АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2610/2014
інстанції: Іванцова Н.К.
Доповідач: Капітан І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року серпня місяця 27 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Капітан
І.А.Суддів:Вадзінського П.О.
Колісниченка А.Г.При секретарі: Грицак
А.М.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
профзахворювань України у м. Херсоні на
рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 23 липня 2014 року у
справі за позовом Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань
України у м. Херсоні до ОСОБА_5, ОСОБА_6
про стягнення матеріальних збитків,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань
України у м. Херсоні (далі - Фонд)
звернулося до суду із вищезазначеним
позовом. В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначав, що 12 травня 2011 року
ОСОБА_7, працюючи токарем на ДП
«Судмаш», під час виконання своїх
обов'язків, отримав травму у зв'язку з
чим з 12 травня 2011 року по 30 червня 2011
року перебував на лікарняному. З 01
липня 2011 року ОСОБА_7 приступив до
роботи, а 04 липня 2011 року ЛКК імені А. і
О. Тропіних прийнято рішення про
переведення його на легшу роботу
терміном на 1 місяць з подальшим
продовженням цього терміну. 08 липня 2011
року висновком МСЕК ОСОБА_7 встановлено
10 % втрати професійної працездатності.
Працівниками відділення Фонду ОСОБА_6
та ОСОБА_5 під час отримання від ДП
«Судмаш» документів не взято до уваги
факт встановлення ОСОБА_7 відсотку
втрати працездатності і тим самим
безпідставно винесено постанови про
призначення ОСОБА_7 доплати до
середньомісячної заробітної плати у
зв'язку з переведенням його на легшу
роботу, на підставі чого Фондом
перераховано на рахунок ДП «Судмаш»
зайві кошти в загальному розмірі 11 203,56
грн. Посилаючись на те, що з вини
відповідачів Фонду спричинено шкоду,
позивач просив суд стягнути на його
користь матеріальні збитки з ОСОБА_6 у
розмірі її середнього місячного
заробітку - 2 903,62 грн. та з ОСОБА_5 у
розмірі її середнього місячного
заробітку - 3 218,98 грн.

Крім того, позивач зазначав, що про факт
сплати надлишкових коштів відділення
Фонду дізналося 26 листопада 2012 року під
час проведення управлінням Фонду в
Херсонській області комплексної
перевірки діяльності відділення. Окрім
цього, 14 лютого 2013 року відділення
Фонду звернулося до Херсонського
окружного адміністративного суду з
позовом до ДП «Судмаш» про повернення
коштів в сумі 11 203,56 грн., постановою
суду від 04 квітня 2013 року позов
відділення задоволено, з ДП «Судмаш»
стягнуто кошти в сумі 11 203,56 грн.
Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року було скасовано, а в позовних вимог
відділення до ДП «Судмаш» відмовлено. З
огляду на викладене, позивач вважає, що
строк звернення з даним позовом
пропущений з поважних причин, і також
просив суд визнати поважною причину
пропуску звернення з даним позовом до
суду та поновити цей строк.

Рішенням Комсомольського районного
суду м. Херсона від 23 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено у
зв'язку із пропуском строків позовної
давності.

В апеляційній скарзі Фонд, посилаючись
на незаконність оскаржуваного рішення,
а також на неправильне застосування
судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
скасувати і ухвалити нове, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст.303 ЦПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволені позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позов про відшкодування шкоди,
заподіяної працівниками при виконанні
трудових обов'язків, подано до суду
лише в червні 2014 року, тобто після
спливу строку звернення до суду,
встановленого ч.3 ст.233 КЗпП України, і
причини пропуску такого строку є
неповажними.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи в межах наданих
сторонами і досліджених в судовому
засіданні доказів та нормам
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до довідки про стан
організації роботи відділення ВД Фонду
відділенням ВД Фонду у м. Херсоні щодо
відшкодування шкоди потерпілим (членам
їх сімей) від 26 листопада 2012 року,
вибірковою перевіркою правильності
здійснення страхової виплати при
тимчасовому переведенні на легшу
роботу за справою ОСОБА_7 встановлено
порушення вимог ст.31 базового Закону та
п.4, 5 Порядку 24 щодо призначення
відповідної страхової виплати за
період з 18 липня 2011 року по 31 січня 2012
року, а саме у зв'язку з тим, що
потерпілий втратив право на
відшкодування страхової виплати при
тимчасовому переведенні на легшу
роботу з 08 липня 2011 року (встановлення
МСЕК стійкої втрати професійної
працездатності), відділенням
неправомірно здійснювалося
відшкодування страхувальнику цієї
виплати у 2011-2012 роках (призначення та
перерахування у листопаді 2011 року,
січні-березні 2012 року). Таким чином, за
період з 18 липня 2011 року по 31 січня 2012
року по справі ОСОБА_7 з порушенням
здійснено виплату при тимчасовому
переведенні на легшу роботу на
загальну суму 11203,56 грн. (а.с.6-9).

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року позов Фонду задоволено, з ДП
«Судмаш» стягнуто кошти в сумі 11203,56
грн. (а.с.10-11).

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 11 грудня 2013
року постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 04 квітня 2013
року було скасовано, а в задоволенні
позовних вимог Фонду до ДП «Судмаш»
відмовлено (а.с.12-13).

Відповідно до наказу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань в
Херсонській області № 22-ос від 31 травня
2010 року ОСОБА_5 було призначено на
посаду головного спеціаліста відділу
відшкодування шкоди потерпілим з 01
червня 2010 року (а.с.15), а наказом № 16-о/с
від 28 квітня 2011 року змінено прізвище в
трудовій книжці на ОСОБА_5 (а.с.16).
Наказом № 42-о/с від 11 листопада 2011 року
ОСОБА_5 звільнено за ст. 38 КЗпП України
(за власним бажанням) 14 листопада 2011
року (а.с.17).

Відповідно до наказу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань в
Херсонській області № 17-ос від 29 квітня
2011 року ОСОБА_6 було призначено на
посаду заступника начальника
відділення - начальника відділу
відшкодування шкоди потерпілим з 29
квітня 2011 року (а.с.18).

За посадовими інструкціями
відповідачів, до їх обов'язків входила
перевірка правильності оформлення
документів, необхідних для розгляду
особових справ застрахованих осіб, та
нарахування страхових виплат (а.с.20-27)..

Зі змісту постанови Фонду від 08
листопада 2011 року № 2119/21409/21409/6,
виконавцем в якій зазначено ОСОБА_5,
вбачається, що потерпілому ОСОБА_7
призначено доплату до
середньомісячної заробітної плати в
сумі 452,46 грн. за період з 04 липня 2011 року
по 31 липня 2011 року.; постановою №
2119/21409/21409/7 від 08 листопада 2011 року - в
сумі 1029,75 грн. за період з 01 серпня 2011
року по 31 серпня 2011 року; постановою №
2119/21409/21409/8 від 08 листопада 2011 року - в
сумі 2 001,12 грн. за період з 01 вересня 2011
року по 30 вересня 2011 року; постановою №
2119/21409/21409/9 від 30 листопада 2011 року - в
сумі 1 910,16 грн. за період з 01 жовтня 2011
року по 31 жовтня 2011 року; постановою №
2119/21409/21409/10 від 10 січня 2012 року - в сумі 2
001,12 грн. за період з 01 листопада 2012 року
по 30 листопада 2012 року; постановою №
2119/21409/21409/11 від 07 лютого 2012 року - в сумі 2
001,12 грн. за період з 01 грудня 2012 року по
31 грудня 2012 року; постановою №
2119/21409/21409/12 від 06 березня 2012 року - в сумі
1087,83 грн. за період з 01 січня 2012 року по 31
січня 2012 року (а.с.28-34).

Як вбачається з розрахунку переплати,
яка виникла при відшкодуванні Фондом
ДП «Судмаш» при переведенні на легшу
роботу ОСОБА_7, фахівцем ОСОБА_5
надмірно призначено виплату на суму 3
483,33 грн., а фахівцем ОСОБА_6 - на суму 7
720,23 грн. (а.с.35).

Наказом № 215 від 24 грудня 2012 року ОСОБА_6
було попереджено про недопущення
порушень вимог базового Закону,
Порядку призначення, перерахування та
проведення страхових виплат та інших
нормативно-правових документів щодо
призначення страхових виплат та
персональну відповідальність за факти
неправильних призначень (а.с.45-46).

У службовій записці завідувача
сектором із юридичних питань,
адресованої на ім'я начальника Фонду
від 27 грудня 2012 року, роз'яснено про
відсутність правових підстав для
звернення до суду з позовом про
повернення коштів в сумі 11 203,56 грн. ДП
«Судмаш» або потерпілим ОСОБА_7 та
зазначено про можливість
відшкодування збитків з працівників
відділення, з вини яких заподіяно
шкоду, у розмірі середнього місячного
заробітку (а.с.49-50).

Як визначено ст.130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які займали
відповідні посади у відділенні Фонду у
відповідності із п.2 ст.133 КЗпП України
належать до кола осіб, які несуть
обмежену матеріальну відповідальність
(у межах середнього місячного
заробітку) за порушення трудових
обов'язків, що потягли пряму дійсну
шкоду.

Частиною 3 ст.233 КЗпП України
встановлено строк, коли власник має
право звернутися до суду з позовом
про стягнення з працівника
матеріальної шкоди, заподіяної
підприємству, установі, не пізніше
одного року з дня виявлення заподіяної
шкоди. У відповідності із частиною
четвертою ст.233 КЗпП України цей же
строк діє й тоді, коли позов про
відшкодування шкоди пред'являє
прокурор.

У відповідності із п.14 роз'яснень
викладених в Постанові Пленуму ВСУ №14
від 29 грудня 1992 року (з наступними
змінами), „Про судову практику в
справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам. установам,
організаціям їх працівниками" днем
виявлення шкоди, встановленої в
результаті інвентаризації
матеріальних цінностей, при ревізії
або перевірці фінансово -
господарської діяльності
підприємства, установи, організації,
слід вважати день підписання
відповідного акта або висновку.

Встановлений ст.233 КЗпП України строк
звернення, який не переривається і не
призупиняється визначає день, з
якого слід обчислювати строк для
звернення до суду з позовом про
стягнення з працівника матеріальної
шкоди заподіяної підприємству.
Встановлений КЗпП України строк
звернення до суду асоціюється з
конкретним моментом, і обчислюється
у такий величині, яка прямо зазначена в
законі -„ з дня виявлення заподіяної
шкоди".

Як встановлено судом, довідка про стан
організації роботи відділення ВД Фонду
відділенням ВД Фонду у м. Херсоні щодо
відшкодування шкоди потерпілим (членам
їх сімей), якою встановлено порушення
вимог ст.31 базового Закону та п.4, 5
Порядку 24 щодо призначення відповідної
страхової виплати ОСОБА_7 за період з 18
липня 2011 року по 31 січня 2012 року,
складена 26 листопада 2012 року (а.с.20).

Суд першої інстанції визначивши
правовий характер спору, обґрунтовано
визначив строк для звернення до суду з
позовом про стягнення з відповідачів
матеріальної шкоди, саме з 26 листопада
2012 року, коли було складено
вищезазначену довідку.

Звернувшись до суду з позовом 05
червня 2014 року Фонд пропустив строк
звернення до суду, встановлений ч.3ст.233
КЗпП України в один рік з дня
виявлення прямої дійсної шкоди.

Пропуск встановленого ч.3 ст.233 КЗпП
України строку звернення до суду без
поважних причин є підставою для
відмови у позові.

Судом першої інстанції при розгляді
спору з'ясовувались всі обставини
справи, і встановивши, що строк для
пред'явлення позову пропущено
позивачем без поважних причин, суд
обґрунтовано відмовив в позові у
зв'язку з пропуском встановленого
строку.

При цьому судом першої інстанції
з'ясовувалась можливість поновлення
пропущеного строку звернення до суду,
як це передбачено ст.234 КЗпП України.
Суд об'єктивно і повно з'ясувавши всі
обставини, на які посилався позивач,
прийшов до обґрунтованого висновку
про відсутність поважних причин для
поновлення пропущеного строку.

В матеріалах справи відсутні будь-які
фактичні дані, які роблять своєчасне
звернення з позовом до суду позивача
неможливим або ускладнювали йому
можливість своєчасного звернення до
суду.

Посилання апелянта на те, що строк для
звернення до суду із зазначеним
позовом пропущено у зв'язку із
наявністю судових спорів з приводу
відшкодування завданої шкоди з ДП
«Судмаш», що на його думку є поважною
причиною пропуску такого строку,
колегією суддів до уваги не
приймається, оскільки наявність
судових спорів з приводу відшкодування
шкоди, які розглядалися в
адміністративному порядку і
відповідачем за якими було ДП «Судмаш»,
не позбавляли позивача можливості
звернутися до суду з відповідним
позовом в порядку цивільного
судочинства в установлені законом
строки. Крім того, відповідно до
службової записки завідувача сектором
із юридичних питань від 27 грудня 2012
року начальнику Фонду роз'яснено про
відсутність правових підстав для
звернення до суду з позовом до ДП
«Судмаш» або потерпілого ОСОБА_7 про
повернення коштів та зазначено про
можливість відшкодування збитків з
працівників відділення.

Інші доводи апеляційної скарги
колегією суддів також не приймаються
до уваги як такі, що не ґрунтуються на
вимогах закону, що регулюють спірні
правовідносини, не підтверджені
належними доказами та не спростовують
мотивованих висновків суду.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань
України у м. Херсоні відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду м. Херсона від 23 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді