АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/1767/14-ц
Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1925/К/14
Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Булах К.А.

за участі: позивача ОСОБА_2, позивача
ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,
відповідача ОСОБА_5 та її представника
ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу представника відповідача
ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення
Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу від 31 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_2 до ОСОБА_10, ОСОБА_5,
Управління благоустрою та житлової
політики виконавчого комітету
Криворізької міської ради, відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Криворізького міського управління
юстиції Дніпропетровської області про
визнання приватизації квартири,
свідоцтва про право власності на
квартиру договору купівлі-продажу
квартири, скасування реєстрації права
власності на квартиру за договором
купівлі-продажу квартир та визнання
права на приватизацію квартири,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_9,
ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_10, ОСОБА_5, Управління Благоустрою
та житлової політики Виконавчого
комітету Криворізької міської ради
(далі - УБЖП) та Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Криворізького міського управління
юстиції (далі - реєстраційна служба) про
визнання свідоцтва про право власності
та договору купівлі-продажу квартири
недійсними, в якому просили визнати
недійсною приватизацію квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1;
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житло (на спірну квартиру),
видане на ім'я ОСОБА_10; визнати
недійсним договір купівлі-продажу
спірної квартири від 11.03.2011 року,
укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_5;
скасувати державну реєстрацію спірної
квартири за ОСОБА_5; визнати за
позивачами право на приватизацію
спірної квартири; стягнути з ОСОБА_10 на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду в
розмірі 5000,00 грн., а також судові
витрати в сумі 1141,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі зазначили, що в 1980 році
ОСОБА_11, яка доводилась матір'ю ОСОБА_3,
отримала трикімнатну квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1. На
сім'ю у складі ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_2, ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився
ОСОБА_16, який також був зареєстрований
у вказаній квартирі. У 1983 році ОСОБА_13
та ОСОБА_15 зареєстрували шлюб, у
зв'язку з чим позивачка змінила
дошлюбне прізвище, обравши
чоловікове.ІНФОРМАЦІЯ_1 народився
ОСОБА_2. В листопаді 1998 року позивачка
разом з чоловіком ОСОБА_15, матір'ю та
разом із синами поїхали в с. Дудкин Гай
Новосанжаровського р-ну Полтавської
обл. За рішеннями суду ОСОБА_10 було
визнано членом сім'ї наймача спірної
квартири ОСОБА_3 та визнано позивачів в
даній справі такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.
ОСОБА_10 приватизувала спірну квартиру
та на підставі договору
купівлі-продажу від 11.03.2011 року продала
її ОСОБА_5 Таким чином, позивачі
вважаючи, що ОСОБА_10 шляхом обману
здобула право власності на вказану
квартиру та продала її, звернулись до
суду з вказаним позовом.

Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Визнане свідоцтво про право власності
на житло на ім'я ОСОБА_10 № С-34 від 28.02.2011
року, видане згідно з розпорядженням
Управління благоустрою та житлової
політики виконкому Криворізької
місткої ради « С-33 від 23 лютого 2011 року,
на квартиру, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1 не дійсним.

Визнаний договір купівлі-продажу
квартири ВРІ № 2727715 від 11.03.2011 року,
зареєстрований державним нотаріусом
другої Криворізької нотаріальної
контори Криворізького міського
нотаріального округу Тімошиною О.В.
(реєстраційний номер 2-887), згідно якого
ОСОБА_10 продала ОСОБА_5 квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1
недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10, ОСОБА_5 в рівних
частинах на користь ОСОБА_3 584 грн. 76 коп.
в рахунок відшкодування судових
витрат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, необґрунтованість рішення суду
та неповноту дослідження обставин
справи, просила скасувати рішення та
ухвалити нове про відмову в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначила, що з позовної заяви
вбачається, що ОСОБА_3 придбала
житловий будинок в с. Дудкин Гай та
разом з усією сім'єю переїхала туди для
проживання з листопада 1998 року. Тобто
втратила право користування спірною
квартирою та проживання в ній, оскільки
не мешкала в ній протягом більше шести
місяців. У зв'язку з чим вона також
позбавлена права звернення до суду з
будь-якими вимогами щодо спірної
квартири.

Крім того, представник відповідачки в
апеляційній скарзі зазначила, що
договір-купівлі продажу, укладений між
ОСОБА_10 та ОСОБА_5 відповідає вимогам
закону, оскільки сторонами досягнуто
всіх істотних його умов, а саме за
погоджену суму грошових коштів ОСОБА_10
продала, а ОСОБА_5 прийняла у власність
квартиру, про що свідчить державна
реєстрація. Відтак, ОСОБА_5 правомірно
набула право власності на спірну
квартиру, отже з урахуванням того, що їй
не було та не могло бути відомо про те,
що ОСОБА_10 не мала права відчужувати
спірну квартиру, вона є добросовісним
набувачем.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог, доводів апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 10
грудня 2010 року ОСОБА_10 була визнана
членом сім'ї наймача і отримала право
на проживання в квартирі АДРЕСА_1.
Рішенням Саксаганського районного
суду м. Кривого Рогу від 21 січня 2010 року
ОСОБА_3, ОСОБА_2. ОСОБА_2, ОСОБА_9 були
визнані такими, що втратили право на
проживання у вказаній квартирі. В
лютому 2011 року ОСОБА_10 приватизувала
вказану квартиру, а в березні 2011 року
продала її ОСОБА_5

Зазначені рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу були
скасовані судом апеляційної інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання недійсними свідоцтва про
право власності на житло та договору
купівлі-продажу квартири, суд першої
інстанції виходив з того, що вказані
дії з боку ОСОБА_10 вчинені без законних
на це підстав.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Правові підстави приватизації житла,
що знаходиться в державній власності
та процедура її здійснення
визначається Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" від 19.06.1992 року та Положенням про
порядок передачі квартир (будинків) у
власність громадян, затвердженого
Наказом Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству № 56
від 15 вересня 1992 року (далі - Положення).

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" приватизація державного
житлового фонду здійснюється
уповноваженими на це органами,
створеними місцевою державною
адміністрацією та органами місцевого
самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управлінню,
яких знаходиться державний житловий
фонд. Передача займаних квартир
(будинків) здійснюється в спільну
сумісну або часткову власність за
письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають в
даній квартирі (будинку), в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку).

Пунктом 5 Положення передбачено, що до
членів сім'ї наймача включаються лише
громадяни, які постійно мешкають у
квартирі (будинку) разом з наймачем або
за якими зберігається право на житло.

При цьому, як встановлено ч. 2 ст. 64 ЖК
України, до членів сім'ї наймача
належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути
визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і
ведуть з ним спільне господарство.

Отже колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що ОСОБА_10 не була
членом сім'ї наймача та членів його
сім'ї, не мала права на приватизацію
житла, не мала права звернення до суду з
позовом про визнання позивачів такими,
що втратили право на проживання в
спірній квартирі.

Також, суд першої інстанції враховуючи,
що рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20.06.2012
року (а.с.23-25), встановлено, що ОСОБА_10
вселилася до спірної квартири з
порушенням установленого законом
порядку, дійшов обґрунтованого
висновку про необхідність визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на житло, видане на ім'я
ОСОБА_10 № С-34 від 28.02.2011 року на підставі
розпорядження Управління благоустрою
та житлової політики виконкому
Криворізької міської ради № С-33 від 23
лютого 2011 року, на квартиру АДРЕСА_1

У відповідності до ч. 1 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечить ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент його вчинення стороною
(сторонами) вимог, які вставлені ч.1,3, 5, 6
ст. 203 ЦК України.

Оскільки приватизація квартири, була
незаконною, то ОСОБА_10 не мала права
вчиняти договір купівлі-продажу
спірної квартири з ОСОБА_5, оскільки не
являлась законним власником спірної
квартири.

Також судом, встановлено, що при
укладенні договору купівлі-продажу
спірної квартири сторонами в момент
його вчинення не були додержанні
вимоги ст. 203 ЦК України, у зв'язку з чим,
суд дійшов вірного висновку щодо
необхідності визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири ВРІ
№ 2727715 від 11.03.2011 року, зареєстрованого
державним нотаріусом другої
Криворізької нотаріальної контори
Криворізького міського нотаріального
округу Тімошиною О.В. (реєстраційний
номер 2-887), згідно якого ОСОБА_10 продала
ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1

Колегією суду не приймаються доводи
апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3
разом з усією сім'єю втратили право
користування та проживання у спірній
квартирі через придбання нею житлового
будинку в с. Дудкин Гай та переїзд разом
з усією сім'єю туди для проживання ще в
листопаді 1998 року; а також
правомірність договору
купівлі-продажу спірної квартири,
укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_5,
оскільки вони спростовуються
матеріалами справи та висновками суду.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суду не приймаються до уваги,
оскільки вони фактично зводяться до
переоцінки рішення суду та незгодою з
висновками суду по оцінці доказів.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржується.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального законодавства, у
зв'язку із чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню через свою
недоведеність, а рішення суду -
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 303, 307, ст. 308, ст.ст.
313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду
м. Кривого Рогу від 31 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: