Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2429/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ковальова О. Б.
Доповідач Суровицька Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.09.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді: Суровицької Л.В.,

суддів: Авраменко Т.М.,
Кіселика С.А.,

при секретарі: Крисановій Ю.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
приватного акціонерного товариства
«Науково-виробниче об'єднання «ЕТАЛ»
на рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до акціонерного
товариства «НВО «ЕТАЛ», третя особа -
Олександрійське відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань про
скасування акту (спеціального)
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 про нещасний випадок на
підприємстві не пов'язаний з
виробництвом та зобов'язання до
складання актів за формою Н-5 та формою
Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2, в інтересах
якого діє ОСОБА_3, звернувся в суд з
позовом до акціонерного товариства
«НВО «ЕТАЛ», третя особа -
Олександрійське відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань про
скасування акту (спеціального)
розслідування нещасного випадку за
формою Н-5 про нещасний випадок на
підприємстві не пов'язаний з
виробництвом та зобов'язання до
складання актів за формою Н-5 та формою
Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом. Зазначав, що працював
налагоджувальником машин і
автоматичних ліній по виробництву
виробів із пластмаси цеху переробки
пластмас № 204 відділення
термопластавтоматів АТ «НВО «ЕТАЛ». 10
серпня 2006 року під час виконання
трудових обов'язків при обслуговуванні
та налагоджуванні литійової машини
отримав опік пластмасою правого ока. У
зв'язку з цим перебував на лікарняному
з 10 серпня 2006 року по 01 вересня 2006 року.
На прохання керівництва цеху у 2006 році
не було складено акт форми Н-1 про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом. Після того, як він пішов
на пенсію за його заявою, а також
приписом територіального управління
Державної служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України в
Кіровоградській області 20 грудня 2012
року та 15 квітня 2013 року складено акти
проведення розслідування нещасного
випадку, що стався 10 серпня 2006 року,
згідно висновків яких факт нещасного
випадку з ОСОБА_2 саме на виробництві
не встановлений. З такими висновками
він не згоден, тому просив суд
скасувати акти розслідування
нещасного випадку, що стався 10 серпня
2006 року на АТ «НВО «ЕТАЛ», від 20 грудня
2012 року та 15 квітня 2013 року відносно
ОСОБА_2. Зобов'язати відповідача
скласти акт за формою Н-5 та за формою Н-1
про нещасний випадок на виробництві,
пов'язаний з виробництвом, який стався
з ним 10 серпня 2006 року (а.с.1-2).

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 липня 2014 року позов
задоволено. Скасовано акти
розслідування нещасного випадку від 20
грудня 2012 року та від 15 квітня 2013 року
відносно ОСОБА_2. Зобов'язано АТ «НВО
«ЕТАЛ» скласти акти за формами Н-5 та Н-1
про нещасний випадок на виробництві,
пов'язаний з виробництвом, який стався
з ОСОБА_2 10 серпня 2006 року, розподілено
судові витрати по справі (а.с.161-163).

В апеляційній скарзі приватне
акціонерне товариство
«Науково-виробниче об'єднання «ЕТАЛ»
просить скасувати рішення суду першої
інстанції з підстав порушення норм
матеріального і процесуального права
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову (а.с.167-168).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ПАТ «НВО «ЕТАЛ»
підтримав доводи апеляційної скарги, а
представник позивача заперечив проти
них і просив рішення суду залишити без
змін.

Представник третьої особи -
Олександрійського відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань, який належним
чином під розписку повідомлений про
час та місце розгляду справи, не прибув.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України його
неявка не перешкоджає розглядові
справи.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
із
наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України
(ст. 4 ЦПК України).

На підставі ст. 22 Закону України "Про
охорону праці" роботодавець повинен
організовувати розслідування нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій відповідно до положення, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України за погодженням з
всеукраїнськими обєднаннями
профспілок.

Згідно з п. 13 Порядку розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року № 1112, який був чинним
станом на 10 серпня 2006 року, обстеження
місця нещасного випадку, одержання
пояснень потерпілого, свідків та
причетних до нещасного випадку осіб,
з'ясування обставин і причин нещасного
випадку, визначення, чи повязаний цей
випадок з виробництвом, установлення
осіб, які допустили порушення
законодавства про охорону праці та
складання акту розслідування
нещасного випадку віднесено до
компетенції утвореної роботодавцем
комісії з розслідування нещасного
випадку.

У разі незгоди потерпілого зі змістом
акта про нещасний випадок питання
вирішуються посадовою особою органу
державного нагляду за охороною праці,
чиє рішення може бути оскаржене у
судовому порядку (ч.ч. 3, 4 ст. 22 Закону
України "Про охорону праці", п.п. 37, 38
Порядку).

Судом встановлено, що станом на 10
серпня 2006 року ОСОБА_2 працював
налагоджувальником машин і
автоматичних ліній по виробництву
виробів із пластмаси цеху з переробки
пластмас № 204 відділення термопласти
автоматів АТ «НВО «ЕТАЛ»,
правонаступником якого є ПАТ «НВО
«ЕТАЛ».

10 серпня 2006 року під час
обслуговування та налагоджування
литійової машини позивач отримав
травму правого ока, у зв'язку з чим
звернувся в медичний пункт НВО «ЕТАЛ»,
де йому було надано первинну медичну
допомогу та видано направлення до
лікаря окуліста поліклініки № 1 м.
Олександрії з діагнозом хімічний опік
правого ока (а.с.28).

Згідно довідки міського комунального
лікувально-профілактичного закладу -
міська лікарня № 1 м. Олександрії
,записів амбулаторної картки ОСОБА_2, 10
серпня 2006 року ОСОБА_2 було встановлено
діагноз: термічний опік рогівки
правого ока, іридоцикліт та видано
листок непрацездатності з 10 серпня 2006
року по 01 вересня 2006 року (а.с.29).

На час, коли стався нещасний випадок з
ОСОБА_2, діяв Порядок про розслідування
та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року № 1112, який втратив
чинність з 01 січня 2012 року.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що про
кожний нещасний випадок потерпілий або
працівник, який його виявив, чи інша
особа - свідок нещасного випадку
повинні негайно повідомити
безпосереднього керівника робіт чи
уповноважену особу підприємства і
вжити заходів до подання необхідної
допомоги потерпілому. У разі настання
нещасного випадку безпосередній
керівник робіт (уповноважена особа
підприємства) зобов'язаний: терміново
організувати подання першої медичної
допомоги потерпілому, забезпечити у
разі необхідності його доставку до
лікувально-профілактичного закладу;
повідомити про те, що сталося,
роботодавця, керівника первинної
організації профспілки, членом якої є
потерпілий, або уповноважену найманими
працівниками особу з питань охорони
праці, якщо потерпілий не є членом
профспілки; зберегти до прибуття
комісії з розслідування (комісії із
спеціального розслідування) нещасного
випадку обстановку на робочому місці
та устаткування у такому стані, в якому
вони були на момент нещасного випадку
(якщо це не загрожує життю чи здоров'ю
інших працівників і не призведе до
більш тяжких наслідків), а також вжити
заходів до недопущення подібних
випадків.

В порушення вказаного Порядку у 2006
році акт про нещасний випадок , що
стався з ОСОБА_2, не складався.

Після виходу на пенсію ОСОБА_2 у 2012
році звернувся до директора НВО
«ЕТАЛ» із заявою про складання акту за
формою Н-1 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом.

За наслідками проведення
розслідування нещасного випадку, що
стався 10 серпня 2006 року, комісією,
утвореною наказом від 03 грудня 2012 року
№ 271 АТ «НВО «ЕТАЛ», 20 грудня 2012 року
було складено акт форми Н-5 - проведення
розслідування нещасного випадку, що
стався 10 серпня 2006 року у ПАТ «НВО
«ЕТАЛ».

Згідно висновку комісії факт
нещасного випадку з ОСОБА_2 не
встановлений (а.с.30-31).

Не погодившись з вказаним висновком
комісії, позивач звернувся до
Територіального управління державної
служби гірничого нагляду та
промислової безпеки України у
Кіровоградській області щодо
проведення повторного розслідування
нещасного випадку, що стався з ним 10
серпня 2006 року.

Відповідно до п.34 Порядку проведення
розслідування ведення обліку нещасних
випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30 листопада 2011 року, що є чинним з 01
січня 2012 року, посадова особа
Держгірпромнагляду в разі відмови
роботодавця скласти або затвердити акт
за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди
потерпілого або уповноваженої ним
особи, яка представляє його інтереси,
із змістом зазначеного акта,
надходження скарги або незгоди з
висновками про обставини і причини
настання нещасного випадку чи
приховування факту настання нещасного
випадку має право видавати обов'язкові
для виконання роботодавцем або робочим
органом виконавчої дирекції Фонду (у
разі, коли нещасний випадок стався з
фізичною особою - підприємцем чи
особою, що забезпечує себе роботою
самостійно) приписи за формою Н-9 згідно
з додатком 10 щодо необхідності
проведення розслідування (повторного
розслідування) нещасного випадку,
затвердження чи перегляду
затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1,
визнання чи невизнання нещасного
випадку таким, що пов'язаний з
виробництвом, складення акта за формою
Н-5 або Н-1.

На підставі статей 22 і 39 Закону
України «Про охорону праці», а також у
зв'язку із надходженням заяви від
ОСОБА_2 про незгоду з висновками
розслідування та згідно вимог п.34
Порядку, головним державним
інспектором з охорони праці відділу
організації державного нагляду,
управління охороною праці та
розслідування нещасних випадків,
надав керівнику ПАТ «НВО «ЕТАЛ» Припис
№ 1 від 13 березня 2013 року, яким
запропоновано провести повторне
розслідування нещасного випадку,
визнати нещасний випадок таким, що
пов'язаний з виробництвом, скласти акт
за формою Н-5, затвердити акт за формою
Н-1, встановити причини нещасного
випадку, розробити план заходів щодо
запобігання подібним нещасним
випадкам (а.с.32).

За наслідками проведення повторного
розслідування нещасного випадку, що
стався на підприємстві 10 серпня 2006 року
, складено акт форми Н-5 від 15 квітня 2013
року, в якому за висновком комісії факт
нещасного випадку на підприємстві з
ОСОБА_2 не встановлено (а.с. 34-35).

При цьому відповідно до п.14 Порядку
член комісії - завідувач сектору
відділення ВДФСНВ у Олександрійському
районі - ОСОБА_4 виклала письмово окрему
думку, яка є невід'ємною частиною акта
за формою Н-5.

Згідно окремої думки під час
повторного розслідування факту
нещасного випадку з ОСОБА_2, в ході
ознайомлення з оригіналами медичних
документів, встановлено, що є записи
про звернення потерпілого з посиланням
на нещасний випадок. Направлення, що
видано здоровпунктом підприємства 10
серпня 2006 року о 9 год.20 хв. підтверджує
факт звернення ОСОБА_2 до лікувального
закладу 10 серпня 2006 року з травмою ока і
дає підстави стверджувати, що нещасний
випадок з ОСОБА_2 стався під час
виконання ним трудових обов'язків, тому
є підстави визнати нещасний випадок
таким, що пов'язаний з виробництвом
(а.с.36).

