Справа № 569/8489/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2014 року
Рівненський міський
суд

під головуванням судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Жижчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства «Рівненський
завод тракторних агрегатів» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,-

в с т а н о в и
в :

В Рівненський міський суд з позовом
до Відкритого акціонерного товариства
«Рівненський завод тракторних
агрегатів» про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач
заявлені позовні вимоги збільшила.
Остаточно просить суд стягнути з ВАТ
«Рівненський завод тракторних
агрегатів» середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні з 14
вересня 2010 року по 19 серпня 2014 року в
сумі 62 323 грн. 56 коп. за період з 01 лютого
2013 року по 19 серпня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що вона
працювала на ВАТ «Рівненський завод
тракторних агрегатів» на посаді
головного бухгалтера і була звільнена
з посади 14 вересня 2010 року за ст.38 КЗпП
України. При звільненні відповідач не
провів з нею остаточного розрахунку, у
зв'язку з чим вона звернулася до суду з
позовом. Рішенням Рівненського
міського суду від 16 вересня 2009 року по
справі №2-7421/09; від 08 квітня 2013 року по
справі №569/3128/13-ц та від 25 вересня 2013
року по справі №569/16613/13-ц, які набрали
законної сили, судом встановлено право
на отримання нею розрахункових сум при
звільненні, якими стягнуто з ВАТ «РЗТА»
на її користь: нараховану та
невиплачену заборгованість по
заробітній платі в сумі 19100,00 грн.;
компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 1353,88 грн.; середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні в сумі 96876,00 грн.

Оскільки судові рішення
відповідачем до теперішнього часу не
виконане, просить стягнути середній
заробіток за час затримки розрахунку
при звільненні за період після
ухвалення згаданих судових рішень,
тобто, з 01 лютого 2013 року по 19 серпня 2014
року.

Представник відповідача ВАТ
«Рівненський завод тракторних
агрегатів» в судове засідання повторно
не з'явився, однак подав до суду
письмові заперечення у яких просив суд
закрити провадження у даній цивільній
справі, оскільки даний спір підлягає
розгляду в порядку господарського
судочинства.

Заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи та подані сторонами
письмові докази по справі, суд прийшов
до висновку, що заявлені позовні вимоги
не підлягають до задоволення виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що позивач
працювала на посаді головного
бухгалтера ВАТ «Рівненський завод
тракторних агрегатів» і 14 вересня 2010
року звільнилася з роботи за власним
бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Відповідно до ст.47 КЗпП України
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку і провести з ним
розрахунок у строки, зазначені у статті
116 цього Кодексу.

Однак в день звільнення ВАТ «РЗТА» не
провело розрахунок з ОСОБА_1 у строки,
зазначені у ст.116 КЗпП України.

Особи, винні в порушенні
законодавства про працю, несуть
відповідальність згідно з чинним
законодавством, про що зазначено у ст.265
КЗпП України.

Згідно з ч.1 ст.116, ч.1 ст.117 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені у ст.116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24
грудня 1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці» установивши при розгляді
справи про стягнення заробітної плати
у зв'язку із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у цей
день не був на роботі, - наступного дня
після пред'явлення ним роботодавцеві
вимог про розрахунок, суд на підставі
ст.117 КЗпП України стягує на користь
працівника середній заробіток за весь
період затримки розрахунку, а при
непроведенні його до розгляду справи -
по день постановлення рішення, якщо
роботодавець не доведе відсутності в
цьому своєї вини. Сама по собі
відсутність коштів у роботодавця не
виключає його відповідальності.

З огляду на зазначене, рішенням
Рівненського міського суду від 16
вересня 2009 року по цивільній справі
№2-7421/09 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «РЗТА»
про стягнення заборгованості
заробітної плати позовні вимоги
позивача задоволено та стягнуто з
відповідача на користь позивача
нараховану та невиплачену
заборгованість заробітної плати в сумі
19100,00 грн.

Рішенням Рівненського міського суду
від 08 квітня 2013 року по цивільній
справі №569/3128/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
ВАТ «РЗТА» про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні позовні вимоги позивача
задоволено та стягнуто з відповідача
на користь позивача 96 876,00 грн.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

Рішенням Рівненського міського суду
від 25 вересня 2013 року по цивільній
справі №569/16615/13-ц за позовом ОСОБА_1 до
ВАТ «РЗТА» про стягнення компенсації
за невикористані дні відпустки при
звільненні позовні вимоги позивача
задоволено та стягнуто з відповідача
на користь позивача компенсацію за
невикористану відпусту в розмірі 1353,88
грн.

В подальшому по справі №569/16615/13-ц
Рівненським міським судом 23 січня 2014
року було видано виконавчий лист.

Постановою головного державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Рівненській
області було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №569/16615/13-ц виданого 28 січня 2014
року Рівненським міським судом про
стягнення з відкритого акціонерного
товариства «Рівненський завод
тракторних агрегатів» на користь
ОСОБА_1 компенсацію з невикористану
відпустку.

Станом на теперішній час рішення
Рівненського міського суду не
виконане.

Статтею 117 КЗпП України
передбачається відповідальність
власника або уповноваженого ним органу
за невиплату належних звільненому
працівникові сум у строки, встановлені
ст.116 КЗпП України шляхом виплати
працівникові його середнього
заробітку за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Статтею 8 Конституції України
передбачається її найвища юридична
сила Закони та інші нормативно-правові
акти приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами
прямої дії. Звернення до суду для
захисту конституційних прав і свобод
людини і громадянина безпосередньо на
підставі Конституції України
гарантується.

Враховуючи рекомендації, зазначені у
п.2 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», при розгляді
конкретних справ суди мають оцінювати
зміст будь-якого закону чи іншого
нормативно-правового акта з точки зору
його відповідності Конституції і в
усіх необхідних випадках
застосовувати Конституцію як акт
прямої дії. Судові рішення мають
ґрунтуватися на Конституції, а також на
чинному законодавстві, яке не
суперечить їй.

Згідно ч.1 ст.61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнутий до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що рішенням Рівненського
міського суду від 08 квітня 2013 року з
відповідача на користь позивача вже
був стягнутий середній заробіток за
час затримки розрахунку при
звільненні, тобто відповідач поніс
встановлену ст.117 КЗпП України
відповідальність, повторне
притягнення його до такої ж
відповідальності, згідно вимог ч.1 ст.61
Конституції України, є неприпустимим.

За встановлених судом обставин позов
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Крім цього, слід зазначити, що після
ухвалення 08 квітня 2013 року судом
рішення про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та звернення його до
виконання відносини, пов'язані з
виплатою присудженої суми регулюються
з урахуванням Закону України «Про
виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,60,88,212,213,215,228,293,294 ЦПК України,
суд,-

в и р і ш и
в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства
«Рівненський завод тракторних
агрегатів» про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні - відмовити.

Заву про перегляд заочного рішення
суду може бути подано протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий :