Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1699/14-ц

номер провадження 2/695/765/14

05 вересня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого судді
М.В. Матвієнко

при секретарі
Н.Г. Овдієнко

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на 1/2 частину земельної
ділянки в порядку спадкування та за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності на ?
частину земельної ділянки в порядку
спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності на ? частину земельної
ділянки в порядку спадкування.

ОСОБА_2 звернулася до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
визнання права власності на ? частину
земельної ділянки в порядку
спадкування за заповітом.

Причиною цього стало те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 -
ОСОБА_3, після смерті якої залишилися
два заповіти, відповідно до заповіту
від 22.07.2011р. остання заповіла ОСОБА_1 все
своє майно де б воно не було і з чого б
воно не складалося. Відповідно до
заповіту від 03.06.2013р. ОСОБА_3 заповіла
належну їй земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
розміром 3,20 га, що знаходиться в с.
Зорівка, Золотоніського р-ну
Черкаської обл. - ОСОБА_2 Після її смерті
залишилося спадкове майно у вигляді
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 6,1222 га, кадастровий
номер :11:003:0510, що розташована на
території Зорівської сільської ради.
Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач
за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач
за зустрічним позовом ОСОБА_2 прийняли
в установленому законом порядку,
подавши до Золотоніської
райдержнотконотри заяву про прийняття
спадщини. Отримати свідоцтво про право
на спадщину на земельну ділянку вони на
можуть, так як предметом останнього
заповіту є земельна ділянка, яка не
підтверджується правовстановлюючим
документом (державним актом). В
нотаріальному порядку вони не можуть
вирішити дане питання, а тому змушені
звертатися до суду з вказаними
позовами.

В судовому засіданні позивач за
первісним позовом підтримав позов
повністю та наполягав на його
задоволенні, тобто на визнанні за ним в
порядку спадкування за заповітом після
смерті матері ОСОБА_3 права власності
на ? частину земельної ділянки площею
6,1222 га, яка розташована на території
Зорівської сільської ради
Золотоніського району. Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2 визнав та не
заперечував проти їх задоволення.

Представник відповідача за первісним
позовом та позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_4 за довіреністю в
судовому засіданні не заперечувала
проти задоволення позову ОСОБА_1 та
наполягала на задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2, тобто на визнанні за нею
в порядку спадкування за заповітом
після смерті ОСОБА_3 права власності на
? частину земельної ділянки площею 6,1222
га, яка розташована на території
Зорівської сільської ради
Золотоніського району.

Суд, вивчивши матеріали справи та
заслухавши пояснення сторін, приходить
до висновку, що даний позов підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав:

? - з даних свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1, виданого Вознесенською
сільською радою, вбачається, що ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в Книзі
реєстрації смертей зроблено
відповідний актовий запис за № 44;

? з даних заповіту, складеного
22.07.2011 року та посвідченого секретарем
Зорівської сільської ради,
зареєстрованого в реєстрі за № 55,
вбачається, що ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1
все своє майно, що буде належати їй на
день смерті, де б воно не знаходилося і
з чого б воно не складалося, а також все
те, на що вона за законом матиме право;

? з даних заповіту, складеного
03.06.2013 року та посвідченого секретарем
Вознесенської сільської ради,
зареєстрованого в реєстрі за № 99,
вбачається, що ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2
належну їй на праві приватної
власності земельну ділянку площею 3,20
га надану для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що знаходиться в с. Зорівка,
Золотоніського р-ну, Черкаської обл.;

? - з даних державного акту на право
приватної власності на землю Серія ЧР
5-13 зареєстрованого в книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за № 544, виданого
31.07.2001 року, вбачається, що на підставі
рішення Зорівської сільської ради
народних депутатів від 15.03.2001 року за №
15/2 ОСОБА_3 передана у приватну
власність земельна ділянка для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва площею 6,1222 га, що
розташована на території Зорівської
сільської ради;

? - згідно витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки № 907/03-12 від
14.03.2014 року, виданого управлінням
Держземагентства у Золотоніському
районі Черкаської області, вбачається,
що згідно земельно-облікових даних за
гр. ОСОБА_3 в с. Зорівка, Золотоніського
р-ну, рахується земельна ділянка площею
6,1222 га для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
її нормативно-грошова оцінка становить
211 011,00 грн.;

? - з даних постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії
Золотоніської районної державної
нотаріальної контори від 18.04.2014 року №
409/01-16 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено
у видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на земельну
ділянку після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3, оскільки предметом останнього
заповіту є земельна ділянка, яка не
підтверджується правовстановлюючим
документом (державним актом), видати
свідоцтво про право на спадщину за
законом на його ім'я, так як і за
заповітом на ім'я ОСОБА_2 неможливо.

Відповідно до ст. 125, 126 Земельного
Кодексу України право власності на
земельну ділянку посвідчується
державним актом та виникає з моменту
державної реєстрації державного акту
про право власності на земельну
ділянку власником.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1
та зустрічний позов ОСОБА_2 підлягають
до повного задоволення, зважаючи на те,
що спадкодавець ОСОБА_3 на момент
смерті фактично була власником
земельної ділянки площею 6,1222 га, а
заповіт складений на ім'я ОСОБА_2
містить суперечності щодо площі
земельної ділянки.

Суд приходить до висновку про
можливість задоволення як первісного
так і зустрічного позову, враховуючи,
що в судовому засіданні позивач довів,
що спадкодавець фактично була
власником земельної ділянки площею 6,1222
га, але в момент складання заповіту
щодо розпорядження належним їй майном
заповідала ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 3,20 га, що становить ? частину
земельної ділянки площею 6,1222 га. В
такому випадку у суду маються підстави
для задоволення позовів, а саме
визнання права власності на спадкове
майно за спадкоємцями.

Керуючись вищевикладеним, ст. 60,
130, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. 346, 1220, 1296,
1297 ЦК України, ст. 125, 126 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1/2 частину
земельної ділянки в порядку
спадкування - задовольнити повністю.

Визнати право власності на ?
частину земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Зорівської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області, площею 6,1222 га, кадастровий
номер :11:003:0510 за ОСОБА_1 в порядку
спадкування за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері
ОСОБА_3.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на ? частину
земельної ділянки в порядку
спадкування за заповітом -
задовольнити повністю.

Визнати право власності на ? частину
земельної ділянки для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, що розташована на
території Зорівської сільської ради
Золотоніського району Черкаської
області, площею 6,1222 га, кадастровий
номер :11:003:0510 за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за заповітом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
М. В. Матвієнко

Повний текст рішення виготовлено
10 вересня 2014р.