АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2161/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19 Тептюк Є. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
Качан О. В. УХВАЛА
03 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоКачана О. В.суддівМагди Л. Ф.
, Сіренка Ю. В. при секретаріРибасюк О.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 7 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8
про стягнення боргу

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до Черкаського
районного суду з позовом до ОСОБА_8,
третя особа: ОСОБА_9 про стягнення
боргу, мотивуючи тим, що 01.10.2010 року він
уповноважив ОСОБА_8 та ОСОБА_9
розпоряджатись належним йому на праві
власності автомобілем марки «Volkswagen LT
28», 1987 року випуску, колір жовтий,
державний номерний знак НОМЕР_1, в тому
числі при необхідності зняти
автомобіль з обліку в органах
Державтоінспекції чи поставити його на
облік, продати, обміняти, передати в
заставу, здати в оренду, керувати, тощо,
про що свідчить нотаріально посвідчена
Довіреність Серії ВРА № 244927 від 01.10.2010
року. Між сторонами у справі була
домовленість, що у разі прийняття
рішення про його відчуження отримані
від продажу автомобіля кошти будуть
повернуті його власнику - ОСОБА_6
Отримані ОСОБА_8 від продажу вказаного
автомобіля ОСОБА_9 кошти в сумі 21 300 грн
позивачу не повернуті.

Вважає, що в результаті продажу
належного йому на праві власності
автомобіля відповідач не керувався
інтересами довірителя, як того вимагає
видана довіреність та законодавство
України, внаслідок чого позивачу було
завдано збитки у розмірі не отриманих
грошових коштів від реалізації
автомобіля у сумі 21300 грн. 00 коп., які
просив стягнути з відповідача на
підставі ст. 1006 ЦК України.

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 7 липня 2004 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено
за відсутності правових підстав для
стягнення коштів.

В апеляційній скарзі представник
позивача, посилаючись на порушення
судом норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог. Вважає, що
суд неправильно застосував норми
матеріального права в частині
законодавства яке регулює відносини
договору доручення.

Заслухавши учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає по
наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено: 1
жовтня 2010 року ОСОБА_6 уповноважив
відповідачів розпоряджатись належним
позивачу на підставі свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серія
НОМЕР_2 від 14.03.2003 року - автомобілем
марки Volkswagen LT 28», 1987 року випуску, колір
жовтий, державний номерний знак НОМЕР_1.
На підтвердження наданих повноважень
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 видана довіреність,
посвідчена приватним нотаріусом
Алчевського нотаріального округу
Луганської області ОСОБА_11 (а.с. 47)

ОСОБА_8, діючи відповідно до умов
довіреності, по договору комісії № 0022646
ДПІ ВІА та акту прийому-передачі
транспортного засобу № 1 від 10.11.2013
року, передав ТОВ «Авто Партнер» для
продажу належний ОСОБА_6 автомобіль
Volkswagen LT 28. В свою чергу, ТОВ «Авто
Партнер» відповідно до акту
прийому-передачі транспортного засобу
№ 2 від 10.11.2013 року продав вказаний
автомобіль ОСОБА_9 Згідно даних
довідки-рахунку серії ВІА № 002646, продаж
автомобіля було здійснено за 21 300 грн.

13.12.2013 року ОСОБА_6 шляхом подачі
заяви до нотаріуса припинив дію
довіреності виданої ОСОБА_8 та ОСОБА_9
та почав вимагати від ОСОБА_8
повернення отриманих від продажу
автомобіля 21300 грн.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
обставини справи, висновки суду
обґрунтовані наявними в матеріалах
справи доказами.

Доводи представника позивача в
апеляційній скарзі про те, що
відповідач повинен був передати
позивачу кошти від продажу спірного
автомобіля в розмірі 21 300 грн не
ґрунтуються на наявних у справі
доказах по наступним мотивам.

Як вбачається із змісту довіреності
від 1.10.2010 року (а.с. 47) виданої позивачем
ОСОБА_6, між ним та його представниками
ОСОБА_8 і ОСОБА_9, укладено усний
безоплатний договір доручення, на
підставі та на виконання якого і видана
ця довіреність.

Оскільки договір доручення укладено в
усній формі, для встановлення умов
укладеного договору слід керуватися
вимогами ст. 1003 ЦК України - у договорі
доручення або у виданій на підставі
договору довіреності мають бути чітко
визначені юридичні дії, які належить
вчинити повіреному.

Така дія, як повернення довірителю
ОСОБА_6 будь-яких коштів, отриманих від
укладених на підставі даної
довіреності угод, у змісті довіреності
не передбачено.

Районний суд обґрунтовано прийшов до
висновку, що за своїм змістом видана
довіреність є довіреністю на
представництво, оскільки видана на
вчинення правочинів пов'язаних з
експлуатацією та продажем автомобіля,
без будь-яких зобов'язань ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 перед ОСОБА_6, а за змістом
довіреності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є не
повіреними, а представниками.

Юридичні дії, які мають виконати
довірителі, як того вимагає диспозиція
ст. 1003 ЦК України, у змісті довіреності
чітко не прописані.

Зокрема всі дії пов'язані з
експлуатацією автомобіля довіреністю
покладені на розсуд представників -
зняти з обліку у тому випадку, коли буде
потреба, укладати угоди коли буде
потреба і так далі.

Таким чином дії, які мають право
вчинити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згідно умов
довіреності, покладено на розсуд
довірителів і не пов'язуються з якимось
конкретним дорученням ОСОБА_6

Відповідно до вимог ст. 627, 628 ЦК України
сторони є вільними у визначенні умов
договору та укладати договори в яких
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаних договорах застосовуються
акти цивільного законодавства
елементи яких містяться у змішаному
договорі.

Із змісту наведеного законодавства
випливає, що відсутність у виданій
довіреності умови про обов'язок
повернути отримані від продажу
автомобіля гроші ОСОБА_6 є обставиною
на підставі якої в позові про стягнення
цих грошей слід відмовити.

Порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від 7
липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про стягнення боргу
відхилити, рішення залишити без змін.

Ухвала колегії та рішення суду
набувають законної сили з моменту
проголошення ухвали та можуть бути
оскаржені до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :