Справа № 352/1768/14-ц
Провадження № 2/352/974/1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 року
м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді
Хоминець М.М.

з участю секретаря
Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ПАТ
«Кредитпромбанк», третя особа без
самостійних вимог на стороні
відповідача - ВДВС Тисменицького
районного управління юстиції
Івано-Франківської області, про
визнання домоволодіння і земельної
ділянки об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, визнання
права власності на ? частину
домоволодіння і земельної ділянки,
зняття арешту з ? частини домоволодіння
і земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 11.08.2014 р. звернулася в
суд з позовом до відповідачів про
визнання домоволодіння і земельної
ділянки об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, визнання
права власності на ? частину
домоволодіння і земельної ділянки,
виключення з акту опису і арешту майна
від 03.12.2013 р. ? частини домоволодіння і
земельної ділянки.

Після уточнення позовних вимог
24.10.2014 р. просила: 1) визнати
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,1411 га з кадастровим номером
:02:001:0324 за цією ж адресою об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя; 2) визнати за нею право
власності на ? частину спірного
домоволодіння та ? частину спірної
земельної ділянки; 3) зняти арешт з ?
частини спірного домоволодіння та ?
частини спірної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 24.10.2014 р. до участі в
справі в якості третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача залучено ВДВС
Тисменицького районного управління
юстиції Івано-Франківської області.

Заявлені позовні вимоги позивачка
обґрунтовувала тим, що під час
виконання виконавчого листа № 2-516,
виданого 08.08.2012 р. Богородчанським
районним судом Івано-Франківської
області, про стягнення з ОСОБА_2 у
користь ПАТ «Кредитпромбанк» 1029014,55
грн. заборгованості за кредитним
договором державний виконавець ВДВС
Тисменицького районного управління
юстиції ОСОБА_3 03.12.2013 р. склав акт опису
і арешту майна, згідно якого описано та
накладено арешт на нерухоме майно, а
саме: домоволодіння АДРЕСА_1 та
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,1411 га з кадастровим номером
:02:001:0324 за цією ж адресою. Вказане
нерухоме майно придбане за договором
дарування від 30.08.2004 р., право власності
на вказане майно зареєстровано за
чоловіком позивачки ОСОБА_2, сторони
перебувають у шлюбі з 21.07.1984 р. За час
шлюбу подароване ОСОБА_2 домоволодіння
істотно збільшилось у своїй вартості
внаслідок грошових затрат позивачки,
здійснених нею, починаючи з серпня 2008 р.
до жовтня 2010 р., на загальну суму 465000
грн. Оскільки належне ОСОБА_2 спірне
домоволодіння істотно збільшилось у
своїй вартості внаслідок грошових
затрат позивачки, наявні підстави
відповідно до ч.1 ст.62 СК України для
визнання його об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. З огляду
на рівність часток майна дружини та
чоловіка згідно вимог ч.1 ст.70 СК
України вона має право на ? частину
спірного домоволодіння та згідно вимог
ч.ч. 1, 4 ст.120 ЗК України - на ? частину
присадибної земельної ділянки, що
належить відповідачу згідно
державного акту на право власності на
земельну ділянку ЯЕ № 847469 від 14.01.2008 р.
Оскільки половина спірних
домоволодіння та земельної ділянки
належить позивачці, вона вправі на
підставі ч.1 ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» звернутись до
суду з позовом про визнання права
власності на вказане нерухоме майно та
зняття з нього арешту.

Представник позивача у судовому
засіданні уточнений позов підтримав і
просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явився, у нотаріально посвідченій
заяві на адресу суду позов визнав, не
заперечував проти його задоволення,
просив справу розглянути у його
відсутності.

Представник відповідача - ПАТ
«Кредитпромбанк» у судове засідання не
з'явився повторно, про час і місце
судового розгляду відповідач
повідомлений належним чином, не
повідомив суду про причини неявки
свого представника в судове засідання.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, у поданій суду
заяві ВДВС Тисменицького РУЮ просив
розглянути справу у відсутності свого
представника.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що уточнений позов
підлягає до задоволення, виходячи з
наступних підстав.

Встановлено, що під час виконання
виконавчого листа № 2-516/11, виданого
Богородчанським районним судом
Івано-Франківської області 08.08.2012 р.,
про стягнення з ОСОБА_2 у користь ПАТ
«Кредитпромбанк» 1029014,55 грн.
заборгованості за кредитним договором
та 1820 грн. судових витрат державний
виконавець ВДВС Тисменицького
районного управління юстиції ОСОБА_3
03.12.2013 р. склав акт опису і арешту майна,
згідно якого описано та накладено
арешт на нерухоме майно, а саме:
домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,1411 га з кадастровим номером
:02:001:0324 за цією ж адресою (а.с.18-19).

Спірне домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складалось із житлового будинку
вартістю 117566 грн., подароване
чоловікові позивачки - відповідачу
ОСОБА_2 на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування від
30.08.2004 р. (а.с.4). Право власності
відповідача на вказане нерухоме майно
зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ
у Реєстрі прав власності на нерухоме
майно 31.08.2004 р., що підтверджується
відповідним витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно
(а.с.39).

Судом встановлено, що під час
перебування у шлюбі позивачки та
відповідача ОСОБА_2 (шлюб
зареєстрований 21.07.1984 р. - а.с.5)
подароване останньому домоволодіння
істотно збільшилось у своїй вартості
внаслідок спільних затрат подружжя та,
зокрема, внаслідок грошових затрат
позивачки, здійснених нею, починаючи з
2008 р. до 2010 р., на загальну суму 465000 грн.

Вказані обставини підтверджуються
наявними у матеріалах справи
письмовими доказами, а саме: технічним
паспортом на спірне домоволодіння
станом на квітень 2004 р., яке складалось
із житлового будинку загальною площею
380,1 кв.м інвентаризаційною вартістю 117566
грн. (а.с.41-48); копією договору на
виконання підрядних робіт від 20.05.2008 р.,
укладеного між замовником ОСОБА_1 та
підрядником ПП «Альянсбуд-2» (а.с.23-25),
оригінал якого оглянуто судом; копіями
актів приймання виконаних будівельних
робіт по житловому будинку по вул.
Липова, 59а в с. Загвіздя за липень 2008 р.
на 140000 грн., травень 2009 р. на 170000 грн.,
квітень 2010 р. на 109000 грн. та жовтень 2010 р.
на 46000 грн. (а.с.26-38), оригінали яких
оглянуті судом; копіями квитанцій про
оплату позивачкою 465000 грн. за виконані
будівельні роботи (а.с.22), оригінали
яких оглянуто судом; технічним
паспортом на спірне домоволодіння
станом на вересень 2014 р. (62-69), згідно
якого у склад домоволодіння входить
житловий будинок загальною площею 388,6
кв.м, огорожа N1, огорожа N2, криниця,
загальна інвентаризаційна вартість
складає 1422422 грн.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.62 СК
України якщо майно дружини, чоловіка за
час шлюбу істотно збільшилося у своїй
вартості внаслідок спільних трудових
чи грошових затрат або затрат другого з
подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини і чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

З огляду на викладене, враховуючи
встановлені обставини, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
заявлених позивачкою вимог щодо
визнання спірного домоволодіння
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та визнання за нею
права власності на ? частину
домоволодіння.

Встановлено, що спірна присадибна
земельна ділянка площею 0,1411 га
належить відповідачу ОСОБА_2 на
підставі рішення Загвіздянської
сільської ради від 12.10.2007 р., що
посвідчується державним актом на право
власності на земельну ділянку ЯЕ № 847469
від 14.01.2008 р. (а.с.20-21).

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що містяться в
п.18-2 постанови № 7 від 16.04.2004 р. «Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ» (з наступними
змінами), згідно положень ст.ст. 81, 116 ЗК
України окрема земельна ділянка,
одержана громадянином у період шлюбу в
приватну власність шляхом
приватизації, є його особистою
приватною власністю, а не спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
частку із земельного фонду. Якщо на
такій земельній ділянці знаходиться
будинок, будівля, споруда, що є спільною
сумісною власністю подружжя, то у разі
поділу будинку, будівлі, споруди між
подружжям та виділу конкретної частини
будинку, будівлі, споруди до особи, яка
не мала права власності чи
користування земельною ділянкою,
переходить це право у розмірі частки
права власності у спільному майні
будинку, будівлі, споруди у
відповідності до ст.120 ЗК України, ст.377
ЦК України.

Згідно вимог ч.4 ст.120 ЗК України у разі
набуття права власності на жилий
будинок кількома особами право на
земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності жилого будинку.

З урахуванням викладеного підлягають
до задоволення також вимоги про
визнання спірної земельної ділянки
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя та визнання за
позивачкою права власності на ? частину
земельної ділянки.

Оскільки половина спірних
домоволодіння та земельної ділянки
належить позивачці на праві спільної
сумісної власності подружжя, вона
вправі на підставі ч.1 ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернутись до суду з позовом про
визнання права власності на вказане
нерухоме майно та зняття з нього
арешту. За таких обставин
обґрунтованою є також остання позовна
вимога про зняття арешту з ? частини
спірного домоволодіння та ? частини
спірної земельної ділянки.

При цьому суд враховує, що спірні
домоволодіння і земельна ділянка
перебувають в іпотеці ПАТ
«Кредитпромбанк». Вказана обставина не
є перешкодою для позитивного вирішення
даного спору.

З огляду на те, що позивачка сплатила за
вирішення майнової вимоги при подачі
позову 587,83 грн., а вартість половини
спірного нерухомого майна на даний час
складає 711211 грн., у дохід державного
бюджету слід стягнути ще 3066,17 грн.
судового збору. Вказана сума підлягає
стягненню з відповідача ОСОБА_2

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 62, 69, 70 СК України, ст.120 ЗК України,
ст.60 ч.1 Закону України «Про виконавче
провадження», керуючись ст.ст. 88, 213-215
ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати домоволодіння АДРЕСА_1 та
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд площею
0,1411 га з кадастровим номером
:02:001:0324, яка розташована по вул.
Липова, 59а в с. Загвіздя Тисменицького
району Івано-Франківської області,
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину домоволодіння АДРЕСА_1
загальною вартістю 1422422 грн. та ?
частину земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд загальною площею 0,1411
га з кадастровим номером :02:001:0324,
яка розташована по АДРЕСА_1

Зняти арешт, накладений відділом
державної виконавчої служби
Тисменицького районного управління
юстиції Івано-Франківської області, з ?
частини домоволодіння АДРЕСА_1 та ?
частини земельної ділянки для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд загальною площею 0,1411
га з кадастровим номером :02:001:0324,
яка розташована по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 3066 (три тисячі
шістдесят шість) грн. 17 коп. судового
збору в дохід державного бюджету.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до
Апеляційного суду Івано-Франківської
області подається протягом десяти днів
з дня його проголошення через
Тисменицький районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуюча

М.М.Хоминець