Ухвала

іменем україни

10 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Касьяна О.П.,

Коротуна
В.М.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Страхової групи «ТАС»
Житомирської регіональної дирекції
про стягнення майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 28 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулись до суду з позовом до ОСОБА_5
та Страхової групи «ТАС» Житомирської
регіональної дирекції (далі - СГ «ТАС»)
про стягнення майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Посилалися на те, що 29
липня 2011 року о 16 год. 20 хв. на
перехресті вулиць Л. Українки та
Калініна в смт Брусилів Житомирської
області ОСОБА_5, керуючи автомобілем
марки «БМВ», державний номерний знак
00800ВВ, не надав дорогу автомобілю марки
«ДЕУ», державний номерний знак НОМЕР_1,
під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок
чого сталася дорожньо-транспортна
пригода. Відповідно до постанови
Брусилівського районного суду
Житомирської області від

10 лютого 2012 року ОСОБА_5 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та звільнено його від
застосування адміністративного
стягнення, провадження у справі
закрито у зв'язку з закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення. Постановою апеляційного
суду Житомирської області від

16 березня 2012 року вказану постанову
суду скасовано, провадження у справі
закрито у зв'язку з закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення. Внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «ДЕУ» отримав значні
механічні пошкодження. Позивачі
просять відшкодувати майнову шкоду
згідно зі звітом від 27 лютого 2012 року №
64 з визначення вартості
відновлювального ремонту автомобіля
«ДЕУ», в розмірі 23 106 грн 01 коп., а також
моральну шкоду, яку вони оцінюють в 20 000
грн кожному.

Рішенням Брусилівського районного
суду Житомирської області від

13 березня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково. Стягнуто з СГ
«ТАС» на користь ОСОБА_4 23 106 грн 01 коп.
на відшкодування майнової шкоди та з
ОСОБА_5 450 грн в якості відшкодування
витрат на виготовлення звіту експерта
та 4 000 грн моральної шкоди. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну
шкоду в розмірі 6 000 грн. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду
Житомирської області від 28 квітня

2014 року рішення Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 13 березня 2014 року в частині
задоволення позову до ОСОБА_5 скасовано
та в цій частині ухвалено нове рішення,
яким відмовлено в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_5 за безпідставністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати оскаржуване судове рішення
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
наявність вини ОСОБА_5 у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди є
законним та обґрунтованим та позивачі
мають право вимоги до

ОСОБА_5, як винної особи у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, а також
до страхової компанії, яка повинна
виплатити страхове відшкодування
потерпілій особі.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині позовних вимог до ОСОБА_5 та
ухвалюючи в цій частині нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог, виходив з того, що наявність вини
ОСОБА_5 у ДТП не ґрунтується на належних
та допустимих доказах, оскільки в
якості доказу необхідно взяти висновок
експерта ОСОБА_6 від 27 листопада 2012 року
№ 8, за яким встановлено, що з технічної
точки зору у причинному зв'язку із
створенням аварійної обстановки та
виникнення ДТП знаходиться
невідповідність дій водія автомобіля
«ДЕУ» ОСОБА_4 вимогам п. п. 1.2. 10.1, 11.2 ПДР.

Однак із висновком суду апеляційної
інстанції погодитися не можна з огляду
на наступне.

За вимогами ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу відповідно до норм
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а
за їх відсутності - на підставі закону,
що регулює подібні відносини, або
керуючись загальними засадами і
змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судом апеляційної
інстанції не дотримано.

Судами встановлено, що 29 липня 2011 року о
16 год. 20 хв. на перехресті вулиць Л.
Українки та Калініна в смт Брусилів
Житомирської області ОСОБА_5, керуючи
автомобілем марки «БМВ», державний
номерний знак 00800ВВ, рухався по
другорядній дорозі, при здійсненні
повороту ліворуч не надав дорогу
автомобілю марки «ДЕУ», державний
номерний знак НОМЕР_1, під керуванням
водія ОСОБА_4, внаслідок чого сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Відповідно до
постанови Брусилівського районного
суду Житомирської області від 10 лютого
2012 року ОСОБА_5 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП, та звільнено його від
застосування адміністративного
стягнення, провадження у справі
закрито у зв'язку з закінченням строків
накладення адміністративного
стягнення. Постановою апеляційного
суду Житомирської області від 16
березня 2012 року вказану постанову суду
скасовано, провадження у справі
закрито у зв'язку з закінченням строку
накладення адміністративного
стягнення.

Відповідно до звіту
від 27 лютого 2012 року № 64 про оцінку
автомобіля «ДЕУ», державний номерний
знак НОМЕР_1, вартість відновлювального
ремонту автомобіля складає 23 106 грн 01
коп.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5 застрахована в СГ «ТАС», що
підтверджується страховим полісом №
АА/3332707.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Вирішуючи спір, суд апеляційної
інстанції, всупереч вимогам

ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України залишив поза
увагою, що висновок судової
автотехнічної експертизи від 27
листопада 2012 року № 8, проведений
експертом ОСОБА_6, не може вважатись
належним та допустимим доказом,
оскільки останній не є атестованим
судовим експертом, а згідно з

п. 3 ст. 10 Закону України «Про судову
експертизу» до проведення судових
експертиз, крім тих, що проводяться
виключно державними спеціалізованими
установами, можуть залучатися також
судові експерти, які не є працівниками
цих установ, за умови, що вони мають
відповідну вищу освіту,
освітньо-кваліфікаційний рівень не
нижче спеціаліста, пройшли відповідну
підготовку в державних
спеціалізованих установах
Міністерства юстиції України,
атестовані та отримали кваліфікацію
судового експерта з певної
спеціальності у порядку, передбаченому
цим Законом.

За наявності наданих доказів, які
протирічать один одному, суд
апеляційної інстанції не позбавлений
можливості зʼ?ясувати та вирішити
питання щодо усунення цих протиріч, у
тому числі і шляхом призначення
відповідної судової експертизи.

Згідно з абз. 2 п. 14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від

24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку», за змістом
пункту 6 частини третьої статті 295,
частини другої статті 303 та пункту 1
частини першої статті 309 ЦПК
апеляційний суд може встановлювати
нові обставини, якщо їх наявність
підтверджується новими доказами, що
мають значення для справи

з урахуванням положень про належність
і допустимість доказів), які особа не
мала можливості подати до суду першої
інстанції з поважних причин, доведених
нею, або які неправомірно не були цим
судом прийняті та досліджені, або
доказами, які судом першої інстанції
досліджувались із порушенням
установленого порядку.

Отже, при вирішенні спору апеляційний
суд у порушення статей

213, 214 ЦПК України на вказане уваги не
звернув, фактичні обставини не
встановив, що в силу ст. 338 ЦПК України є
підставою для скасування рішення
апеляційного суду з направленням
справи на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст.
336, 338 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Житомирської області від 28 квітня

2014 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.І.
Євтушенко О.П. Касьян В.М. Коротун С.П.
Штелик