Ухвала

іменем україни

17 вересня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Гончара В.П.,

Колодійчука В.М.,
Умнової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа - орган опіки та піклування
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради, про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 9 липня

2014 року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа -
орган опіки та піклування Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради,
про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини.

Позов мотивовано тим, що з 3 листопада
1998 року по 31 жовтня

2007 року з відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі, від якого

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5

Зазначала, що відповідач із сином не
спілкується, не приймає участі у
вихованні дитини, не піклується про
його здоров'я, фізичний, моральний
розвиток, матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає.

Посилаючись на те, що відповідач
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків, просила
позбавити батьківських прав
останнього відносно його сина та
стягнути аліменти на його утримання.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 25
листопада 2013 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьківських прав відносно його
неповнолітнього сина ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на
утримання сина ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_3
в розмірі ј частини всіх видів його
доходу щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей відповідного віку, до
досягнення ОСОБА_5 повноліття,
починаючи стягнення з 23 вересня

2013 року.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від

9 липня 2014 року рішення суду першої
інстанції в частині способу стягнення
аліментів - змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на
утримання сина ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_3 в
розмірі 450 грн щомісячно, до досягнення
дитиною повноліття, починаючи
стягнення з 23 вересня 2013 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення апеляційного суду та
ухвалити нове рішення про збільшення
розміру стягнутих аліментів,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В решті ухвалені судові рішення
сторонами не оскаржуються, тому не
ревізуються судом касаційної
інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд виходив із
того, що відповідач ніде не працює, має
нерегулярний, мінливий дохід, на його
утриманні знаходиться малолітній син
від іншого шлюбу.

Проте повністю з таким висновком
погодитися не можна, виходячи з
наступного.

Установлено, що батьком ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є відповідач ОСОБА_4

Відповідно до акта обстеження умов
проживання дитина проживає разом з
матір'ю та знаходиться на її утриманні.
Батько дитини матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає.

За положеннями ст. ст. 180 - 183 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі. Мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, за
винятком випадків, передбачених ст. 184
цього Кодексу. Частка заробітку
(доходу) матері, батька, яка буде
стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі.

На порушення вимог ст. ст. 212-213ЦПК
України суд не мотивував, з яких
підстав стягнуті аліменти на утримання
дитини в твердій грошовій сумі, а не у
частці від заробітку батька дитини, як
того вимагає ст.183 СК України.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів
апеляційний суд не дотримався принципу
оцінки доказів, не врахував
роз'яснення, викладені в пп. 15, 17
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15 травня 2006 року № 3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» та всупереч
вимогам ст. ст. 60, 213 ЦПК України залишив
поза оцінкою надані позивачем докази
щодо стану здоров'я ОСОБА_5. Крім того,
матеріали справи не містять відомостей
про матеріальний стан ОСОБА_4 та
інформації щодо отриманих ним доходів.

Таким чином, скасовуючи рішення суду
першої інстанції та ухвалюючи нове
рішення, апеляційний суд у порушення
вимог ст. ст. 303, 316 ЦПК України,
переоцінив в справі докази, не
витребував нових, дійшов передчасного
висновку про зміну способу стягнення
аліментів.

Оскільки при вирішенні спору
апеляційним судом порушені норми
процесуального права та не застосовані
норми матеріального закону, які
підлягали застосуванню, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому в
силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України ухвалене у
справі рішення апеляційного суду в
частині стягнення аліментів підлягає
скасуванню з направленням справи на в
цій частині новий судовий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 9 липня

2014 року в частині стягнення аліментів
скасувати, справу в цій частині
направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.С. Ткачук

Судді:
В. С. Висоцька

В.П.
Гончар

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова