Справа № 274/2560/14-ц
Провадження № 2/0274/1282/14
РІШЕННЯ

Іменем України

08.09.2014
м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд
Житомирської області

в складі: головуючого судді Хуторної
І.Ю.,

при секретарі Соломянюк Л.О.,

з участю представника позивача
ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника третьої особи Хаустовича
С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бердичеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, третя особа без самостійних
вимог - Бердичівська міська рада,
про визнання меж земельної ділянки
погодженими.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5, в якому
просить визнати погодженими межі
земельної ділянки, розташованої за
адресою АДРЕСА_1 земельними ділянками
за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3.

Ухвалою суду, занесеною до журналу
судових засідань від 19.08.2014 до участі у
справі в якості третьої особи без
самостійних вимог залучено
Бердичівську міську раду.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він
виготовляє правовстановлюючий
документи на присадибну земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1.
Землевпорядною організацією ДП „Центр
ДЗК" було розроблено загальний план
встановлення меж земельних ділянок і
йому необхідно було погодити з
сусідами межі земельних ділянок. Однак
суміжні землекористувачі ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 відмовилися підписувати акт
погодження меж. Він звертався до
Бердичівської міської ради з метою
вирішення даного спору. Комісія
міської ради з питань вибору земельних
ділянок для розміщення об'єктів на
території міст Бердичівської міської
ради від 21.05.2013 року не погодила межі
земельної ділянки та рекомендувала
звернутися до суду.

У судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позов підтримала з
підстав, вказаних у позовній заяві.
Пояснила, що ОСОБА_4 виготовляє
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку, починаючи з 2011 року.
Відповідачі, які є землекористувачами
сусідніх земельних ділянок Хаврич та
Манько безпідставно відмовляються
підписати акт погодження меж. Без
погодження меж з сусідніми
землекористувачами ОСОБА_4
позбавлений можливості завершити
приватизацію та отримати
правовстановлюючий документ на
земельну ділянку.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому
засідання пояснила, що вона не погоджує
лише межу між її ділянкою та ділянкою
ОСОБА_4, позначеної на плані від літер Г
до В, тобто між будинками. В іншій
частині вона згідна з межами та
визначеними землями загального
користування. Вона принципово не
погоджує межі, бо ОСОБА_4 без її згоди
було проведено самочинні добудови.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання
не з'явився, про час і місце слухання
справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи -
Бердичівської міської ради Хаустович
С.С. у судовому засіданні пояснив, що не
заперечує проти задоволення позову у
разі наявності до того достатніх у
справі доказів. Пояснив, що
Бердичівською міською радою спір між
сусідами щодо погодження мед не був
вирішений та ОСОБА_4 рекомендовано
вернутися до суду.

Розглянувши справу у межах заявлених
вимог, дослідивши докази, судом
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Як вбачається зі свідоцтва про право на
спадщину від 03.02.1997 року ОСОБА_4
належить житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Рішенням виконкому Бердичівської
міської ради від 23.09.1997 року ОСОБА_4
передано у власність земельну ділянку,
площею 500 кв.м. адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Акти погодження меж земельної ділянки,
що є складовою виготовленої технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності ОСОБА_4 на земельну
ділянку, не містять підпису суміжних
землекористувача ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
внаслідок відмови останніх погодити
межі (а.с.9-10).

Той факт, що існує спір між ОСОБА_4 та
сусідніми землекористувачами ОСОБА_2
та ОСОБА_5 щодо погодження меж
земельних ділянок підтвердили у
судовому засідання свідки ОСОБА_6 та
ОСОБА_7

З актів комісії Бердичівської міської
ради з питань вибору земельних ділянок
для розміщення об'єктів на території
міст від 24.10.2011 року та 21.05.2013 року
вбачається, що спір між ОСОБА_6 та
сусідніми землекористувачами щодо
погодження меж земельних ділянок не
вирішений, ОСОБА_4 рекомендовано
відповідно до ст.158 ЗК України
звернутися до суду ( а.с. 13-14).

Частиною 2 ст. 158 ЗК України
передбачено, що виключно судом
вирішуються земельні спори з приводу
володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ» від 16 квітня 2004 року №7, згідно
із ст. 158 ЗК України суди розглядають
справи за спорами про межі земельних
ділянок, що перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
влади з питань земельних ресурсів.

Частиною третьою статті 158 Земельного
кодексу України встановлено, що органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо меж земельних ділянок, що
перебувають у власності і користуванні
громадян, та додержання громадянами
правил добросусідства, а також спори
щодо розмежування меж районів у містах.

Частиною п'ятою статті 158 Земельного
кодексу України визначено, що у разі
незгоди власників землі або
землекористувачів з рішенням органів
місцевого самоврядування,
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, спір вирішується
судом.

З вказаних положень статті 158
Земельного кодексу України випливає,
що у разі існування спору між
землевласниками/землекористувачами
земельних ділянок щодо меж останніх,
цей спір має вирішуватись органом
місцевого самоврядування шляхом
прийняття відповідного рішення, і лише
у разі незгоди з таким рішенням
землевласника/землекористувача спір
вирішується судом шляхом оскарження
такого рішення, тобто вирішення спорів
щодо погодження меж земельних ділянок
не належить до компетенції суду.

Таким чином, для завершення процедури
приватизації ОСОБА_4 має звернутись до
Бердичівської міської ради
Житомирської області для вирішення
спору щодо зовнішніх меж його
земельної ділянки, а Бердичівська
міська рада Житомирської області
зобов'язана вирішити цей спір шляхом
прийняття відповідного рішення. У разі
незгоди з цим рішенням ОСОБА_4, ОСОБА_2
та ОСОБА_5 мають право оскаржити його у
судовому порядку, так само як і мають
право оскаржити в судовому порядку
бездіяльність Бердичівської міської
ради Житомирської області у разі не
вирішення нею спору.

Не прийнявши будь-якого рішення по
зверненню ОСОБА_4 щодо вирішення даного
земельного спору, міська рада
позбавила можливості ОСОБА_4 захистити
свої права у спосіб, передбачений ч.5
ст.158 ЗК України, та завершити процес
приватизації, розпочатий ще у 2011 році.

Стаття 16 ЦК України визначає перелік
способів захисту порушених прав та
інтересів у суді.

Відповідно до ст.152 ЗК України, захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Оскільки за положеннями ст. 16 ЦК
України, ст.ст. 152, 158 ЗК України такого
способу захисту в суді порушених прав,
як визнання меж земельних ділянок
погоджених не передбачено законом, а
суд не має права перебирати на себе
повноваження органу місцевого
самоврядування та вирішувати спір
щодо меж земельних ділянок, - підстави
для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст..ст. 10,11,60-212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_5, третя особа без самостійних
вимог - Бердичівська міська рада, про
визнання меж земельної ділянки
погодженими, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський
міськрайонний суд Житомирської
області протягом 10 днів з дня
проголошення рішення суду. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії даного
рішення.

Суддя -