Справа № 1312/1471/12
Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 88-ц/783/19/14
Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р.
Категорія справи:19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети
Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

за участю ОСОБА_3 і ОСОБА_4 -
представників позивачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_3,
представника ОСОБА_5, про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 29 січня 2013 року по цивільній справі
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства „БАНК ПЕРШИЙ"
на рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 26 червня 2012 року,

В С Т А Н О
В И Л А:

Рішенням Личаківського районного
суду м. Львова від 26 червня 2012 року
задоволено позов ОСОБА_5 до Публічного
акціонерного товариства „БАНК ПЕРШИЙ"
(в подальшому - „Банк"), третя особа -
ТзОВ „Будівельна компанія
„Український стандарт". Розірвано
Договір про участь у Фонді
фінансування будівництва виду «А» № 1/6
від 25 квітня 2005 року, укладений між
Відкритим акціонерним товариством
«Універсальний банк розвитку та
партнерства» та ОСОБА_5, та стягнуто з
Банку на користь ОСОБА_5 181 178 грн. 40 коп.,
1 700 грн. судового збору і 120 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи (а.с. 83-84).

Рішенням Апеляційного суду
Львівської області від 29 січня 2013 року
задоволено апеляційну скаргу Банку на
вище згадане рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 26 червня 2012
року. Дане рішення скасовано і ухвалено
нове, яким повністю відмовлено ОСОБА_5 у
задоволенні її позовних вимог (а.с.
128-130).

У травні 2014 року ОСОБА_3,
представник ОСОБА_5, звернувся до суду з
заявою про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Апеляційного суду
Львівської області від 29 січня 2013 року.

Нововиявленими обставинами вважає
відповідь Банку від 11.04.2014 року на його
адвокатський запит від 31.03.2014 року
(стосовно вжиття Банком заходів, які
передбачені ст. 18 Закону України „Про
фінансово-кредитні механізми і
управління майном при будівництві
житла та операціях з нерухомістю", для
повернення забудовником усіх коштів,
які були спрямованими на фінансування
будівництва житлового будинку АДРЕСА_1,
відшкодування останнім збитків та
перерахування на рахунок Фонду
фінансування будівництва виду „А"
коштів, необхідних для розрахунків з
довірителями, що виходять із Фонду),
згідно якої Банком було вжито всіх
заходів, які були необхідними для
виконання вище зазначених вимог
Закону.

Вважає, що зазначена інформація
містить істотні для справи обставини,
що не були і не могли бути відомі
позивачці на час розгляду справи судом.

Посилається на те, що правова позиція
позивачки у даній справі
підтверджується судовою практикою
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, що склалася по цій категорії
справ, що стверджується ухвалами
згаданого суду від 25.09.2013 року та від
13.11.2013 року, що додаються (а.с. 135-144).

ПАТ «Банк Перший» і ТОВ «Будівельна
компанія «Український стандарт»,
будучи належним чином повідомленими
про час і місце апеляційного розгляду
справи (а.с. 164, 165), явку своїх
представників в судове засідання не
забезпечили і про причини їх неявки суд
не повідомили, що (у відповідності до ч.
2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає
розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників позивачки, перевіривши
доводи заяви про перегляд рішення
Апеляційного суду Львівської області
від 29 січня 2013 року за нововиявленими
обставинами, колегія суддів дійшла
висновку про те, що обставини, які
наведені у згаданій заяві, є істотними
для справи, і ці обставини не були та не
могли бути відомі заявнику на час
ухвалення судом апеляційної інстанції
рішення. Відтак, наявні підстави для
перегляду цього рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами, а тому це
рішення підлягає скасуванню.

Банк у поданій ним апеляційній скарзі
просить рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 26 червня 2012
року скасувати і ухвалити нове, яким
відмовити ОСОБА_5 у задоволенні її
позовних вимог, покликаючись на
порушення та неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Вважає, що судом не було взято до уваги
те, що відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону
України „Про фінансово-кредитні
механізми і управління майном при
будівництві житла та операціях з
нерухомістю" сума коштів, які
підлягають поверненню довірителю у
випадках, передбачених частинами
четвертою-шостою цієї статті,
повертається довірителю протягом п'яти
днів після здійснення управителем
наступної повної реалізації
відповідного об'єкта інвестування або
після введення об'єкта будівництва в
експлуатацію, однак на момент
ухвалення судом оскаржуваного рішення
об'єкт інвестування реалізовано не
було і об'єкт будівництва не було
введено в експлуатацію (а.с. 90-91).

Перевіривши матеріали справи та
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

У ч. 4 ст. 3 Закону України „Про
запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва" зазначено, що до 01.01.2013
року встановлено заборону на
розірвання фізичними та юридичними
особами будь-яких договорів,
результатом яких є передача
забудовниками завершеного об'єкта
(частини об'єкта) житлового
будівництва за умови, що за такими
договорами здійснено оплату 100
відсотків вартості об'єкта (частини
об'єкта) житлового будівництва, крім
випадків, якщо таке розірвання
здійснюється за згодою сторін.
Повернення коштів, внесених фізичними
та юридичними особами на користь
забудовників за розірваними
договорами, за якими здійснено
часткову оплату вартості об'єкта
(частини об'єкта) житлового
будівництва, здійснюється після
наступної реалізації такого об'єкта
(частини об'єкта) житлового
будівництва. Нарахування та виплата
забудовником штрафних санкцій,
передбачених договорами, та стягнення
коштів, передбачених статтею 625 ЦК
України, на строк дії цієї статті не
здійснюється. Ця заборона не
застосовується, якщо визначений термін
прийняття в експлуатацію об'єкта
будівництва переноситься більше ніж на
18 місяців.

Судом встановлено, що відповідно до
спірного договору датою введення
об'єкта будівництва в експлуатацію
визначено квітень 2010 року (п.2.1
Договору; а.с. 6-13).

Оскільки на момент прийняття рішення
судом першої інстанції відповідачем
прострочено строк введення об'єкта
будівництва в експлуатацію більш ніж
на 18 місяців (а саме - на 26 місяців), на
позивача не розповсюджується
законодавчо встановлена заборона на
розірвання фізичними особами
договорів результатом яких є передача
забудовниками завершеного об'єкта
(частини об'єкта) житлового будівництва
за умови, що за такими договорами
здійснено оплату 100 відсотків вартості
об'єкта (частини об'єкта) житлового
будівництва.

Крім того, Рішенням Конституційного
Суду України № 5-рп/2012 від 13 березня 2012
року положення ч. 4 ст. 3 Закону України
„Про запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва" визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Статтею 18 Закону, якою визначено
контроль управителя ФФБ за виконання
зобов'язань за договором.

Так, у разі виявлення управителем
ризику порушень умов договору
управитель має право припинити
фінансування будівництва, вимагати
розірвання договору, повернення
забудовником усіх спрямованих на
фінансування будівництва цього об'єкта
коштів, відшкодування заподіяних
забудовником збитків, перерахування на
рахунок ФФБ коштів, необхідних для
розрахунків з довірителями відповідно
до вимог ст. 20 цього Закону, що виходять
із ФФБ у зв'язку із розірванням
договору про участь у ФФБ, а також
здійснювати інші заходи щодо виконання
забудовником своїх зобов'язань за
договором, визначені цим Законом.

Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 18 Закону у разі
порушення забудовником строків
спорудження об'єкта будівництва або у
разі неналежного виконання
управителем своїх обов'язків,
передбачених частиною першою цієї
статті, довіритель має право вимагати
від управителя дострокового
розірвання договору та виплати йому
коштів. Управитель зобов'язаний
виплатити довірителю кошти у сумі, що
визначається відповідно до ст. 20 цього
Закону при відмові довірителя від
участі у ФФБ і не може бути меншою за
суму, внесену довірителем до ФФБ.
Довіритель не сплачує управителю
винагороду за виплату йому коштів у
разі, якщо довіритель відмовляється
від участі у ФФБ з підстав, визначених
цією частиною.

Таким чином, Законом чітко передбачено
право позивача, у разі порушення
забудовником строків спорудження
об'єкта будівництва або у разі
неналежного виконання управителем
своїх обов'язків, вимагати саме від
управителя дострокового розірвання
договору та виплати йому коштів.

Вище наведена правова позиція по цій
категорії справ знайшла своє
відображення в ухвалах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25.09.2013 року та від 13.11.2013 року
(а.с. 140-144), а також у постанові Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 02.10.2013 року у справі №
6-74цс13, яка (у відповідності до ст. 360-7
ЦПК України) є обов'язковою для всіх
судів України.

За вище наведених обставин колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дав належну оцінку всім обставинам і
доказам по справі в їх сукупності та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому приходить до висновку про те, що
підстави для його скасування відсутні
і апеляційну скаргу на нього, яка не
спростовує висновків рішення суду,
слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1,
315, 319, 361-365 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_3, представника
ОСОБА_5, про перегляд за нововиявленими
обставинами задовольнити та скасувати
рішення Апеляційного суду Львівської
області від 29 січня 2013 року.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства „БАНК ПЕРШИЙ"
відхилити та залишити рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 26 червня 2012 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскарженою
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Суддя:

Судді: