Справа №592/7380/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Литовченко О. В.Номер
провадження 22-ц/788/1653/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 53
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою заступника
прокурора Сумської області Мироненко
Тетяни Євгенівни

на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 06 серпня 2014 року

у справі за позовом виконуючого
обов'язки прокурора м.Суми в інтересах
держави в особі Сумського державного
педагогічного університету імені
А.С.Макаренка до ОСОБА_4 про
відшкодування шкоди, пов'язаної з
незаконним звільнення працівника,

в с т а н о
в и л а:

У липні 2014 року в.о. прокурора міста
Суми Мостовий М.В. звернувся до суду із
зазначеним позовом, який мотивував тим,
що рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 17 березня 2014 року, яке
набрало законної сили, на часткове
задоволення позову визнано незаконним
наказ відповідача про звільнення
ОСОБА_6 та поновлення її на посаді
прибиральниці з 30 серпня 2013 року,
стягнуто з університету на користь
ОСОБА_6 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 30 серпня 2013 року
по 17 березня 2014 року у розмірі 8203 грн. 97
коп. з утриманням необхідних податків
та платежів, 300 грн. на відшкодування
моральної шкоди та стягнуто витрати на
правову допомогу у розмірі 2000 грн., а
ухвалою цього ж суду від 24 квітня 2014
року виправлено допущену помилку в
рішенні суду від 17 березня 2014 року в
частині зменшення суми стягнення на
користь ОСОБА_6 середнього заробітну за
час вимушеного прогулу у розмірі 8146
грн. 60 коп. з утриманням необхідних
податків та платежів.

Наказом № 35-к від 04 квітня 2014 року
ОСОБА_6 на виконання судового рішення
поновлена на посаді прибиральниці
службових приміщень господарського
відділу університету. Згідно
відпомості на виплату грошей за
квітень 2014 року № ПУ-0005299 університет
нарахував ОСОБА_6 8146 грн. 60 коп. та з
відрахуванням необхідних податків та
зборів здійснив їй виплату в сумі 7290
грн. 38 коп.

Посилаючись на положення п. 8 ч. 1 ст. 134,
ст. 237 КЗпП України, п. 13 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 29 грудня 1992 року «Про судову
практику в справах про відшкодування
шкоди, заподіяної підприємствам,
установам, організаціям, їх
працівникам», вказує, що трудовим
законодавством обов'язок по
відшкодуванню шкоди, заподіяної
установі у зв'язку з оплатою незаконно
звільненому працівнику часу
вимушеного прогулу, покладається на
службову особу, за наказом якої
звільнення працівника здійснено з
порушенням закону, незалежно від форми
вини.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
вищу освіту» вищий навчальний заклад
державної форми власності - вищий
навчальний заклад, заснований
державою, що фінансується з державного
бюджету і підпорядковується
відповідному центральному органу
виконавчої влади. У зв'язку з цим
Сумський державний педагогічний
університет імені А.С. Макаренка є
державним закладом, а спірні
фінансово-економічні відносини
зачіпають інтереси держави, оскільки
сплачені кошти на відшкодування шкоди,
є коштами Державного бюджету України,
та їх неповернення порушує
фінансово-економічні основи і гарантії
держави.

Просить стягнути з ОСОБА_4 на користь
Сумського державного педагогічного
університету імені А.С. Макаренка 8146
грн. на відшкодування шкоди, заподіяної
університету внаслідок оплати
незаконно звільненому працівнику
ОСОБА_6 часу вимушеного прогулу.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 06 серпня 2014 року у
задоволенні позову виконуючого
обов'язки прокурора м.Суми в інтересах
держави в особі Сумського державного
педагогічного університету імені
А.С.Макаренка відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник
прокурора Сумської області Мироненко
Т.Є., посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення
суду та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

При цьому доводить, що відповідно до
ст.13 Бюджетного кодексу України бюджет
може складатися із загального та
спеціального фондів. Складовими
частинами спеціального бюджету є,
зокрема, доходи бюджету (включаючи
власні надходження бюджетних установ),
які мають цільове спрямування. Отже,
кошти, сплачені на компенсацію
втраченого заробітку у зв'язку із
незаконним звільненням ОСОБА_6,
витрачалися із спеціального фонду
Сумського державного педагогічного
університету імені А.С.Макаренка, який
є складовою спеціального фонду
державного бюджету.

Вказує, що спеціальний фонд нарівні із
загальним є складовою Державного
бюджету України, відтак не поповнення
дохідної частини як загального, так і
спеціального фонду Державного бюджету
створює загрозу державним інтересам та
є підставою для вжиття заходів
представницького характеру зі сторони
органів прокуратури.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора Вортоломей М.Ф., який
підтримав доводи апеляційної скарги,
ОСОБА_4, який заперечував проти доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутні порушення інтересів держави,
оскільки спірні фінансово-економічні
відносини не зачіпають інтереси
держави, сплачені кошти на
відшкодування шкоди, виділені не з
Державного бюджету України, а з
спеціального фонду, який формується
Сумським державним педагогічним
університетом імені А.С. Макаренка за
рахунок освітніх послуг та інших
платних послуг у відповідності з
Постановою КМУ України № 796 від 27.08.2010
року та їх неповернення не порушує
фінансово-економічні основи і гарантії
держави, а тому підстави для
задоволення позову відсутні.

Проте погодитися з такими висновками
суду неможливо.

Згідно зі ст. 121 Конституції України
прокуратура України становить єдину
систему, на яку покладаються, зокрема
представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
визначених законом

Частиною 4 ст. 136 КЗпП України
передбачено, що стягнення з керівників
підприємств, установ, організацій та їх
заступників матеріальної шкоди в
судовому порядку провадиться за
позовом вищестоящого в порядку
підлеглості органу або за заявою
прокурора.

Згідно п.8 ст. 134 КЗпП України відповідно
до законодавства працівники несуть
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли службова
особа, винна у незаконному звільненні
або переведенні працівників на іншу
роботу.

Відповідно до положень ст.237 КЗпП
України суд покладає на службову особу,
винну в незаконному звільненні або
переведенні працівника на іншу роботу,
обов'язок покрити шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації у
зв'язку з оплатою працівникові часу
вимушеного прогулу або часу виконання
нижче оплачуваної роботи. Такий
обов'язок покладається, якщо
звільнення чи переведення здійснено з
порушенням закону або якщо власник чи
уповноважений ним орган затримав
виконання рішення суду про поновлення
на роботі.

Судом першої інстанції
встановлено, що ректор Сумського
державного педагогічного університету
імені А.С. Макаренка ОСОБА_4 наказом
№83-к від 28 серпня 2013 року звільнив з 30
серпня 2013 року, у зв'язку із змінами в
організації праці, а саме скорочення
чисельності і штату працівників
університету з виплатами,
передбаченими чинним законодавством,
ОСОБА_6, прибиральницю центрального
корпусу.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 17 березня 2014 року у
справі №592/10442/13-ц визнано незаконним
наказ про звільнення, поновлено ОСОБА_6
на посаді прибиральниці з 30 серпня 2013
року. Стягнуто з Університету на
користь ОСОБА_6 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 30 серпня 2013
року по 17 березня 2014 року у розмірі 8146
грн. 60 коп. з утриманням необхідних
податків та платежів, моральну шкоду у
розмірі 300 грн. та витрати на правову
допомогу у розмірі 2000 грн. Судове
рішення набрало законної сили.

Наказом №35-к від 04 квітня 2014 року
ОСОБА_6 поновлена на посаді
прибиральника службових приміщень
господарського відділу Університету.
Згідно відомості за квітень 2014 року
№ПУ-0005299 Університет здійснив виплату
заробітної плати ОСОБА_6 в сумі 7290,38 грн.

Згідно наказу № 60-к від 17 червня 2014 року
по СДПУ ім. Макаренка внесено зміни до
наказу від 04 квітня 2014 року № 35-к «Про
поновлення на роботі і впорядкування
умов праці ОСОБА_6.» у зв'язку з
допущеною помилкою в рішенні
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 17 березня 2014 року у справі
№592/10442/13-ц та п. 3.1 викладено в новій
редакції « 3.1 середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 31 серпня 2013 року
по 17 березня 2014 року у розмірі 8146 грн. 60
коп. з утриманням необхідних податків
та платежів».

Також судом встановлено, що виплати
присуджені ОСОБА_6 за рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 17 березня 2014 року у справі
№592/10442/13-ц здійснені за рахунок
спеціального фонду університету
(КЕКВ-2111 «Зарплата»), а не за рахунок
загального фонду, який виділяється МОН
України і гарантується державою.
Спеціальний фонд формується
університетом за рахунок освітніх
послуг та інших платних послуг у
відповідності з Постановою КМУ України
№ 796 від 27 серпня 2010 року «Про
затвердження переліку платних послуг,
які можуть надаватися навчальними
закладами, іншими установами та
закладами системи освіти, що належать
до державної і комунальної форми
власності». Спеціальний фонд у
відповідності з кошторисом
використовується частково на виплату
зарплати, матеріальну допомогу, премії,
на оплату комунальних послуг та інші
виплати, необхідні для життєдіяльності
та розвитку університету. Дана
обставина також підтверджена
письмовими поясненнями від 05 серпня 2014
року начальника планово-фінансового
відділу університету Герасименко Р.В.,
переліком змін до штатного розпису
Сумського державного педагогічного
університету ім. А.С. Макаренка з 17
березня 2014 року.

Зазначені фактичні обставини судом
встановлено вірно. Проте висновок суду
про виплату ОСОБА_6 8146 грн. 60 коп.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за рахунок коштів спеціального
фонду, а не коштів державного бюджету,
відтак відсутності у прокурора права
на звернення до суду із зазначеним
позовом є помилковим.

Так, за змістом пункту 1 частини 1 статті
1, частин 1, 3, 4 статті 13 та частини 9 ст. 51
Бюджетного кодексу України бюджет як
план формування та використання
фінансових ресурсів для забезпечення
завдань і функцій, які здійснюються
відповідно органами державної влади,
складається із загального та
спеціального фондів.

Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є власні надходження
бюджетних установ, які отримуються
додатково до коштів загального фонду
бюджету й використовуються в першу
чергу на погашення заборгованості з
оплати праці.

Отже, відповідачем, як державною
установою, здійснено погашення ОСОБА_6
заборгованості із заробітної плати за
рахунок коштів спеціального фонду,
який є складовою частиною бюджету
такої установи.

В поданому прокурором позові визначено
правові підстави звернення до суду та
обґрунтовано порушення інтересів
держави виплатою коштів внаслідок
незаконного звільнення працівника,
відтак і підстави для відмови у його
задоволенні відсутні.

В той же час, апеляційний суд при
визначенні розміру шкоди, що підлягає
покриттю, крім прямої дійсної шкоди,
враховує і ту конкретну обставину, за
якої шкоду було завдано, й може
зменшити її розмір (ч. 1 ст. 137 КЗпП
України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про
поновлення на роботі в межах місячного
строку, встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП
України, після її звільнення 30 серпня
2013 року.

Проте, суд першої інстанції не
дотримався місячного строку,
встановленого ч. 1 ст. 157 ЦПК України, для
розгляду справ про поновлення на
роботі, поновивши ОСОБА_6 на роботі лише
через шість місяців після її звернення,
тобто рішенням від 17 березня 2014 року і
стягнув середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 30 серпня 2013 року
по 17 березня 2014 року в сумі 8146 грн. 60 коп.

За таких обставин та у відповідності до
вимог ч. 1 ст. 137 КЗпП України належна до
стягнення з відповідача на користь
Сумського державного педагогічного
університету ім.. А.С. Макаренка шкода
підлягає зменшенню до 2500 грн., відтак і
позов прокурора частковому
задоволенню.

Враховуючи вимоги ч. ч. 3, 5, ст. 88 ЦПК
України з відповідача на користь
відповідача в дохід держави стягується
судовий збір за розгляд справи як у
суді першої, так і апеляційної
інстанцій в сумі 365 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п. п. 3, 4
ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

в и р і ш и л
а:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Сумської області Мироненко
Тетяни Євгенівни задовольнити
частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 06 серпня 2014 року у даній
справі скасувати.

Позов виконуючого обов'язки прокурора
м.Суми в інтересах держави в особі
Сумського державного педагогічного
університету імені А.С.Макаренка
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Сумського
державного педагогічного університету
імені А.С.Макаренка шкоду, пов'язану з
незаконним звільненням працівника, в
розмірі 2500 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави
судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп.

Рішення набрало законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -