Номер провадження: 22-ц/785/6522/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Бабія А.П., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за апеляційною скаргою
представника Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» на рішення
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 14 травня 2014 року, -

встановила:

ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором, посилаючись на наступні
обставини.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилався на те, що 10 липня 2008 року між
ПАТ КБ "Приват Банк" та ОСОБА_2 був
укладений кредитний договір, згідно
якого ПАТ КБ "Приват Банк" зобов'язався
надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 15 000 грн.
строком до 08.01.2010 року, а ОСОБА_2
зобов'язалася повернути кредит та
сплатити відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановленими кредитним
договором. Крім того, в забезпечення
виконання зобов'язань за вищевказаним
кредитним договором, 10 липня 2008 року
між Банком та ОСОБА_3, ОСОБА_4 були
укладені Договори поруки до Кредитного
договору. Згідно договорів поруки у
випадку невиконання або неналежного
виконання Боржником взятих на себе
зобов'язань по кредитному договору
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 несуть солідарну
відповідальність перед Банком.

Згідно кредитного договору, який був
укладений між позивачем та ОСОБА_2,
позивач повністю та в строки виконав
зобов'язання по даному кредитному
договору, видавши ОСОБА_2 кредит в сумі
15 000 грн. ОСОБА_2 не виконала умов
кредитного договору, тобто своєчасно
не повертала банку кредитні кошти та не
сплачувала відсотки за користування
кредитними коштами, в зв'язку з чим,
станом на 08.09.2013 року заборгованість
відповідачки склала 38201,58 грн., у тому
числі:

- заборгованість по кредиту - 10091,77 грн.;

- заборгованість по процентам за
користування кредитом - 26052,59 грн. ;

а також штрафи відповідно до договору:

штраф (фіксована частина) - 250 грн.;

штраф ( процентна складова) - 1807,22 грн.

Враховуючи дані обставини, представник
позивача просить стягнути солідарно з
відповідачів вказану суму
заборгованості.

Представник ПАТ "Райффайзен банк
Аваль" в судове засідання не
з'явився, надав заяву про слухання
справи за його відсутністю, позовні
вимоги уточнив та просила стягнути на
користь Банку з відповідачів 28688,89 грн.,
з урахуванням часткового погашення
суми заборгованості за кредитом.

Представник відповідачів у судове
засідання не з'явився, надав заяву
про можливість слухання справи
за його відсутності, позовні вимоги
не визнав.

Рішенням Татарбунарського районного
суду Одеської області від 14 травня 2014
року позов задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за
кредитним в сумі 28688,89 грн. Вирішено
питання про судові витрати. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду в частині відмови в задоволенні
позовних вимог про відмову у стягненні
з поручителів - ОСОБА_3, ОСОБА_4
заборгованості за кредитним
договором представник позивача подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду в
оспорюваній частині в зв'язку з тим, що
воно постановлено в цій частині з
порушенням норм матеріального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи, неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи та незастосування закону
який підлягає застосуванню і ставиться
питання про ухвалення нового рішення
про задоволення позовних вимог про
стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
солідарно заборгованості за
кредитним договором.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції посилався на те,
що відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.104 8 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором... У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Статтею 625 ч.ІЦК України передбачено,
що боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання, як
передбачено ст.611 ЦК України, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору, зміна умов зобов'язання,
сплата неустойки, відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Між сторонами був укладений кредитний
договір від 10.07.2008 року, відповідно до
якого відповідачці ОСОБА_2 були видані
кошти в сумі 15 000 грн. із відсотковою
ставкою 35% річних від суми кредиту.

Відповідно до розрахунку ПАТ
КБ "Приват Банк" заборгованість
по Кредитному договору №238249-cred
складає 38201,58 грн., але враховуючи
часткове погашення даної суми,
станом на 30.03.2014 року, заборгованість
складає 28688,89 грн.

Відповідно до копій договорів
поруки до Кредитного договору від
10.07.2008 року поручителями по вказаному
договору є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тобто
останні несуть солідарну
відповідальність із ОСОБА_2 перед
Банком.

Позивач свої зобов'язання перед
відповідачкою виконав, однак ОСОБА_2
не виконала умов договору щодо
своєчасного погашення
заборгованості по кредиту та
відсотках за користування кредитом.

Згідно ст.554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники,
якщо договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно з п. 10 договору поруки від 10
липня 2008 року останній діє до повного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором. Як вбачається з
п.6.1 кредитного договору від 10 липня 2008
року, договір діє до повного виконання
обов'язків позичальника. Пунктом 1.4
кредитного договору встановлено строк
повного погашення кредиту, а саме 08.01.2010
року, в порядку та в строки, встановлені
Графіком погашення кредиту та
процентів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Строк виконання зобов'язання за
кредитним договором (основного
зобов'язання) настав 08 січня 2010 року.
Кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явив
вимоги до поручителя. Повідомлення до
відповідачів з вимогою погасити
прострочену заборгованість датоване 02
серпня 2013 року та 12 серпня 2013 року
направлене відповідачам, що
підтверджується реєстром поштових
відправлень (а.с.9-10).

Таким чином, позивач не пред'явив
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання або протягом одного року
від дня укладення договору поруки
вимоги до поручителя, що свідчить про
припинення поруки і, як наслідок, про
відсутність підстав для солідарного
стягнення заборгованості із боржника
та поручителів.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги ПАТ КБ "Приват Банк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості підлягають
частковому задоволенню та на користь
Банку підлягає стягненню сума
заборгованості із відповідача ОСОБА_2

Колегія погоджується з зазначеними
висновками суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про
помилковість відмови в задоволенні
позовних вимог до поручителів,
оскільки зобов'язання поручителів
діють до повного виконання
зобов'язання ОСОБА_2, а тому договори
поруки не припинилися є помилковими.

Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30 березня
2012року «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» у пункті 24 роз'яснив, що
відповідно до частини четвертої статті
559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Отже, якщо кредитним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то у разі
неналежного виконання позичальником
своїх зобов'язань за цим договором
строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

На підставі наведеного колегія вважає,
що суд першої інстанції порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні рішення не допустив, а
наведені а апеляційній скарзі доводи
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
відхилити. Рішення Татарбунарського
районного суду Одеської області від 14
травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів.

Судді
О. А. Ступаков

А. П. Бабій

В. А.
Станкевич