У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Ступак О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 03 грудня 2013 року
та рішення апеляційного суду м. Києва
від 10 липня 2014 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» звернулося до суду з указаним
позовом, вимоги якого під час розгляду
справи збільшило та остаточно просило
стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним договором від 19 жовтня 2005
року № CL-004/280/2005 у розмірі
1 520 696 грн 95 коп. Свої вимоги
позивач обґрунтовував тим, що 19 жовтня
2005 року між АКБ «Райффайзенбанк
Україна» та відповідачем було укладено
кредитний договір № CL-004/280/2005, згідно з
яким останній отримав кредит у розмірі
27 920 доларів США, з фіксованою
процентною ставкою 11% річних, строком
повернення - 19 жовтня 2011 року. На
підставі укладеного 05
листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк»
(правонаступник АКБ «Райффайзенбанк
Україна») та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» договору купівлі-продажу
кредитного портфелю, останнє є новим
кредитором за зобов'язанням ОСОБА_2, що
виникли на підставі кредитного
договору № CL-004/280/2005. У
зв'язку з невиконанням боржником
належним чином умов договору
утворилася заборгованість, яка станом
на 19 листопада 2013 року
становить 40 914,75 доларів США, що на дату
проведення розрахунку еквівалентно 327
031 грн 60 коп., з яких: залишок
заборгованості за кредитом - 26 827,36
доларів США (214 431 грн 09 коп.); несплачені
проценти за користування кредитом - 14
087,39 доларів США (112 031 грн 60 коп.). Указану
суму заборгованості позивач просив
стягнути з відповідача, а також пеню за
прострочення виконання зобов'язання у
розмірі 1 193 665 грн 35 коп.

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 03 грудня 2013 року позов
задоволено. Вирішено питання щодо
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
10 липня 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано, позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ТОВ «ОТП Факторинг Україна»
заборгованість за кредитом у сумі 26 827,36
доларів США, що еквівалентно 214 431 грн 09
коп.; заборгованість за процентами за
користування кредитом у сумі
14 087,39 доларів США, що
еквівалентно 112 031 грн 60 коп., а всього - 40
914,75 доларів США, що еквівалентно 326 444
грн. 69 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пеню за
прострочення виконання зобов'язання у
розмірі 326 тис. грн. У іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої й
апеляційної інстанцій, справу передати
на новий розгляд до суду першої
інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити, оскільки із
матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваного рішення апеляційного
суду, яким скасовано рішення суду
першої інстанції, вбачається, що скарга
є необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності та неправильності
зазначеного рішення суду апеляційної
інстанції.

Задовольняючи частково позов ТОВ «ОТП
Факторинг Україна», апеляційний суд,
дослідивши докази у справі і надавши їм
належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60,
212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши
обставини справи, обґрунтовано виходив
з доведеності указаного позову та
наявності правових підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивача визначеної судом суми
заборгованості, яка утворилася у
зв'язку з невиконанням боржником
належним чином взятих за кредитним
договором зобов'язань.

При цьому, виходячи з передбачених ч. 3
ст. 551 ЦК України підстав, апеляційний
суд правомірно зменшив розмір пені.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив обставини справи та наявні у
справі докази, надав їм належну оцінку,
в результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів та на правильність
висновків апеляційного суду не
впливають.

Клопотання касаційної скарги про
скасування рішення суду першої
інстанції є некоректним, ураховуючи, що
це рішення обґрунтовано скасовано
судом апеляційної інстанції.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою на рішення
апеляційного суду м. Києва від 10 липня
2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали
повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ

О.В. Ступак