Справа № 352/815/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1846/2014
Головуючий у 1 інстанції Гургула В.Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко
М.Д., Вакарук В.М.

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
повнолітню дитину у зв'язку з
продовженням навчання за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 22 липня
2014 року,-

в с т а н о в и л а :

10.04.2014 року ОСОБА_3 звернулась з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
повнолітню дочку, яка продовжує
навчання.

В заяві зазначила, що їх з відповідачем
дочка ОСОБА_4 є повнолітньою та
навчається на ІІ курсі медичного
коледжу Івано-Франківського медичного
університету.

Посилаючись на те, що вона оплатила 7000
грн. за навчання дочки у 2013 році, і
утримання дочки у зв'язку з навчанням
потребує значних витрат, а відповідач
спроможний надавати утримання, просила
ухвалити рішення про стягнення 1000 грн.
аліментів.

Рішенням Тисменицького районного суду
від 22 липня 2014 року позов задоволено
частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 на утримання
повнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 400 грн.
щомісячно до закінчення дочкою
навчання, але не пізніше ніж до
досягнення нею двадцяти трьох років.

Постановлено також стягнути з ОСОБА_2 в
дохід держави 243,60 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на необґрунтованість
рішення суду в частині визначення
розміру аліментів.

При визначенні розміру аліментів судом
не враховано того, що величина
прожиткового мінімуму станом на 2014 рік
становить 1218 грн., щорічна оплата за
навчання дочки становить 7000 грн., а
відповідач є працездатною особою і на
праві власності йому належить 1/2
частина домоволодіння вартістю 400000
грн.

Вважає, що відповідач має можливість
сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн.
щомісячно, а тому просить рішення суду
змінити, задовольнивши позов у повному
обсязі.

ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилась, хоча належним чином була
повідомлена про місце і час розгляду
справи.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не
визнав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
відповідача, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановлено, що ОСОБА_4 є студенткою
медичного коледжу Івано-Франківського
національного медичного університету
денної контрактної форми навчання і
загальна вартість освітньої послуги за
чотири роки навчання становить 28000
грн.(а.с.4, 15).

Відповідач не заперечує свого
обов'язку утримувати дочку, однак
зазначає, що в даний час не має
можливості працевлаштуватися, а тому
згоден сплачувати аліменти у розмірі 400
грн. щомісячно.

Відповідно до вимог ст. 199 СК, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006
року N 3 «Про застосування окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» Верховний Суд
України роз'яснив, що обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок
утримувати повнолітню дитину, яка
продовжує навчання, покладено на обох
батьків.

Постановляючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції обґрунтовано встановив
наявність у ОСОБА_4 потреби у
матеріальній допомозі у зв'язку із
навчанням у медичному коледжі та з
врахуванням обставин щодо наявності у
відповідача можливості надавати
утримання повнолітній дочці, що має
значення для визначення розміру
аліментів, належним чином мотивував
свій висновок про визначення розміру
аліментів у 400 грн.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, а тому
підстав для скасування рішення суду
немає.

Керуючись ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 22 липня
2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

В.М. Вакарук