У х в а л а

8 грудня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С.,
Колодійчука В.М.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 березня 2014
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»,
правонаступник - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»,
до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а:

У липні 2011 року публічне акціонерне
товариство «Сведбанк» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки: нежиле приміщення, загальною
площею 123 кв.м, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві
приватної власності майновому
поручителю ОСОБА_3, початкову ціну
предмету іпотеки визначити у розмірі
706 510,00 грн; нежиле приміщення,
загальною площею 74,1 кв.м, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
належить на праві приватної власності
майновому поручителю ОСОБА_3, початкову
ціну предмету іпотеки визначити у
розмірі 391041 грн. Спосіб реалізації
предметів іпотеки встановити шляхом
проведення прилюдних торгів.

Позов мотивовано тим, що 29 жовтня 2007
року між АКБ «ТАС-Комерцбанк»,
правонаступником якого є ПАТ
«Сведбанк» та ОСОБА_4 укладено
кредитний договір, згідно якого
останній отримав кредит у розмірі 152000
доларів США строком до 28 жовтня 2017 року,
зі сплатою 13,5% річних за весь строк
фактичного користування кредитом.
Позичальник зобов'язується сплачувати
заборгованість за кредитом шляхом
внесення коштів на позичковий рахунок
щомісяця через касу банку та
забезпечити своєчасне повернення
кредиту і сплату нарахованих
відсотків. Пунктом п. 8.1
передбачена відповідальність за
порушення строків погашення
заборгованості за кредитом, а саме
позичальник сплачує пеню за кожен день
прострочення у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченої заборгованості.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором між банком та
ОСОБА_3 укладено два договори іпотеки
від 30 жовтня 2007 року, згідно умов
яких остання є майновим поручителем за
виконання ОСОБА_4 зобов'язань за
вказаним кредитним договором.
Предметом іпотеки є нежилі приміщення,
загальною площею 123 кв.м, та 74,1 кв.м, які
розташовані у АДРЕСА_1, і належать їй на
праві приватної власності.

ОСОБА_4 умови договору не виконав,
станом на 15 червня 2011 року утворилась
заборгованість у розмірі 204646 доларів
США, що еквівалентно 1631744 грн 88 коп., яка
складається із заборгованості за
кредитом 132995 доларів США, що
еквівалентно 1060 435 грн 63 коп.;
заборгованості по відсоткам в розмірі
44653,20 доларів США, що еквівалентно
356042 грн 29 коп.; пені за несвоєчасне
погашення кредиту та відсотків 26997,80
доларів США, що еквівалентно 215266 грн 96
коп. В рахунок погашення казаної
заборгованості позивач просив
звернути стягнення на іпотечне майно.

Рішенням Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 7 грудня 2011 року позов
задоволено. Звернуто стягнення на
предмет іпотеки - нерухоме майно, а
саме: нежилі приміщення, які
знаходяться у АДРЕСА_1,
які належать ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, виданого виконавчим
комітетом Знам'янської міської ради
від 6 липня 2005 року №223 та переданого в
іпотеку ПАТ «Сведбанк» відповідно до
договорів іпотеки від 30 жовтня 2007 року,
посвідчених державним нотаріусом за
№1526 та №1528. Визначено спосіб
реалізації предмета іпотеки - нежилих
приміщень, які знаходяться у АДРЕСА_1,
шляхом проведення прилюдних торгів за
початковою ціною предмета іпотеки,
зазначеної в іпотечних договорах від 30
жовтня 2007 року, посвідчених державним
нотаріусом за №1526 та №1528. Вирішено
питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Кіровоградської області від 19 лютого
2014 року, рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 7 грудня 2011 року змінено.
Визначено спосіб реалізації предмета
іпотеки - нежилих приміщень, які
знаходяться у АДРЕСА_1, згідно
іпотечного договору від 30 жовтня 2007
року, посвідченого державним
нотаріусом за №1526, шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
предмета іпотеки у сумі 706 510 грн.
Визначено спосіб реалізації предмета
іпотеки - нежилих приміщень, які
знаходяться у АДРЕСА_1, згідно
іпотечного договору від 30 жовтня 2007
року, посвідченого державним
нотаріусом за №1528, шляхом проведення
прилюдних торгів за початковою ціною
предмета іпотеки у сумі 391 041 грн. В
іншій частині рішення залишено без
змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 17 березня 2014
року ОСОБА_3 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за касаційною
скаргою на вказане рішення суду
апеляційної інстанції з підстав,
передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд даного рішення
суду касаційної інстанції в порядку,
визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК
України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3
посилається на неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, зокрема ст.ст. 512,
514, 516, 517,1077 ЦК України, що в свою чергу,
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Дослідивши подані заявником
матеріали колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 березня 2014 року, про
перегляд якої ставиться питання, та
ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 4 вересня 2014
року у справі за позовом ТОВ «Кредитні
ініціативи» про звернення стягнення на
предмет іпотеки, ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року у справі за
позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Зі змісту поданих копій рішень суду
касаційної інстанції, на які
посилається заявник в обґрунтування
заяви не вбачається наявність
неоднакового застосування судом норм
матеріального права у правовідносинах,
подібних, вирішеним у даній цивільній
справі.

Під подібними правовідносинами слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин з метою з`ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

В даному випадку, зі змісту
зазначених вище рішень, не вбачається
тотожність фактичних обставин,
встановлених судом у інших справах, ніж
встановлені у даному спорі.

Крім того, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року, на яку
заявник посилається, як на підставу
перегляду судового рішення, були
скасовані рішення судів попередніх
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.
Вказаною ухвалою не вирішено спору по
суті та не відбулося застосування норм
матеріального права.

Підставами скасування судових рішень
з направленням справи на новий розгляд
стало неповне встановлення судами
фактичних обставин, які мають істотне
значення для правильного вирішення
спору, що в свою чергу свідчить про
відсутність тотожності встановлених
фактичних обставин у цій справі, зі
справою про перегляд судового рішення
у якій ставиться питання.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження Верховного Суду України
слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК
України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного
акціонерного товариства «Сведбанк»,
правонаступник - товариство з
обмеженою відповідальністю
«Факторингова компанія «Вектор Плюс»,
до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки, за заявою
ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17 березня 2014 року до
провадження Верховного Суду України -
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачуксудді В.С.
Висоцька В.М. Колодійчук О.В. Умнова
І.М. Фаловська