№2/0202/5178/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 листопада 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Кубишкіної К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 20 лютого 2014 року на а/д Знамянка-Луганськ-Ізваріно в результаті зіткнення автомобілів Джилі, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля Лексус, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля Мерседес Спринтер, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4 відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої зазначені автомобілі отримали пошкодження. Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 26.03.2014 року відповідач був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Одразу після пригоди він звернувся до страхової компанії, яка оглянула його автомобіль та здійснила розрахунок страхового відшкодування на суму 19 516,00 грн., франшиза за полісом № 5 дорівнює 1 000 грн., яку він і просить стягнути з відповідача. Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн. зазначав, що зазнав сильних моральних страждань у зв'язку з протиправним пошкодженням майна, відбулось порушення його соціальних зв'язків, оскільки він не міг використовувати автомобіль у власних та господарських цілях, витрачав багато часу на ремонт автомобіля.

В судове засідання з'явився представник позивача, підтвердив викладені в позовній заяві обставини, та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання з'явився, просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та в частині стягнення сплаченого судового збору, посилаючись на те, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування завдання йому моральної шкоди, її розміру, крім цього звертав увагу на те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, та хоча і працює в ТОВ «Саванна груп», однак отримує заробітну плату в розмірі 1 409 грн., з якої ще повинен сплачувати аліменти на утримання своєї дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові у справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 грн.

Зазначеною постановою встановлено, що 20 лютого 2014 року на 222 км. а/д Знамянка-Луганськ-Ізваріно в результаті зіткнення автомобілів Джилі, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля Лексус, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля Мерседес Спринтер, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4 відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої зазначені автомобілі отримали пошкодження

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.2 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результат дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язків ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 50 000 грн. на одного потерпілого.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи розмір заподіяної шкоди становить 19 516 грн.

Згідно з пунктом 5 полісу серії АС № 8647296, передбачена франшиза в розмірі 1 000 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 000 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 23, 1167 ЦК України особа, якій завдано збитків, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що в результаті протиправних дій ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 зазнав моральні страждання, які виразились в душевних хвилюваннях у зв'язку з протиправними діями відповідача, які також привели до втрати можливості вести звичайний спосіб життя, що викликало необхідність докладати певних зусиль для відновлення своїх прав.

Однак, вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги частково, та стягнути з відповідача в якості відшкодування моральної шкоди на користь позивача суму в розмірі 1 000 грн.

Сплачений судовий збір також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди 1 000 (одну тисячу) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 500 (п'ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 150 (сто пятдесят) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда