Справа № 177/2073/14-ц
Провадження № 2/177/921/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 вересня 2014 року

Криворізький районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я.
З.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1
до Валівської сільської ради
Криворізького району
Дніпропетровської області, про
визнання частки у спільному майні
подружжя, визнання права власності на ?
частину домоволодіння в порядку
спадкування за законом та на ? частину в
праві спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовною
заявою до суду 08.07.2014 року та уточнюючи
позовні вимоги 05.09.2014 року просила суд

- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2, по 1/2 частині за кожним, у
праві спільної сумісної власності
на домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку А-1
загальною площею 50,8 кв. м., житловою
площею 16,5 кв. м., сараю Б, гаражу-сараю В,
погребу Г, вбиральні Д, навіс Е, воріт
№ 1, огорожі № 2;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 в праві
спільної сумісної власності;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на
1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказувала на те, що вона
перебувала з ОСОБА_2 в зареєстрованому
шлюбі з 14.07.1978 року.

06.10.1984 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі-продажу
спірного будинку АДРЕСА_1, який
розташований на присадибній ділянці
розміром 0,05 кв.м. на землях
держплемптахзаводу
«Христофорівський».

Отже, зазначене домоволодіння є
спільною сумісною власністю, та
кожному із них належить ? частка
вказаного домоволодіння, що просила
позивач визнати за нею право власності
на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 в
праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_2,
після смерті якого відкрилась спадщина
на все належне йому майно, в тому числі
й на ? частку домоволодіння АДРЕСА_1, до
складу якого входить: житловий будинок
А-1 загальною площею 50,8 кв. м., житловою
площею 16,5 кв. м., кв. м., сарай Б,
гараж-сарай В, погреб Г, вбиральня Д,
навіс Е, ворота № 1, огорожа № 2.

Позивач вказувала, що після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2,
спадкоємцями за законом першої черги є
дружина померлого - позивач по справі
ОСОБА_1

Спільні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - ОСОБА_4
та ОСОБА_5 померли.

Вона постійно проживала з чоловіком на
час відкриття спадщини, отже прийняла
спадщину після померлого чоловіка.

Але при зверненні позивача ОСОБА_1 до
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
після смерті ОСОБА_2, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 їй було відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на вказане домоволодіння,
оскільки в правовстановлюючому
документі - договорі купівлі-продажу
спірного будинку АДРЕСА_1 від 06.10.1984
року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
наявні розбіжності в написанні
прізвища, а саме в договорі зазначено
«ОСОБА_2», а в свідоцтві про смерть
«ОСОБА_2», а також через відсутність
реєстрації права власності на вказаний
будинок у КП ДОР «Криаорізьке бюро
технічної документації».

Позивач в судове засідання не
з'явилась, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, позовні
вимоги підтримувала, просила
задовольнити (а.с.57).

Представник відповідача - Валівської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності,
проти задоволення позовних вимог не
заперечував (а.с.58).

В зв'язку з неявкою в судове засіданні
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши письмові матеріали
справи, дослідивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.07.1978 року, між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб,
де після реєстрації шлюбу позивач
змінила прізвище на «ОСОБА_2», що
підтверджується свідоцтвом про шлюб
(а.с. 19).

В період спільного життя подружжя,
06.10.1984 року було придбане спірне
домоволодіння АДРЕСА_1.

А саме 06.10.1984 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
був укладений договір купівлі-продажу
спірного будинку АДРЕСА_1, який
розташований на присадибній ділянці
розміром 0,05 кв.м. на землях
держплемптахзаводу
«Христофорівський», в якому помилково
зазначено прізвище покупця як «ОСОБА_2»
(а.с.20).

Відповідно до ст. 22 КЗпШС Української
PCP, який діяв на момент виникнення
права власності подружжя на
зазначений житловий будинок з
господарчими будівлями, майно, набуте
подружжям під час шлюбу, є їх спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. А відповідно до ст. 28 цього ж
Кодексу, в разі поділу майна, яке є
спільною сумісною власністю подружжя,
їх частки визнаються рівними.

Отже вищезазначений житловий будинок
з господарчими побудовами, за адресою:
АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю
подружжя ОСОБА_2, кожному з яких
належить по 1/2 частці, що і необхідно
визнати.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 від 23.01.2002 року (а. с. 33).

ОСОБА_2 за життя заповіту не складав що
підтверджується довідкою Валівською
сільської ради (а.с. 26) та довідкою
Криворізької районної державної
нотаріальної контори (а.с. 40).

Спадкоємцями першої черги за законом
після його смерті є його дружина -
позивач по справі (а.с. 19), діти ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 померли, що вбачається зі
свідоцтв про смерть останніх серії
НОМЕР_2 від 13.09.2007 року та серії НОМЕР_3
від 16.10.2007 року відповідно (а.с.22,23).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась
спадщина на все належне йому майно, в
тому числі й на ? частку домоволодіння
АДРЕСА_1.

До дня своєї смерті ОСОБА_2 проживав у
вище вказаному домоволодінні разом з
дружиною ОСОБА_1, яка проживала та була
зареєстрована за вказаною адресою,
після смерті чоловіка ОСОБА_1, садила
город, робила ремонт в будинку, що
підтверджується довідкою виконавчого
комітету Валівської сільської ради
(а.с. 16).

В силу статті 214 ЦПК України, при
ухваленні рішення суд, зокрема, вирішує
питання, яка саме правова норма
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Оскільки в даному випадку спірні
правовідносини мали місце в 1997 році, то
в силу п.5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України в редакції 2003 року
та положень п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування" застосовується чинне на
той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного Кодексу
Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР), у
тому числі щодо прийняття спадщини,
кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963
року, при спадкоємстві за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти (у тому числі усиновлені),
дружина і батьки (усиновителі)
померлого.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК УРСР 1963
року, часом відкриття спадщини
визнається день смерті спадкодавця, а
при оголошенні його померлим - день,
зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 549 ЦК УРСР 1963 року
чітко визначено, що спадкоємець
визнається таким, що прийняв спадщину,
якщо він вчинив одну з двох дій, а саме:
якщо він фактично вступив в управління
або володіння спадковим майном або
якщо він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Отже, ОСОБА_1 прийняла спадщину після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка
ОСОБА_2, на підставі ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963
року.

Як вбачається з довідки Криворізької
районної державної нотаріальної
контори від 18.07.2014 року (а.с.40), що
свідоцтво про право на спадщину після
смерті ОСОБА_2 не видавалося (а.с.41),
27.06.2012 року до нотаріальної звернулася
дружина померлого ОСОБА_1 з заявою про
прийняття спадщини, окрім неї з
заявами більше ніхто не звертався,
заповіт не посвідчувався (а.с.42-44),
заведена спадкова справа № 53013181 (а.с.41).

При зверненні позивача ОСОБА_1 до
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
після смерті чоловіка ОСОБА_2 їй було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, оскільки
в правовстановлюючому документі -
договорі купівлі-продажу спірного
будинку АДРЕСА_1 від 06.10.1984 року,
укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наявні
розбіжності в написанні прізвища
покупця, а саме в договорі зазначено
«ОСОБА_2», а в свідоцтві про смерть
«ОСОБА_2» , а також через відсутність
реєстрації права власності на вказаний
будинок у КП ДОР «Криаорізьке бюро
технічної документації» (а.с.18,34).

Відповідно до листа Валівської
сільської ради від 05.07.2012 року
Валівська сільська рада відмовила у
внесенні виправлень до договору
купівлі-продажу домоволодіння від
06.10.1984 року (а.с.16,52).

Оскільки виправити вказані недоліки у
позасудовому порядку не виявилось
можливим, позивач на підставі ст. 16 ЦК
України звернулася до суду за захистом
своїх прав та інтересів.

Як вбачається із довідки КП ДОР
«Криворізьке БТІ» від 22.10.2013 року та
інформаційної довідки з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно, щодо об'єкта нерухомого майна
від 18.07.2014 року (а.с.46-47,53) відомості щодо
нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1
відсутні.

Відповідно до ст.. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» в
редакції від 15.04.2014 року, та згідно з
наказом від 09.08.2012 року № 404 «Про
внесення змін до інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна» розширено перелік змін, які не
належать до самочинного будівництва, а
саме не вважаються самочинним
будівництвом індивідуальні (садибні)
житлові будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі та
споруди, прибудови до них, на
територіях сільських рад, побудовані
до 05.08.1992 року.

Відповідно до листа Валівської
сільської ради від 29.07.2014 року дійсно
у журналі реєстрації нотаріальних дій
виконкому Валівської сільської ради
за № 80 від 06.10.1984 року вчинено запис про
посвідчення договору купівлі-продажу
житлового будинку на ОСОБА_2 (а.с.50).

Як видно із технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1, який складений станом
на 08.08.2013 року, домоволодіння
складається з житлового будинку А-1
загальною площею 50,8 кв. м., житловою
площею 16,5 кв. м., сараю Б, гаражу-сараю В,
погребу Г, вбиральні Д, навіс Е, воріт
№ 1, огорожі № 2 (а.с.7-15).

