Номер провадження: 22-ц/785/6830/14
Головуючий у першій інстанції Івченко
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 15 травня 2014 року, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 4000 грн., обргунтовуючи свої
вимоги тим, що з 2005 року позивач
припинила шлюбні відносини з
відповідачем, спільне господарство не
вели і були змушені проживати окремо
один від одного через постійні
суперечки, які виникали на протязі
сімейного життя. Після чого позивач
звернулася до суду для розірвання
шлюбу з відповідачем.

Після розірвання шлюбу діти виявили
бажання проживати з матір'ю. На протязі
багатьох років відповідач не працює
добровільно матеріальної допомоги на
утримання дітей не надає. Син - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає тяжким хронічним
захворюванням сахарним діабетом, є
інвалідом дитинства, що потребує
значних матеріальних витрат. У зв'язку
з чим позивач вимушена працювати на
двох роботах для можливості
забезпечення своїх дітей та належного
лікування свого сина.

В судовому засіданні позивач,
представник позивача позовні вимоги
підтримали та просили задовольнити
позовну заяву у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заявлені позивачем позовні
вимоги не визнав у повному обсязі та
пояснив, що позивач чинить відповідачу
перешкоди в спілкуванні з дітьми, без
згоди протиправно змінила місце
проживання дітей в той час як існує
спір про визначення їх місця мешкання.
З 2000 року ОСОБА_3 був зареєстрований
виконкомом Одеської міської ради як
фізична особа-підприємець, про що було
видано відповідне свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця.

Підприємницька діяльність полягала у
здійсненні пасажирських перевезеннях
на міському автобусному маршруті.

З 2005 року ОСОБА_3 здійснює
підприємницьку діяльність шляхом
надання в оренду іншим особам
належного йому на праві власності
нерухомого майна на території
промтоварного ринку « 7 кілометр», а
тому твердження позивача про
безробіття відповідача є
безпідставним та таким, що не
відповідає дійсності. На сьогоднішній
час відповідач не згоден сплачувати
аліменти у зв'язку з існуванням спору
про визначення місця мешкання дітей, та
перешкодами, які чиняться позивачем у
спілкуванні з дітьми.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 15 травня 2014 року позов
задоволений в повному обсязі.

Не погодившись з зазначеним рішенням
суду, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду в зв'язку з
тим, що воно ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи з ухваленням нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача,
суд першої інстанції посилався на те,
що

шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний.

Представником відповідача в судовому
засіданн інадані копії податкових
декларацій платника єдиного
податку-фізичної особи-підприємця в
підтвердження доходів відповідача.

Суд першої інстанції не прийняв до
уваги доходи, які зазначені у
вищезазначених податкових деклараціях
оскільки вони датовані 02.04.2012 року,
04.07.2012 року, 04.10.2012 року, 22.01.2013 року, та це
доходи, які відповідач отримував до
того як справа, що розглядається
надійшла до суду. Доходи, які отримує
відповідач на період розгляду справи
надані не були.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 182 СК України, при
визначені розміру аліментів, суд
враховує: стан здоров'я матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, інших обставини,
що мають істотне значення.

В порядку ст. 184 СК України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 страждає
тяжким хронічним захворюванням -
«сахарний діабет», а також беручи до
уваги, що відповідач має нерегулярний
мінливий дохід суд першої інстанції
вважав, що з відповідача необхідно
стягнути аліменти на користь позивача
на утримання дітей: сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 4000 грн.

Колегія погоджується з висновками суду
першої інстанції, що позивач повинен
сплачувати аліменти на утримання
неповнолітніх дітей, однак не
погоджується з визначеним судом
розміром стягнутих аліментів.

Відповідачем надані докази на
підтвердження того, що він є
підприємцем і його середньомісячний
дохід складає 3000 грн. (а.с. 44-48).
Позивачем на надано належних та
допустимих доказів того, що відповідач
може сплачувати аліменти в розмірі 4000
грн. щомісячно та що дохід позивача є
більшим ніж 3000 грн.

В зв'язку з наведеним колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
зміні у визначенні розміру аліментів
які підлягають стягненню з відповідача
на користь позивача, стягнувши з ОСОБА_3
аліменти на користь ОСОБА_2, щомісячно
починаючи з 27.06.2013 року у твердій
грошовій сумі у розмірі 1500 грн., на
утримання дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до повноліття сина ОСОБА_7,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, а потім 750 грн., до
повноліття доньки, ОСОБА_6, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Також колегія змінює рішення суду в
частині допущення рішення до негайного
виконання, визначивши, що негайно
стягнути з ОСОБА_3, аліменти за один
місяць, у твердій грошовій сумі у
розмірі 1500 грн.

Доводи апеляційної скарги, на
безпідставність стягнення судом
першої інстанції аліментів за період
часу, що передував пред'явленню позову,
а саме з 16.01.2012 року є безпідставним,
оскільки суд першої інстанції стягнув
аліменти з часу пред'явлення позову, а
саме з 27.06.2013 року.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п. 2, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4 задовольнити частково.

Змінити рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 15 травня 2014
року в частині визначення розміру
аліментів які підлягають стягненню з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь
ОСОБА_2, щомісячно починаючи з 27.06.2013
року у твердій грошовій сумі у розмірі
1500 грн., на утримання дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, але
не менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
до повноліття сина ОСОБА_7, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_4, а потім 750 грн., але не
меншань ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до повноліття доньки, ОСОБА_6, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Змінити рішення суду першої інстанції
в частині допущення рішення до
негайного виконання, визначивши, що
негайно стягнути з ОСОБА_3, аліменти за
один місяць, у твердій грошовій сумі у
розмірі 1500 грн.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення однак може бути
оскаржено до суду касаційної інстанції
на протязі двадцяти днів.

Судді
О. А. Ступаков

В. А. Станкевич

О. Д. Варикаша