АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Процько Я.В. Провадження №
22-ц/789/955/14 Доповідач - Кузьма
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду від 11 липня 2014 року
по справі за поданням головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року Головний державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
районного управління юстиції Хомин В.З.
звернувся до суду із поданням,
затвердженим начальником відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції Гриців М.Б., про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України до виконання нею своїх
зобов'язань.

В обґрунтування подання зазначив, що на
виконанні в відділі ДВС
Тернопільського районного управління
юстиції знаходиться зведене виконавче
провадження №40911906 від 18.11.2013 року по
виконанню виконавчих проваджень №40086576
від 03.10.2013 року, №40564816 від 04.11.2013 року,
№40654766 від 07.11.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 в користь юридичних осіб коштів
на загальну суму 594528 грн. 07 коп.

Оскільки, вказаних зобов'язань
добровільно боржником не виконуються,
суб'єкт подання просив обмежити ОСОБА_1
виїзд за межі України до виконання
зазначеного обов'язку.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 11 липня 2014 року
подання задоволено.

Тимчасово обмежено в праві виїзду за
межі України громадянина України
боржника - фізичну особу ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану в АДРЕСА_1,
ідент. НОМЕР_1, без вилучення
паспортного документа серії НОМЕР_2,
виданого 15 липня 2008 року, шляхом
заборони перетинати державний кордон
України до виконання своїх зобов'язань,
покладених на неї рішенням суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
ухвалу суду скасувати й постановити
нову ухвалу, якою відмовити в
задоволенні подання державного
виконавця, посилаючись на те, що
питання тимчасового обмеження її у
праві виїзду за межі України було
вирішено з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що розгляд
питання відбувся без її участі, що
унеможливило подати докази на
підтвердження її заперечень з приводу
подання державного виконавця, а з
поданих державним виконавцем доказів
неможливо зробити висновок про умисне
ухилення боржника від виконання
обов'язку, покладеного на нього судовим
рішенням.

У судовому засіданні апелянт ОСОБА_1
підтримала свою апеляційну скаргу,
зіславшись на доводи, викладені в ній,
просить її задовольнити.

Представник відділу ДВС
Тернопільського РУЮ апеляційної
скарги не визнав, вважаючи ухвалу суду
законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши за
матеріалами справи доводи скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Задовольняючи подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції та обмежуючи ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України, суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 є
боржником у виконавчому провадженні та
має непогашений борг, що зумовлює
необхідність у тимчасовому обмеженні
права на виїзд за межі України з метою
забезпечення повного та своєчасного
виконання виконавчих документів.

Однак, такий висновок суду суперечить
вимогам закону, а тому ухвала суду
підлягає скасуванню з постановленням
ухвали в порядку ст. 312 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що
на час звернення головного державного
виконавця з поданням до суду, на
виконанні в відділі ДВС
Тернопільського районного управління
юстиції знаходилося зведене виконавче
провадження №40911906 від 18.11.2013 року по
виконанню виконавчих проваджень №40086576
від 03.10.2013 року, №40564816 від 04.11.2013 року,
№40654766 від 07.11.2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 в користь юридичних осіб коштів
на загальну суму 594528 грн. 07 коп.

З доданих до подання матеріалів
виконавчого провадження не вбачається,
що відбувся і є об'єктивно наявним факт
ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання
зобов'язань, які покладені на неї
судовим рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 ЗУ "Про виконавче
провадження" державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатись до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи, або
керівника боржника - юридичної особи за
межі України - до виконання зобов'язань
за рішенням.

Проте, в порушення вимог вказаної
норми, судом першої інстанції не було
досліджено факту невиконання
зобов'язань, оскільки в матеріалах
справи відсутні будь-які докази
повідомлення боржника про виконавчі
дії та ухилення його від виконання
зобов'язань.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України, згадане подання розглядається
судом негайно, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Таким чином, в контексті
вищезазначених норм права, державний
виконавець повинен був довести факт
свідомого ухилення ОСОБА_1 від
виконання постанов.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

Саме самостійне невиконання боржником
зобов'язань протягом строку, вказаного
державним виконавцем в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
обов'язків.

Таким чином, при постановленні ухвали,
судом першої інстанції не було
з'ясовано всі обставини справи та не
враховано положення Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», а саме, не
перевірено факт ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього постановами та, чи були вжиті
державним виконавцем всі заходи для
забезпечення виконання цих постанов.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана
ухвала суду першої інстанції є такою,
що постановлена з порушенням норм
процесуального права, а тому
відповідно до ст. 312 ЦПК України
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову в задоволенні
подання відділу ДВС Тернопільського
районного управління юстиції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного
суду від 11 липня 2014 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою
відмовити в задоволенні подання
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського районного управління
юстиції про обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.М. Кузьма