З матеріалів справи вбачається, що
представник позивача зазначив, що акт
виконаних робіт та квитанція про
оплату витрат про правову допомогу
адвоката будуть наданні під час
першого судового засідання, так як на
момент звернення до суду не можливо
визначити обсяг правової допомоги,
кількість годин судових засідань, де
буде приймати участь представник
позивача, як того вимагає ЗУ «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах».
Відповідно до довідки голови
квартального комітету № 250 від 27.05.2014
року, позивач мешкає окремо від
відповідача, та до складу сім'ї
позивача входить донька ОСОБА_5, яка
проживає разом з нею.
В порушення вищевикладеного, суддя
першої інстанції ухвалою від 27 червня
2014 року залишив позовну заяву без руху
з підстав не надання довідки про
середню заробітну плату відповідача,
невірного зазначення ціни позову,
необхідності роз'єднання вимог щодо
стягнення аліментів на дитину та
дружину, про зазначення, чи сплачує
відповідач аліменти на користь інших
осіб, відсутність доказів фактичної
сплати гонорару за надану правову
допомогу, відсутність посилання на
письмові докази, що підтверджують факт
знаходження неповнолітньої дитини
сторін на утриманні позивачки.
Таким чином, колегія судів приходить до
висновку, що суд безпідставно залишив
позовну заяву без руху, оскільки
зазначені ним в ухвалі недоліки, згідно
законодавства, можливо усунути в
попередньому судовому засіданні.
Зазначене свідчить про те, що суд не
врахував положення ст.6 Конвенції про
захист прав і основних свобод людини
щодо того, що кожна людина при
визначенні її громадських прав і
обов'язків має право на справедливий
судовий розгляд.
У даному випадку судом першої
інстанції така справедливість судових
процедур щодо позивача була порушена.
Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушено порядок,
встановлений процесуальним
законодавством для прийняття позовної
заяви, а тому ухвала судді підлягає
скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК
України з направленням позовного
матеріалу до суду першої інстанції для
вирішення питання відповідно до вимог
Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3, п.4 ч.1 ст. 312,
ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_3, який діє в інтересах
ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 09 липня 2014 року
Направити позовний матеріал за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів до Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу для
вирішення питання про відкриття
провадження по справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: