Справа № 362/3634/14-ц Головуючий у І
інстанції Марчук О.Л.Провадження №
22-ц/780/5455/14 Доповідач у 2
інстанції Ігнатченко Н.В.Категорія 58
УХВАЛА

Іменем України

16 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко
Н.В.,

суддів : Поліщука М.А.,
Малорода О.І.,

при секретарі : Лопатюк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу судді Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 5 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої
служби Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
про скасування постанови та
зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про скасування
постанови державного виконавця ВДВС
Васильківського МРУЮ Київської
області від 25 вересня 2009 року щодо
закінчення виконавчого провадження та
зобов'язання ВДВС Васильківського МРУЮ
Київської області виконати рішення
Ваисльківського міськрайонного суду
Київської області від 30 вересня 2011 року
щодо усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою.

Ухвалою судді Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 5 серпня 2014 року відмовлено у
відкритті провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 14
серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить її
скасувати, з підстав порушення норм
процесуального права, та направити
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали судді суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження, суддя суду
першої інстанції керувався ст. 121 ЦПК
України та виходив з характеру вимог
позивача та встановлення цивільним
процесуальним законом спеціального
(особливого) порядку оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державного
виконавця, який не передбачає їх
розгляду в порядку позовного
провадження, тому вважав, що заява не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Проте з такими висновками колегія
суддів не може погодитися, оскільки
вони суперечать вимогам
процесуального законодавства.

За правилами ст. 3, 4 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця
під час виконання судового рішення,
ухваленого відповідно до цього
Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, якщо позивач, який є стороною
виконавчого провадження, вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до ЦПК
України, порушено його права чи
свободи, має право звернутися до суду
із відповідно скаргою.

Як убачається з матеріалів справи,
ухвалою судді Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 28 квітня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року, відмовлено у відкритті
провадження в порядку
адміністративного судочинства, та
роз'яснено позивачу право на звернення
до суду в порядку ЦПК.

Після чого, на підставі ст. 383, 385 ЦПК
України скаржник звернувся до суду зі
скаргою про скасування постанови
державного виконавця та зобов'язання
вчинити дії, проте помилково в її
найменуванні вказав «позовна заява».

Враховуючи, що скаргу заявлено в
порядку цивільного судочинства,
вказана описка в її найменуванні не має
правового значення для вирішення
питання щодо відкриття або відмови у
відкритті провадження.

Якщо ж суддя, встановивши, що скарга,
заява чи подання не відповідають
загальним вимогам щодо форми та змісту
позовної заяви, передбаченим загальним
положеннями ЦПК та не містять
відомостей визначених ст. 119 ЦПК
України, постановляє ухвалу, в якій
зазначає підстави залишення заяви без
руху, про що повідомляє скаржника і
надає йому строк для усунення
недоліків.

Таким чином у разі відсутності
спеціальної норми щодо вирішення
певних питань, які виникають при
розгляді скарг на рішення, дії або
бездіяльність посадових осіб
державної виконавчої служби, до заяв
(скарг, подань) учасників виконавчого
провадження мають застосовуватися
положення ЦПК, якими врегульовано
аналогічні питання.

Суддя суду першої інстанції,
постановляючи ухвалу про відмову у
відкритті провадження, на вказані
положення та обставини справи уваги не
звернув, та визначивши звернення
ОСОБА_2 зі скаргою позовним
провадженням, фактично позбавив його
можливості усунути недоліки
найменування скарги у спосіб, який
передбачений процесуальним законом.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвала
скасуванню з передачею справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду, відповідно до вимог ст. 311 ЦПК
України, оскільки ухвала постановлена
з порушенням вимог процесуального
законодавства.

Керуючись ст.ст. 307, 311, 313, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Васильківського
міськрайонного суду Київської області
від 5 серпня 2014 року скасувати та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України
оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий
Судді: