Справа № 742/2767/14 Провадження №
22-ц/795/1878/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції -
Рябота В. І. Доповідач - Лакіза Г. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЛакізи
Г.П.,суддів:Онищенко О.І., Шевченка В.М.,
при секретарі:Позняк О.М., за
участю:представника відповідача -
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк „ПриватБанк" на
рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 31 липня
2014 року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „ПриватБанк" до ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„ПриватБанк" просить скасувати
рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 31 липня
2014 року, яким в задоволенні позову ПАТ
КБ "ПриватБанк" було відмовлено
повністю за пропуском строку позовної
давності, та ухвалити нове рішення яким
позов ПАТ КБ "ПриватБанк" задовольнити
повністю.

Апелянт вважає рішення суду першої
інстанції незаконним, ухваленим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права за недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
та невідповідністю висновків суду
обставинам справи. Зокрема, апелянт
зазначає, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
пропуск позивачем строку позовної
давності, оскільки строк дії платіжної
картки не припиняє строку дії договору,
оскільки строк дії договору і строк дії
платіжної картки - це різні поняття і
вони не співпадають. Відповідно до п.9.12
Умов та правил надання банківських
послуг, які є невід'ємною частиною
кредитного договору, сторони
домовилися, що договір діє протягом 12
місяців з моменту його підписання; якщо
жодна зі сторін не заявляє про його
припинення, він автоматично лонгується
на такий же термін. Виходячи з
наведених положень договір
автоматично було пролонговано і на
даний час він діє, оскільки з 2006 року
жодна зі сторін не заявила про свій
намір його розірвати. Тому, на думку
апелянта, перебіг строку позовної
давності ще не розпочався.

Також апелянт зазначає, що
застосовуючи позовну давність суд
першої інстанції невірно застосував
положення ст. 1054 ЦК України щодо права
банку на отримання процентів і комісії
за весь час користування кредитом,
нарахування яких припиняється з дня
повернення позики. Тому підлягали
задоволенню вимоги банку про стягнення
заборгованості за тілом кредиту і
процентів, нарахованих в межах
останніх трьох років, які передували
зверненню банка до суду з позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача - ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду - залишенню
без змін, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що 10 листопада
2006 року між Закритим акціонерним
товариством комерційний банк
„ПриватБанк", правонаступником якого є
ПАТ КБ „ПриватБанк", та ОСОБА_6 був
укладений кредитний договір б/н,
відповідно до умов якого банк надав
останньому кредит у розмірі 2500,00 грн у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом (а.с.16-24).

На виконання своїх зобов'язань за
договором Банком було відкрито
картковий рахунок відповідачу в
гривнях і проводилося здійснення його
обслуговування згідно з договором.

Відповідно до Умов і правил надання
банківських послуг, укладений договір
складався із письмової заяви
позичальника від 10 листопада 2006 року,
Умов і правил надання банківських
послуг та Правил користування
платіжною карткою.

За положеннями п.п. 6.5-6.6 вищевказаних
Умов і правил надання банківських
послуг, які є невід'ємною частиною
укладеного сторонами кредитного
договору, відповідач мав погашати
заборгованість по кредиту, процентам
за його використання, перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії.

Відповідно до п. 8.6 вищевказаних Умов і
правил надання банківських послуг, які
є невід'ємною частиною укладеного
сторонами кредитного договору, при
порушенні позичальником строків
платежів по будь-якому з грошових
зобов'язань, передбачених договором
більш ніж на 120 днів, позичальник
зобов'язаний сплатити Банку штраф в
розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Внаслідок невиконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором
виникла прострочена заборгованість по
наданому кредиту, яка за розрахунком
позивача станом на 30.09.2013 року складає 22
460,26 грн, з яких 4978,98 грн - заборгованість
за кредитом, 12051,93 грн - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
3883,62 грн - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 500,00 грн - штраф
(фіксована частина), 1045,73 грн - штраф
(процентна складова) (а.с.6-15).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За правилами ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору.

Як вбачається з Умов та правил надання
банківських послуг, зокрема, п. 9.3,
картрахунки відкриті на невизначений
строк за виключенням умов,
передбачених в п.п. 9.6, 9.7 даних умов.

Пунктом 9.12 передбачено, що договір діє
12 місяців з моменту підписання. Якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії Договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк

По закінченню строку дії відповідна
карта продовжується банком на новий
строк (шляхом надання клієнту карти з
новим строком дії), якщо раніше (до
начала місяця закінчення строку дії) не
надійшла письмова заява Держателя
карти про закриття картрахунку, а також
за умови наявних грошових коштів на
картрахунку для сплати послуг за
виконання розрахункових операцій по
картрахунку (в передостанній день
місяця закінчення строку дії), та при
дотриманні інших умов продовження,
передбачених договором (п. 3.1.3 розділу II
„Правила користування платіжною
карткою") (а.с.23).

Ні до суду першої інстанції, ні
апеляційному суду представником
позивача не надано доказів на
підтвердження того, що по закінченню
строку дії платіжної картки, виданої
ОСОБА_6, який був встановлений до
листопада 2009 року було здійснено
перевипуск вказаної картки з
продовженням строку її дії, та що така
картка була видана ОСОБА_6 Наданий
банком скрин-шот ПК Проминь (а.с.82) не
можна визнати належним та допустимим
доказом підтвердження вказаних вище
обставин.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не здійснив жодного платежу
в рахунок погашення кредиту, а останню
операцію по зняттю коштів з карткового
рахунку здійснив 03 лютого 2007 року
(а.с.83-88).

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за
зобов'язаннями із визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно зі ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

У разі неналежного виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором, позовна давність за
вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
корисртування кредитом, повернення
яких відповідно до умов договору
визначено періодичними щомісячними
платежами, повинна обчислюватися з
моменту настання строку погашення
чргового платежа.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про пропуск позивачем строку
позовної давності є обгрунтованим з
врахуванням того, що строк дії картки
продовжено не було і він закінчився в
листопаді 2009 року, а тому строк
позовної давності сплинув 01 грудня 2012
року.

Такий висновок суду узгоджується з
правовою позицією, висловленою
Верховним Судом України в постанові
від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс14), в якій
зазначено, що за таким договором, що
визначає щомісячні платежі погашення
кредиту та кінцевий строк повного
погашення кредиту перебіг позовної
давності (ст. 257 ЦК України) щодо
місячних платежів починається після
несплати чергового платежу, а щодо
повернення кредиту в повному обсязі -
зі спливом останнього дня місяця дії
картки (ст. 261 ЦК України), а не
закінченням строку дії договору.

Зважаючи на наведене, підстави для
задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ
„ПриватБанк" та ухвалення нового
рішення про задоволення позовних вимог
відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк „ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Прилуцького міськрайонного
суду Чернігівської області від 31 липня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: