УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 року Жовтневий районний суд
міста Харкова

в складі: головуючого -
судді Труханович В.В.

за участю секретаря -
Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому в
залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про
роз'яснення рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 26.11.2014
року у цивільній справі №639/3076/14-ц за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу, та по зустрічному позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення
порушеного права, визнання договору
залога незаконним, витребування майна
та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого
районного суду м. Харкова з заявою про
роз'яснення рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 26.11.2014
року у цивільній справі №639/3076/14-ц за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу, та по зустрічному позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення
порушеного права, визнання договору
залога незаконним, витребування майна
та відшкодування моральної шкоди.

Просила суд роз'яснити резолютивну
частину рішення в частині способу
виконання ОСОБА_2, оскільки місце
проживання ОСОБА_2, та місцезнаходження
спірного автомобіля їй невідомо.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1
посилається на те, що під час розгляду
справи по суті, їй стало відомо, що
ОСОБА_2 не є громадянином України, та
проживає у Російській Федерації.
Відповідач ОСОБА_3 відмовляється
назвати місце де зберігається
автомобіль «Chevrolet Aveo TC58U», 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1.

Також, ОСОБА_1 вказує, що рішення суду
дозволяє ОСОБА_2 уникнути
відповідальності, що в подальшому
утруднить виконання рішення, у зв'язку
з чим вона і звернувся до суду із заявою
про роз'яснення рішення суду.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про день, час, та місце
судового засідання повідомлялися.

Відповідно до ч.3 ст. 221 ЦПК України,
неявка осіб, які брали участь у справі,
і (або) державного виконавця не
перешкоджає розгляду питання про
роз'яснення рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної
справи, приймаючи до уваги обставини,
які викладені в заяві про роз'яснення
рішення суду, вважає, що у задоволенні
заяви слід відмовити, виходячи з
наступного.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що рішенням Жовтневого
районного суду м. Харкова від 26.11.2014
року у задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення суми боргу було
відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення
порушеного права, визнання договору
залога незаконним, витребування майна
та відшкодування моральної шкоди було
задоволено частково.

Поновлено порушене право ОСОБА_1 щодо
володіння, користування та
розпорядження належного їй на праві
власності автомобіля марки «Chevrolet Aveo
TC58U», 2008 року випуску, державний номер
НОМЕР_1.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1
автомобіль марки «Chevrolet Aveo TC58U», 2008 року
випуску, державний номер НОМЕР_1 та
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу, який належить
останній на праві власності.

В тексті заяви ОСОБА_1 вказувала, що їй
незрозуміла резолютивна частина
рішення в частині способу виконання
рішення суду ОСОБА_2, оскільки місце
проживання ОСОБА_2, та місцезнаходження
спірного автомобіля їй невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо
рішення суду є незрозумілим для осіб,
які брали участь у справі, або для
державного виконавця, суд за їхньою
заявою постановляє ухвалу, в якій
роз'яснює своє рішення, не змінюючи при
цьому його змісту.

Роз'яснення рішення - це більш повний і
ясний виклад тих частин рішення,
розуміння яких викликає труднощі, але
не внесення змін у сутність рішення і
не вирішення тих питань, що не були
предметом судового розгляду.

У заяві про роз'яснення рішення повинно
бути зазначено, що саме у резолютивній
частині рішення є незрозумілим, які
припускаються тлумачення рішення, як
це впливає на його виконання.

Згідно п. 21 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судове
рішення у цивільній справі» №14 від
18.12.2009 року відповідно до статті 221
ЦПК України роз'яснення рішення суду, а
не ухвали, можливе тоді, коли воно не
містить недоліків, що можуть бути
усунені лише ухваленням додаткового
рішення, а є незрозумілим, що ускладнює
його реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.

Отже, необхідність роз'яснення
судового рішення зумовлена його
нечіткістю за змістом, коли воно є
неясним та незрозумілим як для осіб,
стосовно яких воно ухвалене, так і для
тих, які будуть здійснювати його
виконання.

Проте, суд зазначає, що рішення суду від
26.11.2014 року є чітким та не містить в собі
кілька можливих варіантів його
тлумачення і є повністю зрозумілим для
осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і
для тих, які будуть здійснювати його
виконання.

Разом з тим, ОСОБА_1 у тексті заяви
фактично ставить питання про
встановлення способу і порядку
виконання рішення суду, та просить суд
вирішити питання, які не були предметом
судового розгляду.

Але, встановлення способу і порядку
виконання рішення суду не може бути
предметом розгляду заяви про
роз'яснення рішення суду, та має
розглядатися в порядку, встановленому
ст. 373 ЦПК України.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за
наявності обставин, що утруднюють
виконання рішення (хвороба боржника
або членів його сім'ї, відсутність
присудженого майна в натурі, стихійне
лихо тощо), за заявою державного
виконавця або за заявою сторони суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання рішення в
судовому засіданні з викликом сторін і
у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставини суд вважає, що заява
про роз'яснення рішення задоволенню не
підлягає.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 221 ЦПК України, п. 21
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 року №14 «Про судове
рішення у цивільній справі», суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про
роз'яснення рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 26.11.2014
року у цивільній справі №639/3076/14-ц за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу, та по зустрічному позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поновлення
порушеного права, визнання договору
залога незаконним, витребування майна
та відшкодування моральної шкоди -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Харківської області
через Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а особам, які не були
присутні в судовому засіданні, в той же
строк з дня отримання її копії.

Суддя
В.В. Труханович