СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1450/14-ц
Провадження № 2/306/520/14
Рядок статзвіту № 26
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2014
м. Свалява

Свалявський районний суд
Закарпатської області в особі :

головуючого - судді
Жиганської Н.М.

при
секретарі
Імре Е.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Свалява цивільну справу
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про виселення та
стягнення судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"ПРИВАТБАНК" звернулось до суду із
позовом до ОСОБА_1 про виселення з
житлового будинку, посилаючись на те,
що 18.03.2005 року між ПАТ "ПРИВАТБАНК" та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
MKSWGK0000020 відповідно до якого
відповідачу було надано кредит у
вигляді кредитної лінії в розмірі 30000,00
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 1 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, щомісячної комісії в розмірі
0,38 % від суми кредиту і комісії в
розмірі 3,0% від суми виданого кредиту
спочатку в момент надання кредиту. В
забезпечення виконання зобов'язання за
кредитним договором 22.03.2005 року між ПАТ
"ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 укладено договір
іпотеки, згідно якого відповідач надав
в іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок, загальною площею 109.10
кв.м., житловою площею 75,60 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. У
порушення умов договору, відповідач
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконував, не надавав
грошові кошти для погашення
заборгованості, відсотках, комісією, а
також іншими витратами відповідно до
умов договору. За рішенням
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 26.05.2009 року
звернуто стягнення на предмет іпотеки,
а саме вищевказаний житловий будинок,
шляхом продажу вказаного предмета
іпотеки ПАТ "Приватбанк". Звернення
стягнення на предмет іпотеки є
підставою для виселення, всі мешканці
зобов'язані виселитися з приміщення,
але враховуючи, що мешканці
вищевказаного будинку не звільняють
приміщення в добровільному порядку,
позивач просить суд примусово виселити
ОСОБА_1 та інших осіб, які зареєстровані
або проживають у житловому будинку
АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача
оплачені судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача Семанцо О.О. (на підставі
довіреності № 99 від 27.12.2011 року)
заявлені позовні вимоги підтримав,
просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився по невідомим суду причинам,
хоча про час та місце розгляду справи
був повідомлений своєчасно та належним
чином. Причини своєї неявки не
повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності відповідача, на підставі
наявних в ній даних чи доказів та
доходить слідуючого висновку.

Так, судом встановлено, що 18 березня 2005
року між ПАТ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 було
укладено кредитний договір № MKSWGK0000020
відповідно до якого відповідачу було
надано кредит у вигляді кредитної
лінії в розмірі 30000,00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом,
щомісячної комісії в розмірі 0,38 % від
суми кредиту і комісії в розмірі 3,0% від
суми виданого кредиту спочатку в
момент надання кредиту. У
відповідності до умов надання
банківських послуг - відповідач
зобов'язувався щомісяця в період
сплати надавати банку грошові кошти
(щомісячний платіж) для погашення
заборгованості в період з 04 по 11 число
кожного місяця. відсотків, комісії та
інших витрат.

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за
договором та угодою виконав в повному
обсязі та надав ОСОБА_1 кредит у розмірі
30000,00 доларів США..

22 березня 2005 року між ПАТ "ПРИВАТБАНК"
та ОСОБА_1, в забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором №
MKSWGK0000020 від 18.03.2005 року, укладено
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Свалявського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 на
підставі ст. 73 ЗУ "Про нотаріат",
зареєстрований в реєстрі № 1105. Згідно
договору іпотеки відповідач надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок, загальною площею 109.10
кв.м., житловою площею 75,60 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належить ОСОБА_1 на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу.

За ст. 526 ЦК України - зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов кредитного
договору.

Відповідно до п. 24 ч.1 ст.33 Закону
України «Про іпотеку» у разі
невиконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель має
право звернути стягнення на предмет
іпотеки.

На підставі рішення Свалявського
районного суду Закарпатської області
від 26 травня 2009 року - звернуто
стягнення на предмет іпотеки, а саме
житловий будинок АДРЕСА_1, шляхом
продажу вказаного будинку ПАТ
"Приватбанк" в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ MKSWGK0000020 від 18.03.2005 року.

Згідно ч.2 ст.39 Закону України "Про
іпотеку", одночасно з рішенням про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд, за заявою іпотекодержателя, вправі
винести рішення про виселення
мешканців, якщо предметом іпотеки є
житловий будинок або житлове
приміщення.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про
іпотеку" - звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом. Після прийняття рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги. Якщо мешканці не
звільняють житловий будинок або
житлове приміщення у встановлений або
інший погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем вимоги законодавства були
виконані та направлено відповідачам
повідомлення про усунення порушень з
вимогою про добровільне виселення за
вих № 30.1.0.0/2-792 від 09.04.2014 року.

Разом з тим, 07 червня 2014 року набув
чинності ЗУ "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", який розповсюджує свою дію на
правовідносини, які склались між
сторонами спору. ОСОБА_1 одержав кредит
в іноземній валюті, у забезпечення його
виконання передав в іпотеку житловий
будинок, загальна площа якого не
перевищує 250 кв.м., це нерухоме житлове
майно використовується як місце
постійного проживання позичальника та
членів його сім'ї, іншого житла у
вказаних осіб немає.

Разом із тим, згідно п. 1 ст. 1 Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», протягом дії цього Закону не
може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно із статтею 4
Закону України «Про заставу» та/або
предметом іпотеки згідно із статтею 5
Закону України «Про іпотеку», якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об'єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно.

Відповідно до Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті» -
заборонено примусове стягнення
(відчуження без згоди власника)
нерухомого житлового майна, яке є
предметом іпотеки за споживчими
кредитами, наданими в іноземній валюті,
а також виселення позичальника або
майнового поручителя та членів їх сім'ї
із житлових будинків, які є предметом
іпотеки, за умови, що ці будинки
використовуються як місце їх
постійного проживання та за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно.

Судом встановлено, що в матеріалах
відсутня будь-яка інформація щодо
наявності у власника будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який
є і майновим поручителем у цій справі,
та членів його сім'ї, які зареєстровані
та проживають у цьому будинку іншого
нерухомого житлового майна, а тому
примусове виселення цих осіб із
будинку, як складова частина
примусового звернення стягнення на
нього, у період дії мораторію,
суперечитиме Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті».

Враховуючи вищенаведене, суд доходить
висновку, що позов публічного
акціонерного товариства "ПРИВАТБАНК"
не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213, 215, 224-226
ЦПК України, ст. ст.526 ЦК України,
Законом України "Про іпотеку", Законом
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», суд,-

Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1
про виселення та стягнення судових
витрат відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга на рішення
Свалявського районного суду подається
до апеляційного суду Закарпатської
області через Свалявський районний
суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
Н. М. Жиганська