У х в а л а

ІМенем УКраїни

3 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Наумчука М.І.,
Савченко В.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «СОТА» (далі - ТОВ
«СОТА»), приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС»,
третя особа: ОСОБА_4, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди та за
позовом прокурора Харківської області
в інтересах Головного управління
Державного казначейства України в
Харківській області до ОСОБА_4 про
відшкодування витрат на лікування
потерпілого від злочину, за
касаційними скаргами товариства з
обмеженою відповідальністю «СОТА»,
ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду
Харківської області від 28 січня 2014 року
та касаційною скаргою Ігнатової Яни
Ігорівни, яка діє від імені приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС», на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 25 жовтня 2013 року і рішення
апеляційного суду Харківської області
від 28 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним
позовом. Зазначав, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталася з вини ОСОБА_4, йому було
завдано тілесні ушкодження середньої
тяжкості та матеріальну шкоду у
розмірі 24837 грн 39 коп., що складається з
витрат на лікування, моральну шкоду,
яку позивач оцінює в сумі 300 000 грн.
Транспортний засіб під керуванням при
виконанні трудових обов'язків ОСОБА_4,
яким було завдано шкоду, належить ТОВ
«СОТА» та був застрахований у ПАТ «СГ
«ТАС». Згідно поліса про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів ліміт
відповідальності страховика за шкоду
завдану життю та здоров'ю складає 100 000
грн. Посилаючись на наведене, просив
задовольнити позов.

Прокурор Харківської області
звернувся в суд з позовом в інтересах
Головного управління Державного
казначейства України в Харківській
області до ОСОБА_4, в якому просив
стягнути з відповідача на користь
держави витрати у розмірі 2839 грн 32 коп.,
які були понесені закладом охорони
здоров'я на лікування ОСОБА_3, який є
потерпілим від вчиненого відповідачем
злочину.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 25 жовтня 2013 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено
частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова
група «ТАС» на користь ОСОБА_3
матеріальну шкоду у розмірі 24837 грн 39
коп. Стягнуто з ПАТ «Страхова група
«ТАС» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду
у розмірі 2550 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_3 моральну шкоду у
розмірі 17450 грн. У задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.
Позов прокурора Харківської області в
інтересах Головного управління
Державного казначейства України в
Харківській області задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави в
особі відділення Державного
казначейства України в Харківській
області витрати на лікування
потерпілого від злочину у розмірі 2839
грн. 32 коп.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 28 січня 2014 року
рішення суду першої інстанції у
частині стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 17450
грн та у частині відмови у задоволенні
позову ОСОБА_3 до ТОВ «СОТА» про
стягнення моральної шкоди скасовано.
Ухвалено у цій частині нове рішення,
яким стягнуто з ТОВ «СОТА» на користь
ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 50000 грн.
В інший частині зазначене рішення
залишено без змін.

Ігнатова Я.І., яка діє від імені
приватного акціонерного товариства
«Страхова група «ТАС», звернулася до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржувані судові рішення
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

У касаційній скарзі ТОВ «СОТА» просило
скасувати рішення апеляційного суду у
частині скасування рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 25 жовтня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду у розмірі 17450 грн та у
частині стягнення з ТОВ «СОТА» 50000 грн
моральної шкоди, залишити в силі у цій
частині рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_3 просить рішення апеляційного
суду змінити, стягнути з ТОВ «СОТА» на
його користь 297450 грн на відшкодування
моральної шкоди та 5000 грн витрат на
правову допомогу.

Касаційні скарги підлягають
частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 14 грудня 2011 року
ОСОБА_4, виконуючи трудові обов'язки,
керуючи транспортним засобом «Сканія Р
114» реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить ТОВ «СОТА», допустив наїзд на
інспектора дорожньо-постової служби
ОСОБА_3, чим завдав останньому тілесні
ушкодження середньої тяжкості.

Вироком Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 1 лютого 2012 року
ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, що
призвело до заподіяння позивачу
тілесних ушкоджень.

Відповідно до 24.1 ст. 24 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV у
зв'язку з лікуванням потерпілого
відшкодовуються обґрунтовані витрати,
пов'язані з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров'я, медичним піклуванням,
лікуванням у домашніх умовах та
придбанням лікарських засобів.
Зазначені в цьому пункті витрати та
необхідність їх здійснення мають бути
підтверджені документально
відповідним закладом охорони здоров'я.

Стягуючи з приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» на
користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у
розмірі 24 837 грн 39 коп., суди виходили із
тощо, що вона складається з витрат на
лікування та підтверджується чеками на
придбання ліків, що долучені до
матеріалів кримінальної справи.

У запереченнях проти позову приватне
акціонерне товариство «Страхова група
«ТАС» зазначало, що згідно довідки
лікарні від 6 серпня 2013 року № 687 ОСОБА_3
були призначені лікарські препарати на
суму 4159 грн 36 коп.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо за
своїм внутрішнім переконанням.
Результати оцінки доказів
відображаються в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

На порушення вказаної норми суди не
зробили висновків на спростування
доводів вказаних у запереченнях та не
дали їм ніякої оцінки.

Крім того, звертаючись до суду з
позовом ОСОБА_3 просив стягнути на його
користь витрати на правову допомогу.

Однак при розгляді спору вказане
питання судами не вирішене.

Наведені порушення норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
судові рішення в частині вирішення
позову про відшкодування матеріальної
шкоди не можна визнати законними та
обґрунтованими, в зв'язку з чим вони
підлягають скасуванню з передачею
справи в цій частині на новий розгляд
до суду першої інстанції.

В іншій частині оскаржувані судові
рішенні ухваленні з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування відсутні.

При цьому колегія суддів виходить із
положень ст. 335 ЦПК України відповідно
до яких під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Ігнатової Яни
Ігорівни, яка діє від імені приватного
акціонерного товариства «Страхова
група «ТАС», товариства з обмеженою
відповідальністю «СОТА» та ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 25 жовтня 2013 року та
рішення апеляційного суду Харківської
області від 28 січня 2014 року в частині
вирішення позову ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди
скасувати, а справу в цій частині
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В іншій частині оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар Судді: В.І.
Амелін С.О. Карпенко М.І.
Наумчук В.О. Савченко