АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: П'ятничук
Доповідач: Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м.
Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на ухвалу
Святошинського районного суду міста
Києва від 18 липня 2014 року про
задоволення подання Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в місті
Києві про оголошення боржника ОСОБА_2 в
розшук, -

в с т а н о в и л
а:

Ухвалою Святошинського районного суду
міста Києва від 18 липня 2014 року
задоволено подання Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в місті
Києві про оголошення боржника ОСОБА_2 в
розшук.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду,
представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4
подав апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу Святошинського районного суду
міста Києва від 18 липня 2014 року
скасувати та постановити нову ухвалу
про відмову в задоволенні подання.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що
ухвала суду є незаконною,
необґрунтованою та постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Вказує на те, що
підставою для звернення державного
виконавця до суду з поданням про
оголошення боржника в розшук став той
факт, що ОСОБА_2, проживаючи за адресою:
АДРЕСА_1, на виклики державного
виконавця жодного разу не з'являвся.
Поряд з цим, відкриваючи виконавче
провадження, державний виконавець не
з'ясував тієї обставини, що ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрований та
за даною адресою не проживає. З 2006 року
боржник зареєстрований та постійно
проживає за адресою: АДРЕСА_2. За
адресою реєстрації боржник будь-яких
повідомлень від державного виконавця
не отримував, а тому фактично і не міг
з'явитися на виклики державного
виконавця до Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в місті
Києві. Проте, суд 1-ї інстанції не
встановив дійсні обставини справи та
постановив необґрунтовану та
незаконну ухвалу.

В судовому засіданні представник
боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 підтримав
доводи апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Представник Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в місті
Києві в судове засідання не з'явився,
про день та час слухання справи судом
повідомлений у встановленому законом
порядку, причину неявки суду не
повідомив, а тому, колегія суддів
вважає можливим слухати справу в його
відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової
В.М., пояснення представника боржника ,
розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
слідуючих підстав.

Судом встановлено, що рішенням
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 03.04.2012 року
позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на дитину
задоволено.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі ј
частин всіх видів заробітку (доходу),
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для житини
відповідного віку, починаючи стягнення
з 23.12.2011 року до повноліття дитини.

На підставі вказаного рішення 09 грудня
2013 року Амур-Нижньодніпровським
районним судом м. Дніпропетровська
було видано виконавчий лист за №2-6474/11,
в якому зазначено: боржник - ОСОБА_2,
місце проживання/місцезнаходження:
АДРЕСА_2.

16 січня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в місті Києві з заявою про
відкриття виконавчого провадження на
підставі виконавчого листа №2-6474/11 від
09 грудня 2013 року, вказавши місце
проживання ОСОБА_2 АДРЕСА_1.

20 січня 2014 року старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в місті
Києві було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження (ВП
№41546252), в якій зазначено боржник -
ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1.

Під час здійснення виконавчих дій
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в місті Києві було направлено
запити до Управління ДАІ ГУМВС України
в місті Києві, УДАІ ГУМВС України в
Київській області, ДПІ у
Святошинському районі м. Києва,
Державної податкової адміністрації у
місті Києві, Державної податкової
служби України, Київського міського
управління статистики, БТІ в місті
Києві, Державної інспекції сільського
господарства в місті Києві, Державного
реєстратора Святошинської районної в
місті Києві державної адміністрації,
Державної інспекції України з безпеки
на морському та річковому транспорті,
Управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку в місті
Києві та Київській області, Головного
управління Держкомагенства у місті
Києві, Головного управління
Держкомагенства у Київській області,
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві, Державної авіаційної
служби України, Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві,
Державної міграційної служби.

Від Державної податкової служби
України було отримано відповідь, що в
базі податкової служби відсутня
інформація щодо сум доходу,
нарахованого (сплаченого) податковим
агентом на користь платників податку
та сум отриманого з них податку в ДРФО.

Від Пенсійного фонду України було
отримано відповідь, що інформації щодо
ОСОБА_2 не знайдено.

Від Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку надійшов
лист, що ОСОБА_2 серед власників, які
володіють значними пакетами акцій
емітентів відсутній.

Від УДАІ ГУМВС України в Київській
області та Департаменту льотної
придатності Державної авіаційної
служби України надійшли листи, що
ОСОБА_2 повітряними суднами та
наземними транспортними засобами не
володіє.

З матеріалів справи також вбачається,
що державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в місті Києві на ім'я ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1 було надіслано
постанови про накладення штрафу від
22.04.2014 року, постанову державного
виконавця про примусовий привід.

20 травня 2014 року держаним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в місті Києві було складено акт
державного виконавця про те, що при
виході за адресою вказаною у
виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1,
для встановлення фактичного місця
проживання та перевірки майнового
стану боржника, потрапити до квартири
виявилося не можливим, двері на
неодноразові дзвінки ніхто не
відчинив. В поштовій скриньці боржника
залишено вимогу-попередження про
необхідність з'явитися на прийом до
державного виконавця.

03 липня 2014 року старший державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в місті
Києві звернувся до Шевченківського
районного суду м. Києва з поданням про
оголошення боржника ОСОБА_2 в розшук.

Своє подання мотивував тим, що у ОСОБА_2,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, є
заборгованість по сплаті аліментів в
сумі 21602,43 грн., на неодноразові виклики
державного виконавця боржник жодного
разу не з'являвся, за вказаною адресою
фактично не проживає, місцезнаходження
його невідоме, а тому є всі правові
підстави для оголошення його в розшук.

Постановляючи ухвалу про задоволення
подання Відділу державної виконавчої
служби Святошинського районного
управління юстиції в місті Києві та
оголошуючи ОСОБА_2 у розшук, суд 1-ї
інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_1, не проживає, його
місцезнаходження невідоме, а тому є
підстави для оголошення його в розшук.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може, оскільки він не відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, виходячи з
наступного.

Примусове виконання рішень судів в
Україні покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку, визначені у
Законі України «Про виконавче
провадження» від 21 квітня 1999 р. №606-XIV.

Згідно з п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.375 ЦПК України
розшук боржника або дитини
оголошується за місцем виконання
рішення суду або за останнім відомим
місцем проживання (перебування)
боржника або дитини чи місцем
знаходження його майна, або за місцем
проживання (перебування) стягувача.

У відповідності до ч.1 ст.40 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі відсутності відомостей про місце
проживання, перебування або
місцезнаходження боржника - фізичної
особи, а також дитини за виконавчими
документами про відібрання дитини
державний виконавець звертається до
суду з поданням про винесення ухвали
про розшук боржника або дитини.

Частиною 2 даної статті встановлено, що
розшук оголошується відповідно за
місцем виконання рішення або за
останнім відомим місцем проживання,
перебування, місцезнаходження
боржника чи місцезнаходженням його
майна, або за місцем проживання
(місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно п.3.12 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року №512/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 02.04.2012
року за №489/20802 перед зверненням до суду
з поданням про винесення ухвали про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини, який здійснюється відповідно
до статті 40 Закону, державний
виконавець вживає заходів, спрямованих
на встановлення фактичного
місцезнаходження боржника - фізичної
особи або дитини щодо: а) отримання
відповіді на запит від відповідних
територіальних органів МВС України
щодо місця реєстрації особи; б)
отримання інформації від учасників
виконавчого провадження та інших осіб,
у тому числі усно (в такому випадку
отримана інформація відображається в
акті державного виконавця), про можливі
місця перебування боржника; в)
перевірки наявності боржника за
можливими місцями його перебування,
встановленими під час проведення
виконавчих дій; г) отримання інформації
щодо місця роботи боржника: ґ)
отримання інформації про боржника з
інших джерел.

Організацію розшуку боржника -
юридичної особи та майна боржника чи
інформації про місце отримання
боржником доходів державний
виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової служби. Державної
реєстраційної служби України, банків,
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної казначейської служби
України, Державного агентства
земельних ресурсів, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату, органів
статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та реєстрів, що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет тощо). Крім
того, державний виконавець здійснює
вихід за місцезнаходженням (місцем
проживання) боржника.

Судом встановлено, що в ході проведення
виконавчих дій державним виконавцем
надсилались запити у відповідні
установи з метою з'ясування наявності
рухомого та нерухомого майна і
грошових коштів у боржника.

Проте, державним виконавцем не надано
суду належних та допустимих доказів
звернення до Державної реєстраційної
служби України з метою отримання
відомостей щодо зареєстрованого у
встановленому законом порядку місця
проживання/перебування ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в місті Києві всі виконавчі дії
щодо повідомлення ОСОБА_2
здійснювалися за адресою: АДРЕСА_1.
Проте, матеріали справи не містять
жодних доказів на підтвердження того,
що ОСОБА_2 будь-коли проживав та/або
перебував за даною адресою.

Поряд з цим, у виконавчому листі №2-6474/11
від 09 грудня 2013 року, який виданий
Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська, місцем
проживання/місцезнаходженням боржника
ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_2.

Будь-яких належних та допустимих
доказів, які б свідчили про те, що
державним виконавцем на ім'я ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2 направлялися
постанова про відкриття виконавчого
провадження з пропозицією
добровільного виконання рішення суду
та повідомлення про здійснення
примусового виконання рішення суду;
виклики боржника до виконавчої служби
не надано, як і не надано доказів
з'ясування місця проживання боржника у
дільничного інспектора міліції,
сусідів, тощо.

Постановляючи ухвалу від 18 липня 2014
року, суд 1-ї інстанції вказаних
обставин справи та норм закону не
врахував, не повно з'ясував всі
обставини справи та прийшов до
необґрунтованого висновку про
наявність правових підстав про
задоволення подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в місті
Києві про оголошення боржника ОСОБА_2 в
розшук.

Оцінивши в сукупності докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала Святошинського
районного суду міста Києва від 18 липня
2014 року про задоволення подання
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в місті Києві про оголошення
боржника ОСОБА_2 в розшук підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про відмову в задоволенні
даного подання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну представника боржника
ОСОБА_2 ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного
суду міста Києва від 18 липня 2014 року
скасувати та постановити нову ухвалу
наступного змісту.

Відмовити Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в місті
Києві в задоволенні подання про
оголошення в розшук боржника ОСОБА_2.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: