Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"29" липня 2014 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь у рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування 13582,95 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., що є предметом позову.

Представник позивача Горбан М.В. в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує та проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток, за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними наданими Адресного бюро міста Києва, про причини неявки відповідач суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення та/або заперечення по суті предмету спору не скористався.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом подати письмові пояснення (заперечення) не скористався.

На підставі ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с. 7)

Як встановлено у мотивувальній частині постанови суду: « 04 вересня 2013 року о 17.00 год., по вул.. Бальзака напроти буд.21 по вул.. Драйвера в м. Києві, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд» д.н.з НОМЕР_3, здійснюючи поворот ліворуч не врахував дорожню обстановку, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не дав дорогу автомобілю НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався в зустрічному напрямку та здійснив зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.2.3 (б), 10.3 ПДР України».

Відповідно до частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» укладено Договір страхування наземного транспорту №К3НОА+09986659, об'єктом страхування є транспортний засіб автомобіль «DAEWOO Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2. (а.с.3-4)

Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

05 вересня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» з заявою про виплату страхового відшкодування по страховому випадку, який мав місце 04 вересня 2013 року за участю забезпеченого транспортного засобу «DAEWOO Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_3 (а.с.5)

На замовлення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», було проведено експертне автотоварознавче дослідження, відповідно до Звіту №164-2013 про оцінку колісного транспортного засобу від 19 вересня 2013 року, який складено експертом-автотоварознавцем ТОВ «ЕАК «Довіра» ОСОБА_5, встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «DAEWOO Nexia», державний номерний знак НОМЕР_2, станом на 19 вересня 2013 року складає 13 645,45 грн. (а.с.11-15)

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

На підставі страхового акту №И-3127 від 02 жовтня 2013 року, який складено Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах», суму страхового відшкодування складає 13202,95 грн., яка підлягає виплаті ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості по кредиту в РП «Приватбанк», факт виплати страхової суми підтверджується меморіальним ордером №1 від 04.10.2013 р. (а.с.15 зв.-16, 17 зв.)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого.

Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з даними позовом до суду, позивачем Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» правомірно пред'явленні вимоги до ОСОБА_2, як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, з вимогою про стягнення фактичних витрат по виплаті страхового відшкодування у розмірі 13202,95 грн. та витрат на проведення оцінки шкоди заподіяної автомобілю страхувальника в розмірі 380,00 грн., яка в добровільному порядку відповідачем не відшкодована, посилаючись на ст. 27 Закону України „Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 13582,95 грн.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп., який сплачено позивачем за подання позову до суду, що підтверджується оригіналом платіжного доручення № 2008 від 28 травня 2014 р. (а.с.24)

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 993, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8, 25, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст.1, 4, 10, 11, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» витрат по виплаті страхового відшкодування в розмірі 13582,95 грн., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а всього на загальну суму 13826 (тринадцять тисяч вісімсот двадцять шість ) грн. 55 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання її копії.

С у д д я