АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Київ

колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах

Апеляційного суду міста Києва в
складі:

головуючого Болотова Є.В.

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.

при
секретарі Товарницькій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника товариства з обмеженою
відповідальністю
проектно-будівельного підприємства
«Азовінтекс» на рішення Солом'янського
районного суду міста Києва від 08 липня
2014 року у справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
проектно-будівельного підприємства
«Азовінтекс» до ОСОБА_1 про стягнення
коштів,

встановила:

Рішенням Солом'янського районного суду
міста Києва від 08 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
товариства з обмеженою
відповідальністю
проектно-будівельного підприємства
«Азовінтекс» просить постановлене у
справі судове рішення скасувати,
ухваливши нове рішення, яким
задовольнити позов повністю,
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

В судовому засіданні представник
апелянта доводи апеляційної скарги
підтримав.

Представник ОСОБА_1 заперечила проти
доводів апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників судового процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції виходив із недоведеності
вини ОСОБА_1 у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди та
розміру завданої матеріальної шкоди.

Такий висновок суду першої інстанції
відповідають обставинам справи та
ґрунтуються на доказах, яким дана
правильна оцінка.

Установлено, що 04 листопада 2010 року
сталася дорожньо-транспортна пригода,
в результаті якої відбулося зіткнення
автомобілів «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1, що
належить на праві власності позивачу
під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля
«Шкода Октавія», під керуванням ОСОБА_1

Постановою від 29.05.2014 року заступника
начальника СВ Солом'янського РУГУ МВС
України в місті Києві кримінальне
провадження закрито, у зв'язку з
відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. (а.с.
72-77).

Згідно висновку №1560/11-18 автотехнічної
експертизи від 15.07.2011 року існує два
висновки, згідно яких в першому
випадку: у скоєнні ДТП вини ОСОБА_1 не
встановлено; в іншому випадку:
встановити причинний зв'язок між діями
водіїв не є можливим.

Відповідно до висновку №1905/11-16 судової
автотоварознавчої експертизи від
20.05.2011 року матеріальна шкода за
завдані механічні ушкодження, завдані
внаслідок ДТП автомобілю позивача,
становить 208 678 грн. 33 коп. (а.с. 22-27).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції", під час
судового розгляду предметом
доказування є факти, якими
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше юридичне
значення для вирішення справи і
підлягають встановленню при ухваленні
рішення.

Крім того, Пленум Верховного Суду
України в п. 11 постанови від 18 грудня 2009
року № 14 «Про судове рішення у
цивільній справі» роз'яснив, що
установлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд повинен
свої дії мотивувати та враховувати, що
доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
ТОВ ПБП «Азовінтекс» зазначало, що
винна у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, а відтак має нести обов'язок по
відшкодуванню шкоди.

Ні в суді першої інстанції, ні в суді
апеляційної інстанції, після
роз'яснення представнику позивача
вимог ст.ст. 10,11 ЦПК України, останнім не
було заявлено будь-яких клопотань (
призначення судової авто-технічної
експертизи тощо) на підтвердження
своїх позовних вимог.

Правильно встановивши фактичні
обставини, суд першої інстанції
прийшов обґрунтованого висновку про
те, що позивачем не доведено вину
відповідача у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення або
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення суду від 22
грудня 2011 року ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, відтак підстав для його
скасування за доводами апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308,
п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального
кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
товариства з обмеженою
відповідальністю
проектно-будівельного підприємства
«Азовінтекс» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 08 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржене
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий

Судді: