Справа 206/4181/14-ц
Провадження 2/206/1040/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"31" липня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в:

1 липня 2014р. позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтував тим, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 12.02.2007р.
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21600грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 22.80% на рік.

Дотепер відповідач свої обов'язки
не виконав, що стало причиною звернення
до суду з вказаним позовом, в якому
позивач просить суд стягнути з
відповідача заборгованість в сумі
25116.03грн, яка складається -
заборгованість за кредитом - 6829,52грн,
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 11063,53грн,
заборгованості по комісії за
користування кредитом - 5550,79грн, а також
штрафи, відповідно до п.8.6 Умов та
правил надання банківських послуг -
500грн. (фіксована частина), - 1172,19грн.
(процентна складова) та судові витрати
(а.с.2-4).

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у відсутність їх
представника не заперечуючи проти
ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що
у сукупності із вказаними вище
обставинами дає суду підстави для
застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги слід
задовольнити з наступних підстав.

Суд встановив, що 12 лютого 2007р.
позивач позивач подав відповідачу
заяву про встановлення ліміту
кредитування в сумі 250грн (а.с.9).

На підставі цієї заяви, 12 лютого 2007р,
було відкрито рахунок та оформлено
кредитну картку, про що свідчить
відмітка в заяві клієнта в розділі
«Відмітки банку» (а.с.9).

Відповідач фактично скористався
лімітом кредитування, про що
розрахунок суми заборгованості.

У встановлені договором строки,
відповідач зобов'язання не виконав, у
зв'язку з чим станом на 30 травня 2014р,
згідно розрахунку позивача, утворилася
заборгованість в сумі 25116,03грн, яка
складається із: заборгованість за
кредитом - 6829,52грн, заборгованості по
процентам за користування кредитом -
11063,53грн, заборгованості по комісії за
користування кредитом - 5550,79грн, а також
штрафи, відповідно до п.8.6 Умов та
правил надання банківських послуг -
500грн. (фіксована частина), - 1172,19грн.
(процентна складова) (а.с.5-8).

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач
передав відповідачу певні грошові
кошти, про що свідчать матеріали
справи, отже, вказаний правочин, у
розумінні ст. 1054 ЦК України, було
укладено.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
потрібним чином згідно з умовами
договору та вимогами цього кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а при відсутності таких умов та вимог -
за звичаями ділового обороту або інших
вимог, які звичайно пред'являються.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи той факт, що відповідач
дотепер неналежно виконує свої
обов'язки з повернення отриманого ним
ліміту кредитування, таке невиконання
(неналежне виконання) є порушенням його
зобов'язань у розумінні наведеної
норми, а тому позовні вимоги підлягають
безумовному задоволенню, у заявлений
позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 526, 610, 611, 1054,
1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 59,
60, 81, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.н.НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № б/н від 12 лютого
2007р., яка утворилася станом на 30 травня
2014р. у розмірі 25116,03 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом - 6829,52грн, заборгованості по
процентам за користування кредитом -
11063,53грн, заборгованості по комісії за
користування кредитом - 5550,79грн,
штрафів - 500грн. (фіксована частина), -
1172,19грн. (процентна складова), а також
сплачений судовий збір - 251,16грн.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
перегляд заочного рішення.

Суддя
А.О. Сухоруков