Справа № 140/2166/14-ц
№2/140/719/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( заочне)

05.09.2014 року
Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі:
головуючого судді Підлипняка М.Д.

при
секретарі Путій З.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Немирів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 « Про визнання особи такою,що
втратила право користування житловим
приміщенням»,

В С Т
А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
позовом мотивуючи його тим, що він є
власником житлового будинку АДРЕСА_1.
Даний будинок належить йому на праві
власності на підставі договору
дарування від 20 жовтня 2004 року,
відповідно до якого його мати ОСОБА_3
подарила йому,а він прийняв в дарунок
зазначений будинок. Разом з ним в
будинку зареєстровані його колишня
дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_4

Його колишня дружина ОСОБА_2, з
якою він розірвав шлюб 17.10.2013 року
тривалий час, більше року перебуває за
кордоном, там працює, у нього є
відомості проте, що вона вийшла там
заміж.

Зняти дружину з реєстраційного
обліку він не може, оскільки та
добровільно не написала заяви в
паспортний стіл, а отже він має в
будинку особу, яка не проживає тривалий
час, однак комунальні послуги на неї
нараховуються, а він їх безумовно
оплачує.

Відповідно до ст.. 7 ЗУ « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації здійснюється протягом 7 діб
на підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду ( про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісти відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.. 71 ЖК України
жиле приміщення зберігається за
відсутньою особою протягом 6-ти
місяців. Колишня ж його дружина
відсутня по місцю зареєстрованого
проживання більше року, а отже вона
втратила право на користування його
житловим приміщенням.

Просить суд ухвалити рішення про
визнання ОСОБА_2 такою,що втратила
право користування житловим
приміщенням.

В судовому засіданні позивач
повністю підтримав позовні вимоги,
просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання
не з»явилась, суд вважає за можливе
ухвалити у справі заочне рішення на
підставі наявних доказів.

Заслухавши доводи позивача,
покази свідків, які підтвердили, що
відповідачка понад рік проживає за
кордоном, куди виїхала на заробітки,
дослідивши матеріали справи в межах
наданих доказів, суд приходить до
висновку про задоволення позову з
огляду на наступне:

Судом установлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається із договору
дарування від 20 жовтня 2004 року ОСОБА_1
являється власником житлового будинку,
що знаходиться в АДРЕСА_1.

Рішенням Немирівського
районного суду Вінницької області від
17.10.2013 року шлюб між сторонами у справі
розірвано.

З копії домової книги
вбачається, що відповідачка ОСОБА_2
зареєстрована за місцем проживання
позивача в його житловому будинку,
однак, з показів позивача, свідків та
довідки Брацлавської селищної ради
Немирівського району № 2643 від 18.06.2014
року з червня місяця 2013 року за
зазначеною адресою не проживає.

Згідно ст. 405 ЦК України при
відсутності члена сімї власника житла
без поважних причин понад один рік, він
втрачає право на користування цим
житлом.

Враховуючи зазначені
обставини, суд приходить до висновку,
що в силу ст.71, 72 ЖК України відповідач
вважається таким, що втратив право
користування житловим будинком, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зі змісту ст.7 Закону України
„Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні" від
11.12.2003 року за №1382-ІV слідує, що зняття
з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підстав, у тому числі остаточного
рішення суду про визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням.

Відповідно до ст.391 ЦК України
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження майном,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Вказані норми
передбачають усунення будь-яких
порушень права власності.

Позивач просив захистити його
право, як власника будинку, шляхом
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.

За таких обставин та у
контексті наведених вище правових норм
регулювання предмета спору, суд вважає,
що зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність
підстав для визнання ОСОБА_2 такою, що
втратила право на користування жилим
приміщенням.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.391,405 ЦК України, ст.72
Житлового кодексу України,ст.ст.10, 11,
212, 214-215, ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування в
житловому будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути переглянуто
судом який його ухвалив, за заявою
відповідача, протягом 10 днів з дня
отримання ним копії даного рішення.

Позивачем на рішення може бути
подана апеляція до апеляційного суду
Вінницької області протягом 10 діб.

Головуючий: