У Х В А Л А

Іменем України

09 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі суддів:
Чужі Ю.Г. (головуючий), Кожух О.А.,
Кондора Р.Ю., при секретарі Марчишаку
Ю.М., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ «Закарпатгаз»
на рішення Іршавського районного суду
від 28 липня 2014 року по справі за позовом
ПАТ «Закарпатгаз» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ПАТ «Закарпатгаз»
звернулося в суд із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що 23.05.2006 року був
укладений договір про надання послуг з
газопостачання № 0307851 між позивачем та
ОСОБА_3, котрий проживає у АДРЕСА_1
(лічильник № 9829005).

Крім цього, позивачем 19.04.2007 року
було уклало з іншим споживачем ОСОБА_4
договір № Ір-24562 про надання послуг з
газопостачання за адресою АДРЕСА_2
(лічильник № 2716766).

Оскільки будинку за останньою адресою
не існує, як і правовстановлюючих
документів на нього, позивач припинив
газопостачання до її лічильника
ОСОБА_4, шляхом механічного від'єднання
газопроводу, про що було складено акт
від 21.02.2011 року.

У зв'язку з цим позивач переніс
заборгованість ОСОБА_4 в розмірі 4422,89
грн. на особовий рахунок відповідача
ОСОБА_3

З врахуванням цієї
заборгованості відповідача віднесено
до третьої цінової категорії
споживачів та проведено йому
перерахунок вартості спожитого газу.

Станом на 20.06.2014 року загальна
заборгованість відповідача перед
позивачем за надані послуги з
газопостачання становить 7193,67 грн.

Позивач також зазначав, що в липні 2013
року лічильник відповідача № 9829005
знято на повірку, за результатами якої
лічильник визнано непридатним для
експлуатації через несанкціоноване
втручання в нього, а ОСОБА_3 нараховані
збитки, які він погасив в добровільному
порядку.

Посилаючись на дані обставини, позивач
просив стягнути з відповідача на його
користь 7193,67 грн. заборгованості та
судові витрати.

Рішенням Іршавського районного суду
від 28 липня 2014 року у задоволенні
позову ПАТ «Закарпатгаз» відмовлено.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ
«Закарпатгаз» посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, в зв'язку з чим ставить питання
про скасування рішення місцевого суду
та ухвалення нового рішення про
задоволення позову в повному обсязі.

В порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа
розглянута у відсутності відповідача,
який належним чином повідомлений про
час і місце розгляду справи.

Заслухавши представника апелянта -
Матіко О.Д., дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за
договором постачання енергетичними та
іншими ресурсами через приєднану
мережу одна сторона (постачальник)
зобов'язується надавати другій стороні
(споживачеві, абонентові) енергетичні
та інші ресурси, передбачені договором,
а споживач (абонент) зобов'язується
оплачувати вартість прийнятих
ресурсів та дотримуватись
передбаченого договором режиму її
використання, а також забезпечити
безпечну експлуатацію енергетичного
та іншого обладнання.

Порядок надання житлово-комунальних
послуг з газопостачання, їх якісні та
кількісні показники мають відповідати
умовам договору та вимогам
законодавства (ст.ст. 1, 3, 4, 12, 13, ст. 16 ч. 1,
ст. 26 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»).

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідач ОСОБА_3 згідно договору про
надання послуг з газопостачання від
23.05.2006 року отримує від позивача
послуги по газопостачання будинку
АДРЕСА_1.

Крім цього, 19.04.2007 року між позивачем та
іншим споживачем ОСОБА_4 (дружиною
відповідача) був укладений договір №
Ір-24562 про надання послуг з
газопостачання до будинку АДРЕСА_2.

Оскільки будинку за останньою адресою
не існує, як і правовстановлюючих
документів на нього, позивач припинив
газопостачання до лічильника ОСОБА_4,
шляхом механічного від'єднання
газопроводу, про що було складено акт
від 21.02.2011 року.

У зв'язку з цим заборгованість ОСОБА_4 в
розмірі 4422,89 грн. була перенесена на
особовий рахунок відповідача ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 24.04.2013 року,
ухваленим по справі за позовом ОСОБА_4
дії ПАТ «Закарпатгаз» щодо припинення
постачання газу ОСОБА_4 за договором
від 19.04.2007 року та дії щодо перерахунку
вартості наданих споживачу ОСОБА_4
послуг з газопостачання із визначенням
заборгованості станом на 01.03.2011 року в
розмірі 4710,65 грн. - визнано
неправомірними.

Цим рішенням встановлено, що ПАТ
«Закарпатгаз» не мав правових підстав
для спільного обліку газу за двома
договорами, укладеними з ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 та для здійснення перерахунку
згідно диференційованих цін, додаючи
показники двох лічильників.

Дані обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких бере участь особа, щодо якої
встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК
України).

Пред'явивши позов до ОСОБА_3, ПАТ
«Закарпатгаз» не надало доказів зміни
(припинення або визнання недійсним)
договору № Ір-24562 від 19.04.2007 року,
укладеного із ОСОБА_4, щодо якого діє
презумпція правомірності правочину
(ст. 204 ЦПК України.).

Тому перенесення позивачем
заборгованості ОСОБА_4 станом на 01.05.2011
року в розмірі 4422,89 грн. на особовий
рахунок ОСОБА_3 є безпідставним.

Матеріалами справи встановлено, що
після механічного від'єднання
газопроводу від лічильника газу ОСОБА_4
№ 2716766 (21.02.2011 року), попри наявність
судового рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 24.04.2013 року,
постачання газу ОСОБА_4 не відновлено, а
подальший облік газу здійснювався
позивачем за показниками одного
лічильника.

Колегія суддів погоджується з
висновком місцевого суду, що такі дії
позивача призвели до переведення
ОСОБА_3 у вищу за вартістю спожитого
газу цінову категорію, а тому
нарахована позивачем заборгованість є
необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В порушення цих вимог
процесуального закону позивач не довів
суду обставин, на які посилався, як на
підставу своїх вимог, не надав належних
та допустимих доказів на обґрунтування
нарахованої ним заборгованості.

За таких обставин висновок суду
першої інстанції про недоведеність
позову є правильним.

Суд вірно встановив фактичні обставини
справи, правильно застосував
матеріальний закон, дотримався
процедури розгляду справи та вирішив
спір у відповідності з чинним
законодавством.

Рішення суду є законним та
обґрунтованим і підстав для його зміни
чи скасування немає. Доводи апеляції
висновків суду не спростовують, а тому
до уваги взяті бути не можуть.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від
28 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді: