Справа № 196/902/14-ц
№ провадження 2/196/519/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року Царичанський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої - судді
Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко
Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Царичанка
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області, третя
особа: ОСОБА_2, про визнання права на
земельну частку (пай), як спадкоємець за
заповітом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
Зорянської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області, третя
особа: ОСОБА_2, про визнання права на
земельну частку (пай), як спадкоємець за
заповітом.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її
бабуся та мати третьої особи в даній
справі ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_2, видане 11.12.1995 року
виконавчим комітетом Зорянської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області), яка на день
смерті була зареєстрована та проживала
за адресою: АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, до складу якої входить:

- право на право на земельну частку (пай)
з земель колишнього КСП "Зоря", розміром
2,91 в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж в натурі, яке належало
померлому спадкодавцю на підставі
Сертифіката на право на земельну
частку (пай) серії ДП №0356726, виданого
Царичанською райдержадміністрацією 27
жовтня 2000 року.

За життя 02 березня 1995 року ОСОБА_3
склала заповіт, яким на випадок своєї
смерті зробила заповітне
розпорядження, яким все своє майно, де б
воно не було та з чого б воно не
складалось і взагалі, все те, що їй буде
належати на день смерті і на що вона за
законом матиме право, заповіла їй.
Заповіт посвідчений 02.03.1995 року
секретарем виконкому Зорянської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області,
зареєстрований в реєстрі за №8.
Відповідно до вказаного заповіту,
звернувшись до нотаріуса Царичанської
державної нотаріальної контори щодо
оформлення спадщини, 05.02.1997 року вона
отримала свідоцтво про право на
спадкове майно за заповітом на
житловий будинок, зареєстроване в
реєстрі за №1-85, спадкова справа за
№20/97, тобто спадщину вона прийняла, в
тому числі і право на право на земельну
частку (пай).

Проте, звернувшись до Царичанської
державної нотаріальної контори щодо
оформлення спадкових прав на право на
земельну частку (пай), 21 березня 2013 року
листом нотаріуса за №253/ІІ-7 їй було
відмовлено у вчиненні нотаріальних
дій, оскільки Сертифікат на право на
земельну частку (пай) виданий 27 жовтня
2000 року, а спадкоємець ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.2 Указу Президента України
від 08.08.1995 року "Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям" право на
земельну частку (пай) мають члени КСП…,
в тому числі і пенсіонери, які раніше
працювали в ньому і залишаються
членами зазначеного підприємства
відповідно до списків, що додається до
державного акту на право колективної
власності на землю.

Рішення Зорянської сільської ради
Царичанського району
Дніпропетровської області про
передачу землі у колективну власність
приймалось за життя ОСОБА_3, а
Сертифікат на право на земельну частку
(пай) був виданий 27 жовтня 2000 року.
Розпаювання на території Зорянської
сільської ради Царичанського району
почалось на початку 1995 року.

В зв'язку з вищевикладеним та
посилаючись на норми ст.1216, 1218, 1233, 1241 ЦК
України, прохає суд визнати за нею
право власності на вищевказане
спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача - Зорянської
сільської ради Царичанського району, в
судове засідання не з'явився,
надіславши до суду заяву про розгляд
справи за відсутності їх представника,
позовні вимоги визнають в повному
обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому
засіданні, як особа, яка має право на
обов'язкову частку в спадщині,
відмовилася від своєї частки в
спадщині на користь позивача та не
заперечує проти задоволення позовних
вимог в повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали
справи, вивчивши всі надані по справі
докази та даючи їм оцінку у їх
сукупності, вважає, що позов підлягає
задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60
ЦПК України).

Згідно ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України
визначено, що у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

В даному випадку у судовому
засіданні відповідно до норм ч. 1 ст. 61
ЦПК України встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивача
та мати третьої особи в даній справі
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть
серії НОМЕР_2, видане 11.12.1995 року
виконавчим комітетом Зорянської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області), яка на день
смерті була зареєстрована та проживала
за адресою: АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася
спадщина, до складу якої входить:

- право на право на земельну частку (пай)
з земель колишнього КСП "Зоря", розміром
2,91 в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж в натурі, яке належало
померлому спадкодавцю на підставі
Сертифіката на право на земельну
частку (пай) серії ДП №0356726, виданого
Царичанською райдержадміністрацією 27
жовтня 2000 року (а.с.7).

За життя 02 березня 1995 року ОСОБА_3
склала заповіт, яким на випадок своєї
смерті зробила заповітне
розпорядження, яким все своє майно, де б
воно не було та з чого б воно не
складалось і взагалі, все те, що їй буде
належати на день смерті і на що вона за
законом матиме право, заповіла
позивачу. Заповіт посвідчений 02.03.1995
року секретарем виконкому Зорянської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області,
зареєстрований в реєстрі за №8 (а.с.17).

У встановлений законом шестимісячний
строк позивач звернулася до нотаріуса
щодо оформлення спадщини та 05 лютого 1997
року вона отримала свідоцтво про право
на спадщину за заповітом на житловий
будинок серії ААЕ №223461, зареєстроване
в реєстрі за №1-85, спадкова справа за
№20/97 (а.с.6).

Проте, звернувшись до Царичанської
державної нотаріальної контори щодо
оформлення спадкових прав на право на
земельну частку (пай), 21 березня 2013 року
листом нотаріуса за №253/ІІ-7 позивачу
було відмовлено у вчиненні
нотаріальних, оскільки Сертифікат на
право на земельну частку (пай) виданий 27
жовтня 2000 року, а спадкоємець ОСОБА_3
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Відповідачем заявлені позовні вимоги
визнані у повному обсязі, тобто визнані
всі ті обставини, на які позивач
посилається на обґрунтування
заявлених позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ст.2 Указу Президента України
від 08.08.1995 року "Про порядок паювання
земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям" право на
земельну частку (пай) мають члени
колективного сільськогосподарського
підприємства…, в тому числі
пенсіонери, які раніше працювали в
ньому і залишаються членами
зазначеного підприємства … відповідно
до списку, що додається до державного
акта на право колективної власності на
землю.

Оскільки, позивач ОСОБА_1 являється
єдиним спадкоємцем за заповітом після
смерті бабусі ОСОБА_3, інші спадкоємці
після померлої свої права на спадкове
майно не заявляли, а третя особа в
справі - ОСОБА_2, як донька спадкодавця
ОСОБА_3, в судовому засіданні
відмовилася від належної їй частки
спадщини, що залишилась після смерті
матері на користь своєї доньки
(позивача в даній справі), за викладених
обставин, на думку суду, маються всі
законні підстави для задоволення
позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1216, 1233 ЦК України, ст.ст.174, 212-215, 218
ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Зорянської
сільської ради Царичанського району
Дніпропетровської області, третя
особа: ОСОБА_2, про визнання права на
земельну частку (пай), як спадкоємець за
заповітом задовольнити в повному
обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженкою с.Могилів Царичанського
району Дніпропетровської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
на право на земельну частку (пай) у
землі, яка перебуває у колективній
власності КСП "Зоря" с.Могилів
Царичанського району
Дніпропетровської області, розміром 2,91
в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі (на
місцевості), в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4, і якій вказане
право належало на підставі Сертифікату
на право на земельну частку (пай) Серії
ДП № 0356726, виданого Царичанською
районною державною адміністрацією 27
жовтня 2000 року.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги до районного суду протягом 10
днів з дня проголошення, а особами, які
не були присутні у судовому засіданні -
в той же строк з дня отримання ними
копії рішення.

Головуюча:
О.М.ГУДИМ