Суд першої інстанції оцінив докази в
їх сукупності і прийшов до висновку, що
10 серпня 2006 року при виконанні
трудових обов'язків в цеху з переробки
пластмас № 204 відділення
термопластавтоматів ПАТ «НВО «ЕТАЛ»
(на той час АТ «НВО «ЕТАЛ») під час
обслуговування та налагоджування
роботи термопластавтомату ДК 75/25 № 56, з
ОСОБА_2 стався нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом. Ці обставини
доведені показами свідків ОСОБА_5 -
лікарем окулістом, який здійснював
огляд позивача 10 серпня 2006 року за
направленням медсестри АТ «НВО «ЕТАЛ»,
та встановив діагноз - термічний опік
правого ока; свідка ОСОБА_6, яка
підтвердила , що особисто бачила момент
травмування ОСОБА_2 під час
налагоджування ним
термопластавтомату 10 серпня 2006 року;
особливою думкою ОСОБА_4, яка
узгоджується з показами вказаних
свідків, даними медичної документації;
письмовими доказами - направленням
медичної сестри НВО «ЕТАЛ» від 10
серпня 2006 року до окуліста з діагнозом
хімічний опік правого ока; довідкою МК
ЛПЗ міська лікарня № 1 м. Олександрії
про встановлений ОСОБА_2 10 серпня 2006
року діагноз - термічний опік рогівки
правого ока.

Доводи апеляційної скарги про те, що
суд невірно оцінив покази свідків, а
тому висновки суду не відповідають
дійсності, є безпідставними та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Пояснення ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 -
начальника цеху, в якому працював
ОСОБА_2, про те, що їм не відомо про
подію травмування ока позивачем 10
серпня 2006 року, не спростовує факту
травмування, оскільки це безспірно
підтверджено медичними документами
ОСОБА_2.

Визнаючи акти форми Н-5 проведення
розслідування нещасного випадку, що
стався 10 серпня 2006 року з позивачем, від
20 грудня 2012 року та повторного
проведення розслідування від 15 квітня
2013 року недійсними та скасовуючи їх,
суд обґрунтовано виходив з того, що ці
акти не відповідають фактичним
обставинам. Також правильно
зобов'язано відповідача скласти акт за
формою Н-1 про нещасний випадок,
пов'язаний з виробництвом.

Між тим, ухвалюючи рішення про
зобов'язання відповідача скласти акт
за формою Н-5 про нещасний випадок на
виробництві, пов'язаний з виробництвом,
суд не врахував положення п.14 Порядку,
затвердженого постановою КМУ від 30
листопада 2011 року № 1232 про те, що акт за
формою Н-5 складається коли нещасний
випадок визнаний комісією таким, що не
пов'язаний з виробництвом.

У разі коли нещасний випадок визнано
таким, що пов'язаний з виробництвом,
складається акт за формою Н-1 про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом. У такому випадку
складається акт за формою Н-5
проведення розслідування нещасного
випадку.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
позовних вимог, особа, яка бере участь у
справі, розпоряджається своїми правами
щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки, за змістом позовних вимог,
позивач просив зобов'язати відповідача
скласти акт за формою Н-5 про нещасний
випадок на виробництві, а не
зобов'язати скласти акт за формою Н-5
про проведення розслідування, колегія
суддів, з урахуванням положень ст.11 ЦПК
України, п.14, 15 Порядку вважає за
необхідне змінити рішення суду,
виключити з абзацу 3 резолютивної
частини слова: за формою Н-5.

Вказане не позбавляє позивача права
звернутися за захистом своїх прав
шляхом зобов'язання відповідача
відповідно до Порядку розслідування
та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 30
листопада 2011 року № 1232, провести
розслідування нещасного випадку, що
стався 10 серпня 2006 року з ОСОБА_2, з
урахуванням обставин, установлених
рішенням суду, які не враховані при
складанні актів проведення
розслідування від 20 грудня 2012 року та 15
квітня 2013 року за формою Н-5.

Керуючись ст.ст.303, 304, п2. ч.1 ст.307,
ст.ст.309, 313, ч.2 ст.314, 316, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства
«Науково-виробниче об'єднання «ЕТАЛ»
задовольнити частково.

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 липня 2014 року змінити,
виключити з абзацу 3 резолютивної
частини слова: за формою Н-5.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: