Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.09.2014 року
Провадження №2/425/667/14

Справа №425/2088/14-ц

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської
області у складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

при секретарі Кулішовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання дружини, -

встановив:

« 05» вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до Рубіжанського міського суду
Луганської області з позовом до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на її
утримання під час знаходження її у
відпустці по догляду за дитиною -
неповнолітнім сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною
трьох років, у розмірі 1/6 частки усіх
видів заробітку щомісячно, свої вимоги
обґрунтовує тим, що відповідач, який є
батьком дитини, добровільно не надає
матеріальну допомогу на її утримання.

В судове засідання позивач не
з'явилася, повідомлена про дату, час та
місце розгляду справи належним чином,
надала суду заяву, в якій просить
слухати справу за її відсутністю, позов
підтримує в повному обсязі та просить
його задовольнити (а.с. 29).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи належним чином,
15.09.2014 року надіслав суду заяву, в якій
повідомляє, що не може прибути в судове
засідання, в зв'язку з знаходженням на
окупованій території, тому просить
розглянути справу за його відсутності.
Також, в своїй заяві відповідач просить
суд при ухваленні рішення врахувати, що
з нього вже стягнуто аліменти на
утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
розмірі ? частини всіх його доходів.
Крім того, відповідач добровільно в
період коли перестали з дружиною
проживати разом, з липня 2013 року по
липень 2014 року перерахував позивачу
грошові кошти у розмірі 22472,00 гривні та
в серпні й вересні 2014 року передав
позивачу 3400,00 гривень (а.с 23-26).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявляти клопотання про розгляд
справи за її відсутністю.

Враховуючи, що сторони скористалися
правом заявити клопотання про розгляд
справи за їх відсутності, суд розглядає
цивільну справу за наявними у справі
матеріалами.

Суд, розглянувши цивільну справу в
межах заявлених позовних вимог,
об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах справи, вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач та відповідач перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 27.04.2012 року, що
підтверджується копією свідоцтва про
шлюб НОМЕР_1, виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану Брянківського міського
управління юстиції у Луганській
області 27.04.2012 року, актовий запис № 47
(а.с. 4).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну
малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується свідоцтвом про
народження НОМЕР_2, виданого Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Брянківського міського управління
юстиції Луганської області 05.07.2013 року
(а.с. 3).

Малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
тимчасово проживає разом із своєю
матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою Управління праці та
соціального захисту населення
Рубіжанської міської ради від 04.09.2014
року, ОСОБА_1 зареєстрована в УПСЗН
Рубіжанської міської ради з 22.08.2014 року,
як особа, яка у зв'язку з загостренням
ситуації виїхала разом з сином з місця
постійного проживання з міста Брянка в
Луганській області (а.с. 2).

В позовній заяві зазначено, що
відповідач добровільно матеріальну
допомогу на утримання дружини не надає,
проте суд відхиляє дані твердження
позивача виходячи з наступного.

Як вбачається з заяви відповідача від
16.09.2014 року, останній стверджує, що з
липня 2013 року по липень 2014 року
перераховував грошові кошти в сумі 22472
гривні позивачу, за серпень та вересень
2014 року кошти у сумі 3400 гривень сплатив
позивачу готівкою (а.с.23-26).

Суд, вивчивши доводи позивача та
заперечення відповідача, викладені в
матеріалах справи, приходить до
висновку, що за період з липня 2013 року (з
наступного місяця після народження
дитини) по вересень 2014 року
відповідачем на користь позивача
добровільно були сплачені грошові
кошти на утримання позивача та
спільної дитини у загальному розмірі
25550, гривень, з яких 22150,00 гривень були
сплачені поштовим електронним
переказом та 3400,00 гривень готівкою, що
підтверджується копіями фіскальних
чеків на загальну суму 22150,00 гривень, а
саме: від 22.07.2013 року на суму 2400,00 гривні;
від 05.08.2013 року на суму 1750,00 гривень; від
16.09.2013 року на суму 500,00 гривень; від
04.10.2013 року на суму 1750,00 гривень; від
04.11.2013 року на суму 1700,00 гривень; від
09.12.2013 року на суму 1700,00 гривень; від
09.01.2014 року на суму 1750,00 гривень; від
06.02.2014 року на суму 1750,00 гривень; від
04.03.2014 року на суму 1750,00 гривень; від
03.04.2014 року на суму 1750,00 гривень; від
08.05.2014 року на суму 1750,00 гривень; від
03.06.2014 року на суму 1800,00 гривень; від
03.07.2014 року на суму 1800,00 гривень; різниця
коштів у 322,00 гривні є оплатою послуг
пошти за електронний переказ (22472,00 -
22150,00 = 322,00 гривні) (а.с. 23-26).

Доказів в підтвердження доводів
позивача, викладених в позовній заяві,
стосовно ненадання відповідачем
добровільно матеріальної допомоги,
позивачем до матеріалів справи не
надано.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач перебуває у відпустці по
догляду за дитиною до трьох років та є
особою, яка разом з дитиною виїхала з
місця постійного проживання з міста
Брянка до міста Рубіжного, в зв'язку з
загостренням ситуації (а.с. 2).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 СК України
дружина, чоловік повинні матеріально
підтримувати один одного. Право на
утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним,
потребує матеріальної допомоги, за
умови, що другий із подружжя може
надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 80 СК України аліменти
присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку (доходу) другого з
подружжя і (або) у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина,
з якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України
аліменти присуджуються за рішенням
суду від дня подання позовної заяви.

Право на утримання дружина, з якою
проживає дитина, має незалежно від того
чи вона працює та незалежно від її
матеріального становища, за умови, що
чоловік може надавати матеріальну
допомогу.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 16.09.2014
року, останній у своїй заяві додатково
зазначає, що від попереднього шлюбу має
неповнолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання якої з його
заробітку (доходу) вже відраховуються
аліменти за рішенням суду у розмірі ?
частки заробітку.

Також, у Рубіжанському міському суді
Луганської області 08.09.2014 року відкрито
провадження у цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13)

При визначенні розміру аліментів на
утримання дружини суд враховує
наявність у відповідача двох
неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
також враховується наявність
виконавчого провадження про стягнення
з

відповідача аліментів на утримання
дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та наявність
у суді на розгляді цивільної справи про
стягнення з відповідача на користь
позивача аліментів на утримання сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13, 27, 28).

Також, судом враховується можливість
відповідача сплачувати аліменти на
утримання дружини ОСОБА_1, що
підтверджується тим, що відповідач з
липня 2013 року добровільно щомісячно
сплачував грошові кошти позивачу.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону «Про
виконавче провадження» загальний
розмір усіх відрахувань під час кожної
виплати заробітної плати не можу
перевищувати п'ятдесят відсотків
заробітної плати, що може бути
виплачена працівнику, у тому числі в
разі відрахування за кількома
виконавчими документами.

Позивач просить стягнути з відповідача
на її утримання 1/6 частину заробітку
(доходу), поряд з цим з позивача вже
стягуються аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_6, 2006 року
народження у розмірі ? частки доходів
відповідача та на розгляді у суді
перебуває справа про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
сина ОСОБА_7, 2013 року народження у
розмірі 1/6 частки доходів відповідача,
що за умови задоволення позовів ОСОБА_1
про стягнення аліментів на сина ОСОБА_7,
2013 року та на її утримання разом
можливо буде становити 7/12 часток, тобто
перевищить 50% заробітку відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне позов задовольнити
частково та стягнути з відповідача на
користь позивача аліменти на утримання
дружини у розмірі 1/12 частки всіх видів
заробітку (доходу) щомісяця, починаючи
з дня пред'явлення позову до досягнення
дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох
років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, в іншій
частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий
збір у розмірі 243,60 гривень підлягає
стягненню з відповідача на користь
держави.

Керуючись ст.ст. 75, 79, 80, 84 Сімейного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215
ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції», суд -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання
дружини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1,
яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3,
аліменти на її утримання у розмірі 1/12
частини всіх видів заробітку (доходу)
щомісяця, починаючи з 05.09.2014 року до
досягнення неповнолітнім сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_4.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований
за адресою: АДРЕСА_2 на користь Держави
(отримувач: УДКСУ у м. Рубіжне, код
отримувача 37904431, банк отримувача:
ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013,
п/р 0071, код класифікації доходів
бюджету: 22030001), судовий збір в розмірі
243,60 гривень.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ш. Мирошникова