УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О., суддів:
Євтушенко О.І., Коротуна В.М.,Касьяна
О.П., Штелик С.П.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення аліментів на
період навчання, за касаційною скаргою
ОСОБА_7 на рішення Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 19
вересня 2013 року та рішення колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області від 12 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до
суду з позовом, у якому просила
стягнути з ОСОБА_7 аліменти на
утримання на час її навчання у розмірі
ј частини заробітку (доходу)
відповідача щомісячно.

На обґрунтування своїх позовних вимог
посилалась на ті обставини, що
відповідач є її батьком, вона
навчається на першому курсі
Харківської національної академії
міського господарства, не працює, не
має самостійного доходу, а батько не
надає їй матеріальну допомогу, просила
задовольнити позов.

19 вересня 2013 року рішенням
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
аліменти на її утримання в розмірі 1/8
частини його заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи від дня подання
позову до суду - 3 жовтня 2012 року і до
закінчення ОСОБА_6 навчання, але
не більше як до досягнення нею 23 років.

У задоволенні решти позову відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

12 листопада 2013 року рішенням колегії
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Луганської
області рішення суду першої інстанції
змінено: скасовано в частині стягнення
з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліментів на
її утримання в розмірі 1/8 частини його
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
від дня подання позову до суду - 3 жовтня
2012 року і до закінчення ОСОБА_6
навчання, але не більше як до
досягнення нею 23 років і ухвалено в цій
частині нове рішення, яким стягнуто з
відповідача на користь позивачки
аліменти на її утримання в розмірі 1/6
частини його заробітку (доходу)
щомісячно, крім часу перебування на
канікулах, починаючи з дня подання
позову до суду - 3 жовтня 2012 року і до
закінчення позивачкою навчання, але не
більш як до досягнення нею 23 років.

У решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій і ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
потребує матеріальної допомоги у
зв'язку з навчанням, а відповідач може
її надавати, що є підставою для
стягнення з нього аліментів у розмірі
1/8 частини його заробітку (доходу) до
закінчення позивачкою навчання, але не
більш ніж до досягнення 23 років.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив з
того, що розмір стягнутих аліментів
потрібно збільшити до 1/6 частини
доходів відповідача з урахуванням
можливості надавати матеріальну
допомогу матір'ю позивачки та
неперебуванням матері відповідача на
його утриманні і достатності цих
коштів для покриття затрат позивачки у
зв'язку з навчанням.

Однак стягнення аліментів не повинно
здійснюватись у період перебування
позивачки на канікулах, оскільки у цей
час витрат, пов'язаних із навчанням
вона не несе, тому з відповідача
підлягають стягненню аліменти за
виключенням цього періоду.

Проте погодитися з рішення суду
апеляційної інстанції не можна на
таких підставах.

Судами встановлено, що ОСОБА_7 є
батьком, а ОСОБА_8 є матір'ю позивачки
ОСОБА_6, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки
Харківського національного
університету міського господарства
імені О.М. Бекетова від 5 червня 2013 року
та від 17 вересня 2013 року ОСОБА_6
є студенткою та навчається на
факультеті менеджменту цього
університету за денною формою навчання
з 1 вересня 2012 року по 31 серпня 2014
року.

Відповідно до довідки
Харківського національного
університету міського господарства
імені О.М. Бекетова від 3 вересня 2013 року
за період з березня 2013 року по серпень
2013 року позивачка щомісячно отримувала
стипендію в розмірі 730 грн.

Батько ОСОБА_7 працює в
ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання азот»
слюсарем з виробництва рідких
мінеральних добрив цеху аміаку 1-А.

Згідно з довідкою про
доходи від 2 вересня 2013 року за період
роботи з січня 2013 року по червень 2013
року відповідачу нарахована заробітна
плата в сумі 23 120 гн 52 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного
кодексу України якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з
одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з
батьків, своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК
України).

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року № 6
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" судам роз'яснено,
що обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції дав належну оцінку
обставинам справи про те, що позивачка
не досягла віку 23 років, навчається у
Харківському національному
університеті міського господарства
імені О.М. Бекетова та потребує
матеріальної допомоги, а відповідач
має дохід та може надавати таку
допомогу, тому відповідно до ст. 199 СК
України вона має право на утримання
батьком, правильно визначив розмір
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у статті 182 цього Кодексу,
ухвалив правильне рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Посилання суду першої інстанції на
розрахунки витрат позивачки та
необхідність у зв'язку з цим її
утримання у відповідному розмірі не
мають значення для правильного
вирішення справи та не потребували
встановлення судом, оскільки не є
предметом доказування в даному
випадку, однак вони не впливають на
правильність висновків суду про право
позивачки на надання утримання від
батька у зв'язку з навчанням до
досягнення 23 років, тому не є підставою
для скасування ухваленого судом
рішення.

Суд апеляційної інстанції не дав
належної оцінки обставинам справи та
помилково виходив з того, що аліменти
потрібно стягувати тільки за період
навчання без урахування часу
перебування позивачки на канікулах,
оскільки вона не несе в цей період
витрати, пов'язані з навчанням, не
врахував, що ці обставини не є
підставою для виключення цього періоду
з часу, за який підлягають стягненню
аліменти та що це не передбачено
вимогами чинного законодавства, а
пославшись на те, що 1/6 частина доходу
батька позивачки є достатньою для
покриття її затрат у зв'язку з
навчанням, вдався до оцінки розміру її
витрат та доходів у випадку стягнення з
відповідача такого розміру аліментів,
безпідставно скасував рішення суду
першої інстанції, ухвалене згідно з
законом.

За таких обставин касаційну скаргу
ОСОБА_7 потрібно задовольнити частково,
рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Луганської області від 12 листопада 2013
року скасувати, а рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 19 вересня
2013 року залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 339, 344, 345 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково, рішення колегії суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Луганської області
від 12 листопада 2013 року скасувати, а
рішення Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 19 вересня
2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. ДьомінаСудді: О.І.
Євтушенко О.П. Касьян В.М. Коротун С.П.
Штелик