Ухвала

іменем україни

03 грудня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової
Є.П., Журавель В.І.,

Євтушенко О.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«АгроСвіт» про витребування земельної
ділянки із незаконного користування,
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Полтавської
області від 12 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, у якому просив
витребувати у Товариства з обмеженою
відповідальністю «АгроСвіт» (далі - ТОВ
«АгроСвіт») із незаконного
користування земельну ділянку у
зв'язку з закінченням терміну дії
договору оренди землі з 18 червня 2014
року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17
червня 2009 року уклав з ТОВ «АгроСвіт»
договір оренди землі № 03-48, за умовами
якого передав в оренду останньому
строком на 5 років належну йому на праві
власності земельну ділянку площею 4,41
га, що розташована у межах
Світлогірської сільської ради
Кобеляцького району.

У листопаді 2013 року він звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
повернення земельної ділянки у зв'язку
з закінченням терміну оренди земельної
ділянки, проте йому було відмовлено та
повідомлено про те, що термін дії
договору оренди від 17 червня 2009 року №
03-48 спливає 18 травня 2017 року, оскільки
державна реєстрація цього договору
проведена 18 травня 2012 року.

Вважаючи, що строк дії договору оренди
землі № 03-48 закінчився 17 червня
2014 року, та не бажаючи переукладати
договір, просив задовольнити позов.

Рішенням Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 09
липня 2014 року позов задоволено.

Витребувано із незаконного
користування ТОВ «АгроСвіт» земельну
ділянку площею 4,41 га, що розташована в
адміністративних межах Світлогірської
сільської ради Кобеляцького району й
належить на праві приватної власності
ОСОБА_3, та передано її останньому у
встановленому законом порядку.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 12 серпня
2014 року скасовано рішення суду
першої інстанції та ухвалено нове про
відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
місцевого суду від 09 липня 2014 року,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення апеляційного суду
зазначеним вимогам закону не
відповідає.

Під час розгляду справи судами
встановлено, що 17 червня 2009 року між
ОСОБА_3 та ТОВ «АгроСвіт» був укладений
договір оренди № 03-48 належної
позивачеві на праві власності
земельної ділянки площею 4,41 га з
терміном дії на 5 років, який 18 травня 2012
року зареєстрований у Кобеляцькому
відділі Полтавської регіональної
філії Державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Держкомземі України» за № 01488.

Строк дії спірного договору закінчився
17 червня 2014 року й повторно між
сторонами не укладався.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що строк дії
договору оренди землі від 17 червня 2009
року № 03-48 закінчився 17 червня 2014 року,
та з цього моменту ТОВ «АгроСвіт» не
має правових підстав володіти та
користуватися належною позивачу
земельною ділянкою.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове,
апеляційний суд вважав, що
встановлений сторонами за умовами п. 8
договору оренди п'ятирічний строк
оренди земельної ділянки має
відраховуватися з 18 травня 2012 року,
коли була проведена державна
реєстрація договору оренди землі.

Проте з такими висновками апеляційного
суду погодитися не можна.

Так, вільне волевиявлення учасника
правочину, передбачене статтею 203 ЦК
України, є важливим чинником, без якого
неможливе укладення договору оренди
земельної ділянки. Своє волевиявлення
на укладення договору учасник
правочину виявляє в момент досягнення
згоди з усіх істотних умов, складання
та скріплення підписом письмового
документа.

За змістом статей 18, 20 Закону України
«Про оренду землі» (у
редакції, яка була чинною на момент
виникнення спірних правовідносин)
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації, якщо такий
договір укладений. Після державної
реєстрації укладеного договору оренди
землі він набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди
щодо істотних умов договору оренди
землі, скріплюють його своїми
підписами, що і є моментом укладення
договору.

Разом із тим цивільні права та
обов'язки, на досягнення яких
спрямоване волевиявлення сторін
договору оренди, набуваються після
відповідної державної реєстрації. У
момент державної реєстрації набирає
чинності (набуває юридичної сили)
договір, укладення якого вже відбулося,
і така реєстрація не може змінювати
моменту укладання договору.

Така правова позиція сформульована у
постанові Верховного Суду України від
19 лютого 2014 року у справі № 6-162ц13, яка є
обов'язковою для судів при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин
(ч. 2 ст. 214 ЦПК України).

Отже, враховуючи те, що договір оренди
земельної ділянки був укладений між
ОСОБА_3 та ТОВ «АгроСвіт» 17 червня 2009
року, а не в момент його державної
реєстрації 18 травня 2012 року, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що з 17 червня 2014 року
ТОВ «АгроСвіт» не має правових підстав
володіти та користуватися належною
позивачу земельною ділянкою.

Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд дійшов
помилкового висновку про те, що
п'ятирічний строк оренди земельної
ділянки має відраховуватися з моменту
державної реєстрації договору оренди
землі.

Ураховуючи наведене, рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню
із залишенням у силі рішення суду
першої інстанції з підстав,
передбачених ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 12 серпня 2014 року
скасувати.

Рішення Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 09
липня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О. Гвоздик

Судді:
Є.П. Євграфова

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко