Справа № 165/1542/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Василюк А.В. Провадження №
22-ц/773/1364/14 Категорія: 2 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В. А.,

суддів - Шевчук Л.Я., Киці С.І.,

при секретарі - Янко О.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції, ОСОБА_2, публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
про вилучення автомобіля з незаконного
володіння, усунення перешкод у його
користуванні й розпорядженні та
повернення автомобіля власнику, за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Нововолинського міського суду
Волинської області від 26 червня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Нововолинського міського суду
від 26 червня 2014 року відмовлено ОСОБА_1
у задоволенні заяви про забезпечення
позову у справі за позовом ОСОБА_1 до
відділу державної виконавчої служби
Нововолинського міського управління
юстиції, ОСОБА_2, публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
про вилучення автомобіля з незаконного
володіння, усунення перешкод у його
користуванні й розпорядженні та
повернення автомобіля власникові.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та постановити нову про задоволення
заяви про забезпечення позову,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід відхилити, а
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1
про забезпечення позову, суд виходив з
того, що позивачем не було надано
жодних доказів того, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, також не зазначено виду
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, а встановлення місця
зберігання транспортного засобу не
може судом розцінюватися як вид
забезпечення позову.

Такий висновок суду відповідає нормам
процесуального права та обставинам
справи.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК
України, суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
цим Кодексом заходи забезпечення
позову.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: 1) причини, у
зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов; 2) вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

Згідно до ст.153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Зокрема, відповідно до п. 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року за № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову», розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Всупереч вказаній правовій нормі,
позивач подав заяву про забезпечення
позову в якій не вказано необхідних
відомостей для забезпечення позову,
відсутнє достатнє обґрунтування його
необхідності, не зазначені докази
підтвердження вимог заяви та існування
реальної загрози невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову, а
фактично поставив вимогу про перевірку
технічного стану автомобіля та його
огляд.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд першої інстанції зважив на
вказані обставини і враховуючи
інтереси не тільки позивача, а й
відповідача та інших осіб, права яких
можуть бути порушені, у зв'язку із
застосуванням заходів, про які просить
позивач та правильно постановив ухвалу
про відмову в задоволенні заяви про
забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять встановлених законом підстав
для скасування чи зміни оскаржуваної
ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1
відхилити. Ухвалу Нововолинського
міського суду Волинської області від 26
червня 2014 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :