Єдиний унікальний номер № 243/2010/14
Номер провадження № 2/243/1066/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

« 28» серпня 2014 року
м.
Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

Головуючого - судді Чемодурової Н.О.,

при секретарі - Бондаренко О.В.

за участю:

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про усунення
від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3, про усунення
від права на спадкування,
обґрунтувавши свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року за місцем свого
постійного мешкання померла його мати,
ОСОБА_4 Після її смерті залишилась
спадщина, до складу якої увійшли
житловий будинок з господарськими та
побутовими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, земельна ділянка АДРЕСА_1, на
якій розташоване зазначене
домоволодіння, грошові вклади з
нарахованими відсотками, спеціальні та
компенсаційні рахунки до них, які
зберігаються в Слов'янському
відділенні №2868 АТ «Ощадбанк». Позивач
є спадкоємцем першої черги за законом.
Спадкоємцем за правом представлення є
племінник позивача - ОСОБА_3 Позивач
вважає, що оскільки відповідач ніколи
не надавав допомоги спадкодавцю, хоча
мав таку можливість, він повинен бути
усуненим від права на спадкування. У
зв'язку з чим позивач просить усунути
відповідача від права на спадкування
майна, яке залишилось після смерті
ОСОБА_4

Позивач, ОСОБА_2, в судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином.

В судовому засіданні представник
позивача, ОСОБА_1, який діє на підставі
договору на представництво інтересів у
суді по цивільній справі від 14.02.2014р.,
підтримав заявлені позовні вимоги,
наполягав на задоволенні позову в
повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання
не з'явився, про час, дату та місце
судового розгляду повідомлявся
належним чином, надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
зазначив, що позовні вимоги визнає в
повному обсязі, будучи допитаним в
попередньому судовому засіданні
пояснив, що востаннє бачив свою бабусю
в 2007 році, з 2012 року працював в
Луганській області, ОСОБА_4 не
відвідував. Його батько, ОСОБА_5, мешкав
в Слов'янську, він неодноразово йому
телефонував та казав, що бабуся хворіє
та потребує його допомоги, проте він
такої допомоги не надавав, хоча мав
таку можливість.

Допитана у судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_6 пояснила, що працює
фельдшером Селезнівського
фельдшерського медпункту, с.
Селезнівка, в якому жила ОСОБА_4,
належить до території обслуговування
даного медпункту, зазначила, що померла
ОСОБА_4 перебувала на обліку в
Райгородській амбулаторії з приводу
хронічних захворювань, страждала на
атерокардіосклероз судин головного
мозку та серця. В звязку з проходженням
курсів амбулаторного лікування
потребувала придбання лікарських
припаратів та стороннього догляду.

Вислухавши пояснення представника
позивача, свідка, дослідивши подані
позивачем документи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду спору по
суті, суд встановив такі фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року за місцем свого
постійного мешкання померла ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина - житловий будинок з
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1,
земельна ділянка АДРЕСА_1, на якій
розташоване зазначене домоволодіння,
грошові вклади з нарахованими
відсотками, спеціальні та
компенсаційні рахунки до них, які
зберігаються в Слов'янському
відділенні №2868 АТ «Ощадбанк».

З заявами про прийняття спадщини після
померлої ОСОБА_4 до нотаріальної
контори звернулися її син, ОСОБА_2, та
онук, ОСОБА_3

Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК
України за рішенням суду особа може
бути усунена від права на спадкування
за законом, якщо буде встановлено, що
вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік,
тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми,
для задоволення таких позовних вимог
має правове значення сукупність
обставин: ухилення особи від надання
спадкодавцеві допомоги при можливості
її надання, перебування спадкодавця в
безпорадному стані, потреба
спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Лише при одночасному настанні
наведених обставин і доведеності
зазначених фактів в їх сукупності
спадкоємець може бути усунений від
спадкування. Для постановлення рішення
про усунення від спадкування у справі
повинні бути надані належні та
допустимі докази, які б свідчили про те,
що спадкодавець потребував допомоги
відповідача, останній мав можливість
її надати, проте ухилявся від обов'язку
щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував,
полягає в умисних діях чи
бездіяльності особи, спрямованих на
уникнення від обов'язку забезпечити
підтримку та допомогу спадкодавцю.
Тобто ухилення, пов'язане з винною
поведінкою особи, яка усвідомлювала
свій обов'язок, мала можливість його
виконувати, але не вчиняла необхідних
дій. Крім цього, правове значення має
питання, чи потребував спадкодавець
допомоги від спадкоємця за умови
отримання її від інших осіб, чи мав
спадкоємець матеріальну та фізичну
змогу надавати таку допомогу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в абзацах 3 та 4 пункту 6
постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про
судову практику у справах про
спадкування», безпорадним слід
розуміти стан особи, зумовлений
похилим віком, тяжкою хворобою або
каліцтвом, коли вона не може самостійно
забезпечити умови свого життя,
потребує стороннього догляду, допомоги
та піклування. Вимога про усунення
спадкоємця від права на спадкування
може бути пред'явлена особою, для якої
таке усунення породжує пов'язані зі
спадкуванням права та обов'язки,
одночасно з її позовом про одержання
права на спадкування з підстав,
визначених у частині другій статті 1259
ЦК.

Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи свій позов позивач
посилався на те, що померла через
похилий вік та хворобу знаходилася в
безпорадному стані та у зв'язку з чим
потребувала сторонньої допомоги, проте
відповідач такої допомоги не надавав і
позивач був вимушений самостійно
доглядати за матір'ю.

З матеріалів справи вбачається, що
спадкодавець ОСОБА_4 хворіла на
хронічне захворювання -
атерокардіосклероз судин головного
мозку та серця, у зв'язку з чим
неодноразово проходила амбулаторне
лікування та була змушена придбавати
медичні препарати для лікування,
потребувала стороннього догляду, який
здійснював її син, ОСОБА_2, що
підтверджується довідкою
Селезнівського фельдшерського
медпункту від 27.08.2014р.

Також в судовому засіданні було
достовірно встановлено, що відповідач
ухилявся від надання спадкодавцеві
допомоги при можливості її надання, що
було підтверджено його особистими
поясненнями.

Таким чином позивач надав суду
переконливі докази на підтвердження
своїх вимог та довів, що існують всі
встановлені законом умови для усунення
відповідача від права на спадкування.

Аналізуючи надані сторонами по справі
докази, у їх сукупності, суд приходить
до переконання, що відповідач дійсно
ухилявся від надання допомоги
спадкодавцеві, який її потребував, хоча
мав можливість надати таку допомогу. На
підставі вищевикладеного, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про
усунення від права на спадкування -
задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_3 від права на
спадкування майна, яке залишилось
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи Апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти дні з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02
вересня 2014 року.

Суддя
Н.О. Чемодурова