Справа № 482/1576/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

12 вересня 2014 року

Новоодеський районний
суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

при секретарі Шведовій Я.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нова Одеса
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі на утримання неповнолітньої
дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 04.09.2014 року звернулася в
суд з позовом до відповідача про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі на утримання неповнолітньої
дитини.

В своєму позові позивач
зазначила, що проживала з відповідачем
в цивільному шлюбі з 05.10.2012 року по
15.03.2014 року.

Від сумісного життя у них з
відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 народився
син ОСОБА_3, батьком якого є відповідач
по справі. Добровільно надавати
матеріальну допомогу на утримання їх
спільної дитини відповідач в
добровільному порядку не хоче, хоча
згідно норм сімейного законодавства
зобов'язаний це робити. Відповідач
працює у Миколаївському міжрайонному
управлінні водного господарства, де
отримує заробітну платню та окрім
цього місця роботи, ще являється
приватним підприємцем, отримує
щомісячний дохід в розмірі 3500-5000 грн.,
тому, як вважає позивач, має
можливість утримувати їх спільну
дитину, оскільки іншим дітям він
аліменти не платить, стягнень по
виконавчим документам з відповідача не
проводиться, він здорова, працездатна
особа, тому позивачка в своєму позові
просила стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання сина в
твердій грошовій сумі щомісячно в
розмірі 1300 грн. на місяць.

В судове засідання позивач не
з'явилася. На адресу суду надійшла
письмова заява, в якій позивач
підтримала заявлений позов та просила
суд розглянути справу у її
відсутність.

Також, до суду надійшла письмова заява
від відповідача з визнанням позовних
вимог та проханням розглядати справу у
його відсутності.

Заяви позивача, відповідача, є
добровільними, не суперечать закону,
правам та інтересам сторін та третіх
осіб, а тому приймаються судом.

У відповідності зі ст. 169 ЦПК України,
справа, згідно до заяв позивача та
відповідача , розглянута у їх
відсутність, на підставі наявності в
матеріалах справи достатніх даних про
права та взаємовідносини сторін.

Дослідивши в судовому засіданні
фактичні обставини справи та
перевіривши їх письмовими доказами,
оцінивши дослідженні в судовому
засіданні докази, суд приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Цей висновок суду ґрунтується на
наступному:

Як вбачається з матеріалів
справи, у сторін є спільна дитина - син
ОСОБА_3, батьком якого являється
відповідач по справі. Неповнолітній
ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою і
знаходиться на її утриманні. Батько
дитини - відповідач по справі з-за
відсутності домовленості з матір'ю не
надає добровільно допомоги позивачу на
утримання дитини, хоча зобов'язаний
надавати таку матеріальну допомогу, у
відповідності з вимогами ст. 180
Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 181 СК України,
способом виконання батьками обов'язку
утримувати дитину можуть
присуджуватися у частці від доходу в
грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 184
Сімейного Кодексу України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення,
суд за заявою платника або одержувача
може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі, а розмір
аліментів, визначений судом у твердій
грошовій сумі, підлягає індексації
відповідно до закону.

Згідно ст.182 СК України, при
визначенні розміру аліментів, суд
враховує матеріальне становище
платника аліментів, відсутність у
нього інших утриманців, матеріальне
становище отримувача аліментів, вимоги
чинного законодавства, та всі інші
істотні обставини справи.

Як вбачається з досліджених в суді
обставин позовної заяви, відповідач
працює офіційно, окрім того, являється
приватним підприємцем, тобто, окрім
офіційної зарплатні, отримує
додатковий щомісячний дохід від
підприємницької діяльності в розмірі
3500-5000 грн., не має інших утриманців і не
являється інвалідом, тому суд,
приходить до висновку, що вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
аліментів у твердій грошовій сумі в
розмірі 1300 грн. щомісячно, згідно
ст.ст.180, 184 Сімейного Кодексу України,
підлягає задоволенню.

Окрім цього, відповідач визнав
заявлені вимоги позивача, його заява
про визнання позову є підставою для
ухвалення судового рішення, згідно зі
ст.174 ЦПК України.

У відповідності з вимогами
ст.191 СК України аліменти підлягають
стягненню з відповідача з моменту
подачі до суду позову, тобто з 04 вересня
2014 року. Рішення суду в частині
стягнення аліментів в межах суми
платежу за один місяць відповідно до
ст.367 ЦПК України підлягають
обов'язковому негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130,174179,
212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі на утримання неповнолітньої
дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
проживає в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в
розмірі 1300 грн. щомісячно, починаючи з 04
вересня 2014 року і до повноліття дитини.

Розмір аліментів, визначений в
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави 243,60 гривень судового збору.

Рішення суду про стягнення
аліментів у межах суми платежу за один
місяць підлягає обов'язковому
негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через

Новоодеський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги, яка
подається протягом 10 днів дня
проголошення рішення.

Головуючий: