У х в а л а

26 січня 2014 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Ткачука О.С.

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у цивільній справі від 29 травня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», третя особа: Ватутінська міська рада Черкаської області, про зобов'язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії Катеринопільського ВВКП «Черкаське обласне об'єднане БТІ» щодо видачі йому технічного паспорту на частину зазначеного домоволодіння протиправними та видати технічний паспорт на вказану квартиру без зазначених самочинних будівель, а також відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, заподіяну Катеринопільським ВВКП «Черкаське обласне об'єднане БТІ».

Позов мотивовано тим, що позивач звернувся до Катеринопільського ВВКП «Черкаське обласне об'єднане БТІ» з метою отримання витягу з реєстру прав нерухомості на належну йому квартиру АДРЕСА_1, та була отримана ним у 1970 році згідно ордеру на квартиру від 23 січня 1970 року. У 1997 році вказана квартира була переоформлена в процесі приватизації на трьох осіб: позивача, ОСОБА_5 (його дружину) та ОСОБА_6 (його сина), що підтверджується свідоцтвом на право власності від 24 січня 1997 року. Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року було оформлено свідоцтво про право на спадщину і її частка успадкована позивачем та ОСОБА_6 Відповідач, всупереч чинного законодавства видав технічний паспорт не на квартиру, яка перебуває у власності, а на частину будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, зазначивши 8 власників квартир №№ 1, 2, 3, 4, 5 та зазначивши в технічному паспорті на домоволодіння наявність у ньому самочинних будівель. Посилаючись на вказані обставини позивач звернувся до суду з позовом про визнання дій Катеринопільського ВВКП «Черкаське обласне об'єднане БТІ» щодо видачі йому технічного паспорту на частину зазначеного домоволодіння протиправними та зобов'язання видати технічний паспорт на вказану квартиру без зазначених самочинних будівель.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 5 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 5 грудня 2013 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення місцевого та апеляційного судів залишені без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд даного рішення суду касаційної інстанції в порядку, визначеному главою 3 розділу 5 ЦПК України.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилається на неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема ст.58 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 5, 25, 30, 316, 317, 318, 319, 321, 325, 328, 329, 346, 355, 356, 357, 358, 360, 361, 365, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 2, 3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» від 5 серпня 1992 року №449, що в свою чергу, потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Крім того, при зверненні до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заявником подано клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд ухвали суду касаційної інстанції в силу його пропуску з поважних причин.

Оскільки зі змісту заяви про перегляд судового рішення та матеріалів, доданих до неї вбачається, що строк на її подання пропущено з поважних причин, то він підлягає поновленню.

Дослідивши подані заявником матеріали колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

В обґрунтування своєї позиції щодо неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2014 року, про перегляд якої ставиться питання, та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року у справі про визнання права власності на спадкове майно, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 червня 2014 року у справі про визнання договору дарування недійсним, постанову Вищого адміністративного суду України від 4 вересня 2014 року у справі про визнання незаконною та скасування постанови, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 24 липня 2014 року у справі про визнання незаконними дій, визнання незаконною та скасування реєстрації права власності, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року у справі про зміну частки у праві спільної власності на домоволодіння, визнання права власності на частку домоволодіння та виділ її у натурі, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 червня 2014 року у справі про визнання права власності на спадкове майно, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року у справі про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування за законом.

Зі змісту поданих копій рішень суду касаційної інстанції, на які посилається заявник в обґрунтування заяви не вбачається наявність неоднакового застосування судом норм матеріального права у правовідносинах, подібних, вирішеним у даній цивільній справі.

Під подібними правовідносинами слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

В даному випадку, зі змісту зазначених вище рішень, не вбачається тотожність предмету спору, підстав позову, змісту позовних вимог та фактичних обставин, встановлених судами у інших справах, ніж встановлені у даному спорі.

Крім того, ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 липня 2014 року, від 11 червня 2014 року, від 9 липня 2014 року, на які заявник посилається, як на підставу перегляду судового рішення, були скасовані рішення судів попередніх інстанцій з передачею справ на новий розгляд до судів першої або апеляційної інстанцій. Вказаними ухвалами не вирішено спорів по суті та не відбулося застосування норм матеріального права.

Підставами скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд стало неповне встановлення судами фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, що в свою чергу свідчить про відсутність тотожності встановлених фактичних обставин у цих справах, зі справою про перегляд судового рішення у якій ставиться питання.

Враховуючи наведене, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 354, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2014 року.

У допуску справи за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», третя особа: Ватутінська міська рада Черкаської області, про зобов'язання вчинити дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за заявою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у цивільній справі від 29 травня 2014 року до провадження Верховного Суду України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
судді В.С. Висоцька
О.В. Кафідова
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова