Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3703/14
Головуючий у 1 інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 11 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: Шевченківський відділ
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції, Четверта Запорізька державна
нотаріальна контора, про визнання
шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
шлюбу недійсним.

В обґрунтування своїх вимог зазначав,
що 10.10.2012р. Шевченківським відділом
РАЦС Запорізького МУЮ було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та його
братом ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина у вигляді АДРЕСА_1. До
укладення шлюбу ОСОБА_4 важко хворів
панкреатитом, часто скаржився на болі в
області голови, а 12.10.2012р. ОСОБА_4 було
встановлено діагноз: чисельні очагові
ураження головного мозку, рак
четвертої стадії. Вважає, що його брат
ОСОБА_4 через вказаний стан здоров'я не
міг розуміти значення своїх дії та
керувати ними, а тому не міг дати
добровільної згоди на шлюб.
Посилаючись на вказані обставини,
просив суд визнати недійсним шлюб,
зареєстрований 10.10.2012р. Шевченківським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 11 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального і процесуального
прав, просив його скасувати і ухвалити
нове, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
проживали однією сім»ю без реєстрації
шлюбу та вели спільне господарство, а
11.10.2012р. зареєстрували шлюб в органах
РАЦС.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Спадкоємцем
другої черги за законом є брат
померлого - ОСОБА_2, а спадкоємцем
першої черги - дружина померлого ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_2 вказував у своєму
позові про визнання вищевказаного
шлюбу недійсним, що його брат ОСОБА_4
хворів на панкреатит, часто скаржився
на головні болі, а також 12 жовтня 2012р.
йому було встановлено діагноз - рак
головного мозку четвертої стадії.
Повернувшись з лікарні після
встановлення цього діагнозу, брат вів
себе неадекватно: не впізнавав осіб,
які до нього приходили, плутав їх імена,
не усвідомлював реальності, що, на
думку позивача, свідчить про те, що його
брат не розмів значення своїх дій та не
міг керувати ними. Тому у відповідності
до ч. 1 ст. 40 СК України позивач просив
визнати шлюб недійним як такий, що
зареєстрований без вільної згоди
чоловіка.

З метою встановлення психічного стану
померлого ОСОБА_4 під час укладення
шлюбу 11.10.2012р. судом у цій справі була
призначена посмертна
судово-психіатрична експертиза, на
дослідження якій надались матеріали
цивільної справи, дві медичні картки
амбулаторного хворого ОСОБА_4 та
медична картка стаціонарного хворого.

Згідно з висновком Акту
судово-психіатричної експертизи № 295
від 27.05.2014р., ОСОБА_4 в період оформлення
шлюбу 11.10.2012р. міг розуміти значення
своїх дій та керувати ними.

Дослідивши вказаний Акт експертизи та
інші матеріали справи у сукупності, суд
першої інстанції зробив висновок про
те, що реєстрація шлюбу зі ОСОБА_3 з боку
ОСОБА_4 була добровільним
волевиявленням, оскільки він
усвідомлював свої дії та міг керувати
ними. Тому суд вважав, що за цих
обставин шлюб не може бути визнаний
недійсним у відповідності до вимог ст.
40 СК України.

Колегія повністю погоджується з такими
висновками суду, оскільки вони
відповідають матеріалам справи та
вимогам норм матеріального права, які
правильно застосовані судом першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що судом
безпідставно не взяті до уваги
пояснення свідка ОСОБА_7 щодо стану
ОСОБА_4, у якого, за її показами, перед
смертю погіршилась пам»ять та
загальний стан здоров»я, не
спростовують висновків суду з огляду
на те, що свідок не є спеціалістом в
галузі медицини, та, зокрема,
психіатрії, а тому не може правильно
оцінити вплив такого стану здоров»я на
психіку хворого.

До того ж, суд врахував, що померлий за
життя ніколи раніше не страждав на
психічні розлади та на обліку з цього
приводу не перебував, а також те, що
ОСОБА_3 не була чужою людиною померлому,
оскільки перебувала з останнім у
фактичних сімейних відносинах.

Крім того, всі решта свідків, а саме:
ОСОБА_8, ОСОБА_9 давали протилежні
пояснення, вказуючи, що ОСОБА_4 був
адекватним, розсудливим, нормально
спілкувався як до укладення шлюбу, так
і після цього.

Про стан ОСОБА_4 під час реєстрації
шлюбу зазначалось у листі
Шевченківського відділу РАЦС №
09/02-04Ї/798 від 23.10.2013р., з якого слідує, що
останній особисто з»явився у
відділення РАЦС, підписав заяву про
реєстрацію шлюбу зі ОСОБА_3, при
поданні якої поводився адекватно,
чітко відповідав на запитання та вів
розмову, а також двічі особисто надавав
згоди на реєстрацію шлюбу з
відповідачкою як при подачі заяви, так
і при реєстрації шлюбу ( а.с. 63).

В Акті судово-психіатричної експертизи
також надано однозначний висновок, що
ОСОБА_4 на час укладення шлюбу розумів
значення своїх дій та міг керувати
ними.

Отже, всі докази у їх сукупності
свідчать про те, що ОСОБА_4 на момент
укладення шлюбу свідомо бажав цього та
розумів значення своїх дій у відділі
РАЦС, підтверджуючи працівникам та
ОСОБА_3 свою згоду на реєстрацію шлюбу з
відповідачкою.

За викладених обставин, відсутні
підстави для скасування або зміни
оскаржуваного

рішення, яке у відповідності до вимог
ст. 308 ЦПК України слід залишити без
змін, від-

хиливши апеляційну скаргу як
необґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 11 липня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.