ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року м.
Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою відкритого
акціонерного товариства «Селянський
комерційний банк «Дністер» про заміну
сторони виконавчого провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 10
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 4
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ВАТ «Селянський
комерційний банк «Дністер» звернувся
до суду із заявою про заміну сторони
стягувача ВАТ «Селянський комерційний
банк «Дністер» на його правонаступника
ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з
примусового виконання судового наказу
Івано-Франківського міського суду від
20 лютого 2009 року по справі №
2н-1729/2009 року за заявою ВАТ «Селянський
комерційний банк «Дністер» про
стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за
договором кредиту в сумі 2 968 грн. 63 коп.
та судових витрат.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що
стягував ВАТ «Селянський комерційний
банк «Дністер» відповідно до протоколу
№ 60 аукціону з реалізації майна від 14
червня 2013 року право вимоги за
кредитами наданими ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер» фізичним особам за
договорами, у тому числі право вимоги
за наданим ОСОБА_4 кредитом від 18 липня
2007 року про надання комісійного
кредиту продано ОСОБА_3 Оскільки 14
червня 2013 року між заявником та ОСОБА_3
укладено договір купівлі-продажу прав
вимоги за кредитами відбулась заміна
кредитора у зобов'язанні, тому просить
замінити сторону у виконавчому
провадженні шляхом заміни стягувача
його правонаступником.

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 10
грудня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду
Івано-Франківської області від 4
березня 2014 року, відмовлено ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер» в задоволенні заяви про
заміну сторони стягувача ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер» у виконавчому провадженні з
примусового виконання судового наказу
Івано-Франківського міського суду від
20 лютого 2009 року по справі №
2н-1729/2009 року за заявою ВАТ «Селянський
комерційний банк «Дністер» про
стягнення з ОСОБА_4 на користь
ВАТ «Селянський комерційний банк
«Дністер» заборгованість за кредитним
договором в розмірі 2 968 грн. 63 коп.
Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати судові ухвали, посилаючись
на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права, та
постановити нову ухвалу про
задоволення заяви.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні заяви про заміну сторони
виконавчого провадження, з висновками
якого погодився апеляційний суд,
виходив із того, що за положеннями ст. 378
ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України
«Про виконавче провадження» заміна
сторони виконавчого провадження її
правонаступником може відбуватися
лише у відкритому виконавчому
провадженні. Проте погодитися з такими
висновками судів не можна.

Судами встановлено, що за заявою ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер» 20 лютого 2009 року
Івано-Франківським міським судом
було видано судовий наказ по
справі № 2н-1729/2009 року про стягнення з
ОСОБА_4 на користь ВАТ
«Селянський комерційний банк
«Дністер» 2 968 грн. 63 коп.
заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до протоколу № 60 аукціону з
реалізації майна від 14 червня 2013 року
право вимоги за кредитами наданими
ВАТ «Селянський комерційний
банк «Дністер» фізичним особам за
договорами про надання без заставних
кредитів у кількості 2 097 одиниць на
загальну суму 23 630 231 грн. 73 коп. продано
ОСОБА_3 (а.с. 62).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

За змістом ч.ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону
сторонами у виконавчому провадженні є
стягував і боржник. Стягувачем є
фізична або юридична особа, на користь
чи в інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична чи
юридична особа, визначена виконавчим
документом. У разі вибуття однієї із
сторін державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником. Для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи,
зокрема й судові накази, що видаються
судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України
передбачено, що у разі вибуття однієї
із сторін виконавчого провадження за
поданням державного виконавця або за
заявою сторони суд замінює сторону
виконавчого провадження її
правонаступником.

Разом із тим, суди, вирішуючи питання
про заміну сторони виконавчого
провадження, невірно витлумачили
вищезазначені положення закону та
дійшли помилкового висновку про те, що
заміна сторони виконавчого
провадження її правонаступником має
відбуватись лише у відкритому
виконавчому провадженні, та залишили
поза увагою те, що процесуальне
правонаступництво у виконавчому
провадженні - це заміна на будь-якій
стадії виконавчого провадження
стягувача або боржника іншою особою у
зв'язку з вибуттям попередника після
постановлення щодо нього судового
рішення і заміни його
правонаступником, тобто підставою
заміни кредитора внаслідок
правонаступництва, в тому числі, й у
виконавчому провадженні, є настання
певних обставин, які мають юридичне
значення і в результаті яких виникають
цивільні права та обов'язки або пряма
вказівка акта цивільного
законодавства, що не залежить від умов
та порядку здійснення виконавчого
провадження органами і посадовими
особами.

За таких обставин постановлені у
справі судові ухвали не можна вважати
законними та обґрунтованими, тому вони
підлягають скасуванню з підстав,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 10
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від
4 березня 2014 року скасувати,
питання передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. ЛуспеникСудді:А.О.
Лесько С.Ф. Хопта М.Є. Червинська В.А.
Черненко