Ухвала

іменем україни

10 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Касьяна О.П.,

Коротуна
В.М.,
Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором;

за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»,
ОСОБА_3 про визнання договору поруки
припиненим,

за касаційною скаргою
ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_5,
на рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 17
червня

2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк «Надра»
(далі ПАТ «КБ «Надра») звернулось до
суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Посилалося на те, що 28
грудня 2006 року між ВАТ «КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ «КБ
«Надра», та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір № 812/2006, відповідно
до якого останньому був наданий кредит
в розмірі 8 100 дол. США зі сплатою 13,49 %
річних строком до 25 грудня 2009 року. Для
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 28 грудня 2006 року
між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником
якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки, відповідно
до якого останній відповідає за
належне виконання боржником своїх
зобов'язань за кредитним договором.
Відповідачі порушили умови кредитного
договору, внаслідок чого станом на 5
червня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 14 209, 60 дол.
США, що за курсом НБУ еквівалентно 113 577
грн 33 коп., які позивач просив стягнути
з відповідачів.

У листопаді 2013 року
ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним
позовом до ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_3 про
визнання договору поруки припиненим.

Посилався на те, що
строк виконання основного зобов'язання
за кредитним договором визначено 25
грудня 2009 року, у свою чергу банк має
право пред'явити вимогу до поручителя
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання
зобов'язання, тобто 25 червня 2010 року,
однак не зробив цього, а тому вважає, що
договір поруки має бути визнаний
припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК
України.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 29
квітня 2014 року в задоволенні позовних
вимог ПАТ «КБ «Надра» відмовлено.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено. Визнано поруку за
договором поруки від 28 грудня 2006 року,
укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4
припиненою. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Івано-Франківської області від 17
червня 2014 року рішення
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 29
квітня 2014 року в частині відмови в
задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ
«Надра» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
скасовано та ухвалено в цій частині
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість
за кредитним договором в розмірі

113 577 грн. В решті рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3
- ОСОБА_5 просить скасувати оскаржуване
судове рішення апеляційної інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_3
заборгованості за кредитним договором
та залишити в цій частині в силі
рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

В іншій частині судове рішення не
оскаржується, а тому судом касаційної
інстанції не перевіряється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами для касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судами встановлено, що
28 грудня 2006 року між ВАТ КБ «Надра»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«Надра», та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір № 812/2006, відповідно
до якого останньому був наданий кредит
в розмірі 8 100 дол. США зі сплатою 13,49 %
річних строком до 25 грудня 2009 року. Для
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором 28 грудня 2006 року
між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником
якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_4 був
укладений договір поруки, відповідно
до якого останній відповідає за
належне виконання боржником своїх
зобов'язань за кредитним договором.
Відповідачі порушили умови кредитного
договору, внаслідок чого станом на 5
червня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 14 209, 60 дол.
США.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ПАТ «КБ «Надра» суд першої
інстанції виходив з того, що позивачем
пропущений строк позовної давності,
оскільки кінцевий термін повернення
кредиту становить 25 грудня 2009 року, а з
позовом до суду позивач звернувся 30
серпня 2013 року. Задовольняючи
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що позивач не звернувся
до поручителя з вимогою протягом шести
місяців, а тому порука вважається
припиненою.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині позовних вимог ПАТ «КБ «Надра»
до ОСОБА_3 виходив з того, що згідно з
протоколом проведення аукціону з
реалізації рухомого майна від 5 вересня
2012 року автомобіль марки ВАЗ продано на
прилюдних торгах за ціною 25 600 грн, і ці
кошти поступили в порядку погашення
заборгованості ОСОБА_3 на рахунок
кредитора 8 листопада

2012 року, а отже позивач не пропустив
строк позовної давності.

Проте погодитись із таким висновком
суду не можна, тому що суд апеляційної
інстанції дійшов його з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і

заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Ухвалене у справі судове рішення
апеляційного суду зазначеним вимогам
закону не відповідає.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

При вирішенні спору апеляційний суд, у
порушення статей

213-214 ЦПК України не встановив фактичні
обставини, не визначив характер
спірних відносин, що мають значення для
правильного вирішення спору, залишив
поза увагою, що матеріали справи не
містять доказів, що кошти від
реалізації автомобіля зараховано саме
в рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_3, не перевірив розрахунок
заборгованості, тому в цій частині
оскаржуване рішення суду апеляційної
інстанцій на підставі ч. 3 ст. 338 ЦПК
України підлягає скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст.
336, 338 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану
представником - ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 17
червня 2014 року в частині стягнення з
ОСОБА_3 заборгованості за кредитним
договором скасувати, справу в цій
частині направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:О.І.
Євтушенко О.П. Касьян В.М. Коротун С.П.
Штелик