АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 675/188/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1745/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючого судді - Гринчука
Р.С.

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Дубовій М.В.,

з участю представника позивача -
Москалюк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „Приватбанк" (далі - Банк) до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитом з апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приватбанк" на
рішення Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 11 квітня 2014
року, -

встановила:

У січні 2014 року Банк звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 22
210 грн. 61 коп. та судових витрат.

На обґрунтування позову Банк
зазначив, що за кредитним договором від
26.10.2006 року № НМІWRХ01500068 ОСОБА_2 отримала
споживчий кредит в розмірі 2410,09 грн. під
12% річних, нарахованих на суму залишку
за кредитом.

В зв'язку з невиконанням
відповідачем взятих на себе по
кредитному договору зобов'язань станом
на 11.01.2014 року борг становить 22210,61 грн.,
в тому числі: заборгованість по
відсотках - 5171,65 грн., пеня за
прострочення сплати відсотків - 14815,86
грн., 689,26 грн. - борг по комісії, 500 грн. -
штраф (фіксована частина) та 1033,84 грн. -
штраф (процентна складова).

В добровільному порядку
відповідач сплатити суму
заборгованості відмовилася.

Рішенням Ізяславського районного
суду Хмельницької області від 11 квітня
2014 року позов було задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
„Приватбанк" заборгованість за
кредитним договором в розмірі 7 394,75 грн.
та судові витрати в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі Банк просив
змінити рішення суду в частині відмови
у стягненні пені та ухвалити в цій
частині нове рішення про стягнення
суми пені в повному об'ємі.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт зазначив, що судом не
враховано тієї обставини, що пеня в
розмірі 0,15% нараховується на
будь-яку

________________________________________________________________________
________________________

Головуючий у першій інстанції -
Матвієць Я.С. Доповідач -
Гринчук Р.С.

Категорія № 19, 27

суму заборгованості за кредитним
договором. В даному випадку
нарахування пені було здійснено на
залишок несплаченої суми боргу по
сплаті процентів за користування
кредитними коштами.

В суді представник апелянта
підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином.

Заслухавши представника апелянта,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу
визначено, що підставами для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Суд першої інстанції допустив
порушення норм матеріального права в
частині вирішення питання про
стягнення пені, у зв'язку з чим
оспорюване рішення підлягає
скасуванню в цій частині з ухваленням
нового рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що за
кредитним договором від 26.10.2006 року №
НМІWRХ01500068 ОСОБА_2 отримала в Банку
споживчий кредит в сумі 2410,09 грн. під 12%
річних, нарахованих на суму залишку за
кредитом.

В зв'язку з невиконанням
позичальником взятих на себе по
кредитному договору зобов'язань станом
на 11.01.2014 року борг становить 22210,61 грн.,
з яких: заборгованість по відсотках -
5171,65 грн., пеня за прострочення сплати
відсотків - 14815,86 грн., 689,26 грн. - борг по
комісії, 500 грн. - штраф (фіксована
частина) та 1033,84 грн. - штраф (процентна
складова).

В добровільному порядку
відповідач сплатити суму
заборгованості відмовився.

Відмовляючи в стягненні
нарахованої Банком суми пені суд
виходив з того, що оскільки станом на
10.09.2010 року відповідач сплатив борг по
тілу кредиту, тому і в стягненні пені
слід відмовити.

Однак такий висновок суду є
помилковим.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частинами 1, 3 статті 549 ЦК України
передбачено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов"язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 5.1. Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам,
які разом із заявою передбачено, що при
порушенні позичальником будь-якого із
зобов"язань, передбачених заявою та п.п.
3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право
нарахувати, а позичальник
зобов'язується сплатити Банку пеню в
розмірі 0,15% від суми простроченого
платежу, але не менше 1 грн. за кожний
день прострочки платежу.

Відповідно до п. 3.2.3. Умов, які
разом із анкетою-заявою становлять
єдиний договір, позичальник
зобов'язаний сплачувати відсотки за
користування кредитом.

Таким чином сума несплачених
відсотків на рівні з несплаченим тілом
кредиту є простроченим платежем, тому
нарахування Банком в даному випадку на
цю суму боргу пені повністю відповідає
вимогам закону та змісту укладеного
між сторонами договору.

При цьому, приймаючи до уваги ту
обставину, що відповідачем ОСОБА_2 в
суді не ставилося питання про
зменшення розміру нарахованої Банком
суми неустойки, в справі відсутні
об'єктивні дані з цього приводу, тому
враховуючи вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України,
п. 27 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 5 „Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин" підстав для
зменшення її розміру колегією суддів
не встановлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України
якщо суд апеляційної чи касаційної
інстанції, не передаючи справи на новий
розгляд, змінює рішення або ухвалює
нове, суд відповідно змінює розподіл
судових витрат.

При подання апеляційної скарги
Банк сплатив судовий збір в сумі 121,80
грн., який з врахуванням вимог ст. 88 ЦПК
України підлягає стягненню з ОСОБА_2 на
користь апелянта.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314, 316, 319, 324
ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційного
банку „Приватбанк" задоволити.

Рішення Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 11 квітня 2014
року в частині відмови у стягненні пені
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приватбанк" 14 815
грн. 86 коп. пені за кредитним договором
№ НМІWRХ01500068 від 26.10.2006 року. В решті
рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
комерційного банку „Приватбанк" 121 грн.
80 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий: /підпис/
Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя
апеляційного суду
Р.С. Гринчук