Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Ігнатюк Б.Ю., Мацунича М.В.

при секретарі - Саварина Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
«Приватбанк» на заочне рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
22 жовтня 2013 року по справі за позовом
Органу опіки та піклування
Ужгородського міськвиконкому в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 та
малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4,
ПАТ КБ «Приватбанк», третя особа
приватного нотаріуса Ужгородського
міськрайонного нотаріального округу
ОСОБА_5 про захист права проживання
неповнолітньої та малолітньої дитини
та визнання договору іпотеки
недійсним, -

в с т а н о в и л а :

Орган опіки та піклування
Ужгородського міськвиконкому в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 та
малолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ КБ
«Приват Банк» про визнання договору
іпотеки недійсним, мотивуючи його тим,
що 07 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Приват
Банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 був укладений
договір іпотеки на забезпечення
виконання зобов'язань кредитного
договору №MKA7GA00000005 від 07.02.2008 року,
відповідно до якого ОСОБА_3, ОСОБА_4
передав банку нерухоме майно, а саме:
квартиру, загальною 57,3 кв.м., житлова
площа 34.0 кв.м. В даній квартирі
проживали з народження неповнолітній
ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_2

Оскільки на час укладення договору
іпотеки не було надано попередньої
згоди органу опіки та піклування і не
враховано інтереси малолітніх дітей,
які користувалися квартирою, позивач
просив визнати договір іпотеки
недійсним.

Заочним рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 22 жовтня 2013
року позов задоволено повністю.

З цим рішенням ПАТ «Приватбанк» не
погодилось, порушило питання про його
скасування та ухвалення нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Апеляційна скарга мотивовані
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
та невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні представник
апелянта скаргу з наведених підстав
підтримала.

Представник ОСОБА_3 та представник
позивача вважали, що підстав для
задоволення скарги немає.

Заслухавши доповідача, осіб, які
приймали участь у судовому засіданні
та дослідивши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
попередня згода позивача повинна бути
надана щодо будь-яких правочинів, право
власності на яке, або право
користування яким мають неповнолітні
діти.

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна на підставі
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 7
лютого 2008 року був укладений між ПАТ КБ
«Приват Банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 договір
іпотеки на забезпечення виконання
зобов'язань кредитного договору
№MKA7GA00000005 від 07.02.2008 року, відповідно до
якого ОСОБА_3, ОСОБА_4 передали банку
нерухоме майно, а саме: квартиру,
загальною 57,3 кв.м., житлова площа 34.0
кв.м.

Колегія суддів погоджується з доводом
апеляційної скарги про те, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
докази про те, що діти на момент
укладання договору іпотеки проживали
саме з батьком ОСОБА_3, а не з матір'ю
ОСОБА_6, яка на той час була
зареєстрована за іншою адресою.

Підписуючи договір іпотеки з Банком,
Іпотекодавці підтвердили, що на момент
підписання в предметі іпотеки не
проживають та не зареєстровані
неповнолітні особи та інші особи, які
мають право на користування предметом
іпотеки.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що при
підписанні договору іпотеки не були
порушенні права неповнолітній осіб, а
тому згода органу опіки та піклування
на укладення такого договору не
повинна була надаватись.

Відповідно до п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення судом першої
інстанції норм матеріального права та
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
суду першої інстанції - скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314 ЦПК України,
судова колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» -
задовольнити.

Заочне рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 22 жовтня 2013
року - скасувати.

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :