УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних
справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М., суддів:
Висоцької В.С., Умнової О.В.,Гримич М.К.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» про визнання
договору оренди земельної ділянки
недійсним, за касаційною скаргою
дочірнього підприємства «Ілліч-Агро
Донбас» публічного акціонерного
товариства «Маріупольський
металургійний комбінат імені Ілліча»
на рішення Новоазовського районного
суду Донецької області від 12 березня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 16 квітня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернулася до
суду із вказаним вище позовом.
Зазначила, що на підставі державного
акта про право власності їй належить
земельна ділянка площею 6,5777 га., яка
розташована на території
Самійлівської сільської ради
Новоазовського району Донецької
області. У 2009 році вона та дочірнє
підприємство «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» (далі - ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча») уклали договір
оренди, згідно з яким вона передала
відповідачеві в користування вказану
вище земельну ділянку. У подальшому між
нею і відповідачем було укладено
додаткову угоду до договору оренди
землі.

05 травня 2010 року основний договір
оренди та додаткова угода до нього
зареєстровані в Новоазовському
районному відділі державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України із земельних
ресурсів».

Оскільки в договорі оренди землі
відсутня передбачена ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про оренду землі» істотна
умова, а саме умова передачі в заставу
та внесення до статутного фонду права
оренди земельної ділянки, ОСОБА_6
просила визнати вказаний вище договір
оренди землі недійсним і стягнути на її
користь з відповідача понесені у
справі судові витрати.

Рішенням Новоазовського районного
суду Донецької області від
12 березня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 16 квітня 2013 року, позов
задоволено.

Визнано недійсним оскаржуваний
договір оренди земельної ділянки,
укладений між ОСОБА_6 та ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча».
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча»
просить скасувати оскаржувані судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій і ухвалити у справі нове
рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами обох інстанцій норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 травня 2013 року
відмовлено у відкритті касаційного
провадження у даній справі, за
касаційною скаргою ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча» на
рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 12 березня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 16 квітня 2013 року з підстав,
передбачених п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Постановою Верховного Суду України від
02 липня 2014 року заяву ДП
«Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» про
перегляд судового рішення задоволено.
Ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 20 травня 2013
року скасовано, справу направлено на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Касаційна скарга ДП «Ілліч-Агро
Донбас» ПАТ «Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча» на
рішення Новоазовського районного суду
Донецької області від 12 березня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 16 квітня 2013 року підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

При розгляді справи судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що
на підставі державного акта на право
власності ОСОБА_6 належить земельна
ділянка площею 6,5777 га., яка розташована
на території Самійлівської сільської
ради Новоазовського району Донецької
області.

Позивач і відповідач уклали договір
оренди (без номера та дати) та додаткову
угоду (без дати), згідно з якими ОСОБА_6
передала ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча» в користування
належну їй земельну ділянку.

05 травня 2010 року договір оренди та
додаткова угода до нього зареєстровані
в Новоазовському районному відділі
державного підприємства «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України із
земельних ресурсів».

Ухвалюючи у справі судове рішення про
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що укладений
між сторонами договір оренди землі в
порушення ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
оренду землі» не містить істотної
умови для таких договорів, а саме умови
передачі в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, що відповідно до ч. 2
цієї статті є підставою для визнання
договору недійсним.

Залишаючи без змін рішення районного
суду, апеляційний суд виходив з його
обґрунтованості та законності.

З такими висновками апеляційного суду
погодитися неможна.

Відповідно до норм ч. ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування
норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 3
ЦПК України у порядку цивільного
судочинства підлягає захисту саме
порушене право, суд повинен встановити
чи дійсно порушуються права
орендодавців у зв'язку з відсутністю в
договорах оренди умов, передбачених ст.
15 Закону України «Про оренду землі»,
визначити істотність цих умов, а також
з'ясувати у чому саме полягає порушення
їхніх законних прав (правова позиція,
викладена у постанові Верховного Суду
України від 25 грудня 2013 року в справі №
6-78цс13).

У порушення ст. 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК
України суд першої інстанції при
розгляді справи не визначив чи дійсно
порушено права позивача відсутністю у
оскаржуваному договорі оренди умови
щодо передачі в заставу та внесення до
статутного фонду права оренди
земельної ділянки, її істотності, а
також судом не з'ясовано у чому саме в
даному випадку полягає порушення
законних прав позивача у справі.

Апеляційний суд не виконав належним
чином вимоги ст. 303 ЦПК України, не
перевірив відповідності рішення суду
першої інстанції вимогам ст. ст.
213-215 ЦПК України, недоліків допущених
судом першої інстанції не виправив та
безпідставно залишив рішення
районного суду без змін.

Оскаржувана в касаційному порядку
ухвала апеляційного суду не є законною
і обґрунтованою, вона підлягає
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу дочірнього
підприємства «Ілліч-Агро Донбас»
публічного акціонерного товариства
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 16 квітня 2013 року скасувати,
а справу передати на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук Судді:В.С.
Висоцька М.К. Гримич О.В. Умнова І.М.
Фаловська