16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М.,
при секретарі: Мікітчак
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
позивача ОСОБА_1 ухвалу Оболонського
районного суду м. Києва від 15 липня 2014
року про забезпечення позову у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя, -
У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на все рухоме
та нерухоме майно, яке належить на
праві власності ОСОБА_2 до вирішення
справи по суті.
Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 15 липня 2014 року вимоги заяви
задоволено частково. Накладено арешт
на будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, який належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_2
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
суд змінити ухвалу Оболонського
районного суду м. Києва від 15 липня 2014
року. Накласти арешт на все рухоме та
нерухоме майно, яке належить на праві
власності ОСОБА_2 до вирішення справи
по суті. В іншій частині ухвалу
Оболонського районного суду м. Києва
від 15 липня 2014 року залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на необґрунтованість і
незаконність оскаржуваної ухвали
через порушення судом норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.
Заслухавши доповідь головуючого,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Справа 756/9461/14-ц № апеляційного
суді першої інстанції: Великохацька
В.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Качан В.Я.З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_1
звернулася до суду із заявою про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все рухоме та нерухоме майно,
яке належить на праві власності ОСОБА_2
до вирішення справи по суті.
Відповідно до ст. ст. 151, 152 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Позов
забезпечується, зокрема, накладенням
арешту на майно або грошові кошти, що
належать відповідачеві і знаходяться у
нього або в інших осіб.
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 22.12.2006 року «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» передбачено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
яка звернулася з такою заявою, позовним
вимогам.

Так, із заяви та доводів апеляційної
скарги вбачається, що ОСОБА_1 відомо
лише про частину придбаного
відповідачем рухомого та нерухомого
майна за час шлюбу, а саме: житловий
будинок, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, який належить на праві
власності відповідачу ОСОБА_2
відповідно до Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії САС
№ 735304 від 23 вересня 2009 року, виданого
виконавчим комітетом Новопетрівської
сільської ради Вишгородського району
Київської області; кілька транспортних
засобів, серед них і Toyota Land Cruiser 200, 2011
року випуску; кілька мотоциклів та
квадроциклів; меблі цінних порід
дерева.

Однак, вирішуючи питання щодо
забезпечення позову, колегія суддів
бере до уваги лише посилання ОСОБА_1 на
житловий будинок, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, оскільки судом
встановлено та належним чином доведено
позивачем, що зазначений житловий
будинок належить на праві власності
відповідачу, про що свідчить Свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
серії САС № 735304 від 23 вересня 2009 року,
видане виконавчим комітетом
Новопетрівської сільської ради
Вишгородського району Київської
області.

Що стосується вимог апеляційної скарги
щодо накладення арешту на кілька
транспортних засобів, серед них і Toyota
Land Cruiser 200, 2011 року випуску; кілька
мотоциклів та квадроциклів; меблі
цінних порід дерева, колегія суддів
позбавлена можливості взяти до уваги
доводи апелянта щодо належності
зазначеного майна відповідачу,
оскільки позивачем не надано належних
та допустимих доказів, які б свідчили
про право власності відповідача на
дане майно.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо забезпечення позову
шляхом накладення арешту на будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який
належить на праві власності
відповідачу ОСОБА_2, оскільки
належність даного нерухомого майна
відповідачу на праві власності
доведена належним чином, а невжиття
таких заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Разом з тим, вірним є висновок суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні інших вимог заяви про
забезпечення позову, оскільки
позивачем не надано належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
право власності відповідача на інше
рухоме та нерухоме майно.

За таких обставин, ухвала суду першої
інстанції постановлена з дотриманням
норм процесуального права та
відповідно до обставин справи,
підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 15 липня 2014 року про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: