Справа № 459/2443/14
Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/7795/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

без участі сторін

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 30 жовтня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП
«Львіввугілля», ПАТ «Шахта Надія» про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків внаслідок
трудового каліцтва та професійного
захворювання, -

встановила:

Оскарженим рішенням Червоноградського
міського суду Львівської області від 30
жовтня 2014 року позовні вимоги до ДП
«Львіввугілля» - задоволено частково.

Позовні вимоги до ПАТ «Шахта Надія» -
задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства
«Львіввугілля» в користь ОСОБА_2 9 000
(дев'ять тисяч) грн. 00 коп. моральної
шкоди, спричиненої ушкодженням
здоров'я при виконанні трудових
обов'язків, внаслідок трудового
каліцтва та професійного захворювання.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Шахта Надія» в користь
ОСОБА_2 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоровя при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що
судом першої інстанції при винесенні
рішення не враховано ступінь його
фізичних і моральних страждань, їх
тривалість і тяжкість, істотність
вимушених змін у життєвих стосунках,
наслідків, що наступили, внаслідок
ушкодження здоров'я.

Крім того, зазначає, що внаслідок
отриманого професійного захворювання
та встановлення 65 % втрати
працездатності не може відновити своє
здоров»я, повністю соціально
реабілітуватися.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути в
його користь з ДП «Львіввугілля» 40 000
(сорок тисяч) гривень на відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров'я при виконанні
трудових обов'язків, внаслідок
професійного захворювання та
трудового каліцтва та стягнути з ПАТ
«Шахта Надія» 5000 (п'ять тисяч) гривень
відшкодування моральної шкоди
завданої внаслідок професійного
захворювання.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши в межах доводів
апеляційної скарги та пред'явлених
позовних вимог законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.153 КЗпП України
на всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган.

Згідно із ст.173 КЗпП України шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Статтею 237-1 КЗпП України визначено, що
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливостей їх реалізації, ступеня
вини особи, яка завдала моральної
шкоди, якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з
позовом до відповідачів про
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров'я при
виконанні трудових обов'язків
внаслідок трудового каліцтва та
професійного захворювання.

Судом встановлено, що протягом 1979-2012
років працював в шкідливих умовах
праці на підприємствах ДП
«Львіввугілля» та ПАТ «Шахта Надія».

Встановлено, відповідно до акту про
нещасний випадок №14 від 12.04.1999 року
позивач отримав перелом обох кісток
нижньої і середньої лівої гомілки, що в
подальшому призвело до ампутації лівої
стопи і нижньої третьої гомілки.

Згідно з випискою з акту освідування на
МСЕК від 22.07.1999 року позивачу вперше
встановлено 60% втрати працездатності
по трудовому каліцтву та ІІ групу
інвалідності.

Відповідно до довідки серія ЛВА-1 №063527
від 26.07.2000 року, виданої
травматологічною МСЕК позивачу
безтерміново встановлено ІІІ групу
інвалідності у зв'язку із трудовим
каліцтвом.

Згідно з довідкою серія ЛВА-2 №010246 від
26.07.2000 року, виданої травматологічною
МСЕК позивачу безтерміново
встановлено 50% втрати працездатності
по трудовому каліцтву від 09.04.1999 року.

Відповідно до медичного висновку №52
від 17.01.2013 року Львівської обласної
клінічної лікарні (профпатологічного
відділення) позивачу встановлено
діагноз: антракосилікоз І ст.
інтерстиційна форма 1/1, t/t, емфізема
легенів ДН ІІ (другого) ст. -
захворювання професійне, встановлено
вперше.

Відповідно до акту розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання від 11 лютого
2013 року професійне захворювання
виникло у позивача за таких обставин:
на протязі роботи в шкідливих умовах
електрослюсарем (черговим) з ремонту
обладнання на підприємствах ДП
«Львіввугілля» та ДВАТ «Шахта Надія» в
умовах запиленості повітря робочої
зони в концентраціях вище ГДК,
несприятливому мікрокліматі.

Згідно до довідки серії 10 ААА №108182 від
26.02.2013 року, виданої Міжрайонною
спеціалізованою профпатологічною
МСЕК, позивачу встановлено 65% втрати
працездатності, з них: 50% - по трудовому
каліцтву від 09.04.1999 року, 15 % - по
професійному захворюванню (вперше).

Встановлено, що ушкодження здоров'я,
заподіяні потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності,
спричиняють йому моральні та фізичні
страждання.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 31.03.1995 року №4 "Про судову
практику по справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди"
роз'яснено, що розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних, тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення,
тощо) та з урахуванням інших обставин.

Рішенням Конституційного Суду України
від 27 січня 2004 року регламентовано, що
громадяни, яким встановлена стійка
втрата професійної працездатності,
мають право на стягнення на їх користь
моральної шкоди. Відповідно до п.4.1
цього ж рішення ушкодження здоров'я,
заподіяне потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності,
заподіюють йому моральні та фізичні
страждання. У випадку каліцтва
потерпілий втрачає працездатність і
переносить значно більшу моральну
шкоду, чим працівник, що не втрачає
професійної працездатності.

З врахуванням вказаних доказів, суд
прийшов до вірного висновку, що знайшли
підтвердження обставини заподіяння
позивачеві моральної шкоди, яка
обумовлена моральним та фізичним
стражданням з приводу ушкодження
здоров'я, погіршення життєвих умов, так
що ступінь втрати професійної
працездатності позивача становить 65%, з
них 50 % - по трудовому каліцтву і 15% - по
професійному захворюванню, він не
має можливості повноцінно працювати та
для організації свого життя йому
доводиться докладати додаткові
зусилля.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_2 суд першої
інстанції прийшов до обгрунтованого
висновку, що сума компенсації
спричиненої позивачеві моральної
шкоди, що підлягає стягненню з ДП
«Львіввугілля», складає 9000,00 грн., а з
ПАТ « Шахта Надія» - 3 000 грн., а щодо
інших вимог суд вважав такими, що
належним чином немотивовані, є
завищені і не відповідають тяжкості та
характеру завданої позивачеві шкоди.

Колегія суддів вважає, що районний суд
прийшов до вірного висновку про те,
що шкоду здоров'ю позивача було
завдано в результаті його роботи в
шкідливих умовах праці він втратив 65 %
професійної працездатності, є
інвалідом третьої групи, що призвело до
втрати ним нормальних життєвих
зв'язків та вимагає від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, чим йому заподіяно
моральну шкоду.

Посилання апелянта на те, що суд при
визначенні розміру заподіяної йому
моральної шкоди не врахував, що
внаслідок отриманого професійного
захворювання та трудового каліцтва він
втратив здоров»я, не знайшли свого
підтвердження.

Виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, а також
з врахуванням конституційної
значимості здоров'я, як
невідчужуваного і нерушимого блага, що
належить людині від її народження й
охороняється державою, положень ст. 23
ЦК України, роз'яснень Постанови
Пленуму Верховного суду України від
31.03.1995 року №4 (з наступними змінами)
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" висновки суду щодо розміру
відшкодування моральної шкоди в повній
мірі відповідають обставинам справи, є
обґрунтованими, а тому, на думку
судової колегії, є правильними.

Інші доводи апеляційної скарги його
висновків суду не спростовують, а тому
підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст.
314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 30 жовтня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.