В той час як відповідно до договору
купівлі-продажу спірного будинку від
06.10.1984 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 жила
площа будинку складає 12 кв.м, з
надвірними спорудами - сараєм (а.с.20).

Але рік будівництва зазначений:
житловий будинок А-1, - 1930 рік, сарай - 1960
рік, , гараж-сарай - 1980 рік, погріб - 1980
рік, вбиральня - 1960 рік, навіс 1960 рік
(а.с.10).

Тому житловий будинок та споруди
відповідно до ст.. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» в
редакції від 15.04.2014 року та згідно з
наказом від 09.08.2012 року № 404 «Про
внесення змін до інструкції про
порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна» не є самочинними.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України,
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Однією з загальних засад цивільного
законодавства згідно ст. 3 ЦК України є
судовий захист цивільного права та
інтересу, а Законом України „Про
судоустрій і статус суддів" визначено,
що метою здійснення правосуддя є
захист прав, свобод та законних
інтересів людини і громадянина, тому
суд, здійснюючи правосуддя на засадах
верховенства та захисту права, повинен
сприяти учасникам цивільних
правовідносин, які звернулися до суду у
відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів у
реалізації ними цих прав.

З огляду на вище викладені обставини,
приймаючи до уваги, що в договорі
купівлі-продажу будинку від 06.10.1984 року
прізвище покупця «ОСОБА_2» зазначено
помилково замість вірного «ОСОБА_2», а
під час розгляду справи встановлено
тотожність прізвища померлого ОСОБА_5 в
договорі купівлі-продажу та в
свідоцтві про смерть, встановлено
також і те, що домоволодіння не є
самочинним, тому суд вважає за
необхідне:

визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2 по ? частці у праві
спільної сумісної власності подружжя -
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з житлового будинку А-1 загальною
площею 50,8 кв. м., житловою площею 16,5 кв.
м., сараю Б, гаражу-сараю В, погребу Г,
вбиральні Д, навіс Е, воріт № 1, огорожі
№ 2, вартістю станом на 31.07.2013 року 21
773,0 грн. (а.с.54).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на ? (одну другу) частину
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з житлового будинку А-1 загальною
площею 50,8 кв. м., житловою площею 16,5 кв.
м., сараю Б, гаражу-сараю В, погребу Г,
вбиральні Д, навіс Е, воріт № 1, огорожі
№ 2, в праві спільної сумісної
власності.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на ? (одну другу) частину
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з житлового будинку А-1 загальною
площею 50,8 кв. м., житловою площею 16,5 кв.
м., сараю Б, гаражу-сараю В, погребу Г,
вбиральні Д, навіс Е, воріт № 1, огорожі
№ 2, в порядку спадкування за законом
після смерті чоловіка ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі викладеного, керуючись ст..
22,28 КЗпШС Української PCP, ст. 524,529,525,549 ЦК
УРСР 1963 року, ст.. 10, 11, 60, 61, 209, 212-214 ЦПК
України, ст.. 3,16,328 ЦК України, п.5
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України в редакції 2003 року та положень
п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30.05.2008 року "Про судову
практику у справах про спадкування",
ст.. 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» в редакції від
15.04.2014 року, наказом від 09.08.2012 року №
404 «Про внесення змін до інструкції
про порядок проведення технічної
інвентаризації об'єктів нерухомого
майна»,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Валівської
сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області, про
визнання частки у спільному майні
подружжя, визнання права власності на ?
частину домоволодіння в порядку
спадкування за законом та на ? частину в
праві спільної сумісної власності, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_2 померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 по ? частці
у праві спільної сумісної власності
подружжя - домоволодіння АДРЕСА_1, що
складається з житлового будинку А-1
загальною площею 50,8 кв. м., житловою
площею 16,5 кв. м., сараю Б, гаражу-сараю В,
погребу Г, вбиральні Д, навіс Е, воріт
№ 1, огорожі № 2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на ? (одну другу) частину
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з житлового будинку А-1 загальною
площею 50,8 кв. м., житловою площею 16,5 кв.
м., сараю Б, гаражу-сараю В, погребу Г,
вбиральні Д, навіс Е, воріт № 1, огорожі
№ 2, в праві спільної сумісної
власності.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право
власності на ? (одну другу) частину
домоволодіння АДРЕСА_1, що складається
з житлового будинку А-1 загальною
площею 50,8 кв. м., житловою площею 16,5 кв.
м., сараю Б, гаражу-сараю В, погребу Г,
вбиральні Д, навіс Е, воріт № 1, огорожі
№ 2, в порядку спадкування за законом
після смерті чоловіка ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: