Справа №463/2545/14-ц
Провадження №2/463/1362/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомська
Ж. І.

при секретарі - Коник О.Б.

за участі: позивача - ОСОБА_1

представників позивача - ОСОБА_2

ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третьої особи Відділу
Дерземагенства у м.Львові, Львівської
області про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
визнання недійсним акту прийомки -
передачі межових знаків на зберігання
земельної ділянки у АДРЕСА_1 ,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, шляхом
зобов»язання ОСОБА_4 відновити стан
земельної ділянки ОСОБА_1 шляхом
звільнення частини земельної ділянки
на АДРЕСА_2 (кадастровий № :07:007:0016)
площею 0,0109 га ( з розмірами по периметру
3,79 х30,0 х3,50 х30,0м) від будівництва
фундаменту житлового будинку, визнання
недійсним акту прийомки - передачі
межових знаків від 30 серпня 2013 року
земельної ділянки АДРЕСА_1.

Позов мотивує тим, що є власником
земельної ділянки на АДРЕСА_2 площею 0,06
га за кадастровим номером :07:007:0016,
призначеної для ведення будівництва та
обслуговування житлового будинку за
договором дарування земельної ділянки
від 28.03.2008 р. Відповідач ОСОБА_4 є
власником суміжної земельної ділянки,
яка знаходиться в АДРЕСА_1, площею 0,06 га,
кадастровий номер :07:007:0117.
Відповідачем ОСОБА_4 було раптово
розпочато будівництво фундаменту
житлового будинку на частині земельної
ділянки належної позивачу на АДРЕСА_2.
При розробці технічної документації
відповідачем не погоджено з позивачем
спільної межі між суміжними земельними
ділянками. Крім того, в акті прийомки -
передачі межових знаків на зберігання
від 30 серпня 2013 року закладено
неправдиву інформацію про те, що
позивачем - власником суміжної
земельної ділянки не заявлено
претензій щодо меж конфігурації
земельної ділянки в АДРЕСА_1, крім того
даний акт прийомки - передачі межових
знаків на зберігання від 30.08.2010 р.
зазначає встановлення межових знаків
на суміжній земельній ділянці АДРЕСА_2
на якій раніше було встановлено межові
знаки.

Тому з врахуванням наведених мотивів
просить ухвалити рішення, яким
зобов»язати відповідача ОСОБА_4
відновити стан земельної ділянки
ОСОБА_1 шляхом звільнення частини
земельної ділянки на АДРЕСА_2
(кадастровий №:07:007:0016) площею
0,0109га (з розмірами по периметру 3,79 х30,0
х3,50 х30,0 м) від розпочатого будівництва
фундаменту житлового будинку, визнати
недійсним акт прийомки - передачі
межових знаків на зберігання від 30
серпня 2013 року земельної ділянки у
АДРЕСА_1 (к/н :07:007:0117).

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1, та його представники ОСОБА_2,
яка діє на підставі довіреності від
02.09.2014р. та ОСОБА_3, яка діє на підставі
угоди 52324 від 17.06.2014р. позовні вимоги
підтримали, дали пояснення аналогічні
наведеним мотивам позову, просили
позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив та пояснив, що дійсно йому на
праві власності належить земельна
ділянка, яка знаходиться в АДРЕСА_1,
площею 0,06 га. Будівництво фундаменту на
належній йому земельній ділянці
проведено з дотриманням параметрів
земельної ділянки, яка була ним
придбана з встановленням відповідних
меж, тому вважає позов безпідставним, в
задоволенні такого просив відмовити.

Представник третьої особи Відділу
держземагенства у м.Львові Львівської
області Антоняк Б.Ю., який діє на
підставі довіреності від 11.11.2013р., в
останнє судове засідання не з»явився, в
судовому засіданні 23.09.2014р. пояснив, що
межі земельних ділянок між суміжними
землекористувачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4
були встановлені при виготовленні ними
технічної документації та в подальшому
не змінювались, тому порушень допущено
не було, тому вважає що позов не
підлягає до задоволення.

Допитаний в судовому засіданні
спеціаліст ОСОБА_6, який є експертом з
питань землеустрою КП «Геодезичне
бюро» пояснив, що розташування
земельної ділянки відповідача ОСОБА_4 і
розпочате будівництво вказує на
зміщення всієї земельної ділянки
відповідача вправо. На зведеному плані
земельних ділянок станом на 2014 рік
показані межі ділянок і площа 109 кв. м. (з
розмірами по периметру 3,79 х30х3,50х30 м,
починаючи з верхньої сторони), за
рахунок якої відповідач змістив свою
ділянку в сторону земельної ділянки
позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін
дослідивши матеріали справи, вважає, що
в задоволенні позову слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України
власник на власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Відповідно до ч.2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянкиабо
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч.2 ст. 158 ЗК України виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачу ОСОБА_1 належить земельна
ділянка, яка знаходиться на АДРЕСА_2
площею 0,06 га за кадастровим номером
:07:007:0016 на підставі договору
дарування земельної ділянки від 20
березня 2008 року посвідченого приватним
нотаріусом Львівського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с. 7-10).

З представленого суду витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно (а.с.11) вбачається, що
відповідачу ОСОБА_4 належить земельна
ділянка площею 0,6 га кадастровий №
:07:007:0117, яка знаходиться по
АДРЕСА_1 та призначена для будівництва
та обслуговування житлового будинку.

З представленого суду плану - схеми
розташування земельних ділянок згідно
кадастрових даних з нанесенням
фактичного користування в АДРЕСА_3
(а.с.69) вбачається, що земельна ділянка
по АДРЕСА_2, яка належить позивачу
ОСОБА_1 та земельна ділянка по АДРЕСА_1,
яка належить відповідачу ОСОБА_4 є
суміжними.

Однак згідно положень ст. 60 ЦПК України
кожна стороназобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу, відтак суд приходить до
висновку про те, що позивачем не
представлено суду доказів порушення
його прав відповідачем, а саме зміщення
меж земельної ділянки в сторону
земельної ділянки позивача. Щодо
позовної вимоги про визнання недійсним
акту прийомки - передачі межових знаків
на зберігання від 30 серпня 2013 року
земельної ділянки в АДРЕСА_1 (к/н
:07:007:0117) суд не вбачає порушення
прав позивача при складанні такого
акту саме відповідачем ОСОБА_4, тому в
задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. 319,391 ЦК України,152, 158 ЗК
України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_4, третьої особи Відділу
Дерземагенства у м.Львові, Львівської
області про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
визнання недійсним акту прийомки -
передачі межових знаків на зберігання
від 30 серпня 2013 року земельної ділянки
у АДРЕСА_1 - відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в порядку
та строки передбачені ст. 294 ЦПК
України.

Суддя: Лакомська
Ж. І.