АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського
районного суду м. Києва від 24
жовтня 2012 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
треті особи: ОСОБА_4, Головне управління
юстиції в м. Києві про визнання права
власності, стягнення грошової
компенсації.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2012 р. ОСОБА_3 звернувся у суд з
позовом до ОСОБА_2 про визнання права
власності, стягнення грошової
компенсації.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що після
смерті його батька - ОСОБА_5 відкрилася
спадщина, яка складається з: житлового
будинку АДРЕСА_3, та квартири АДРЕСА_1.

Зазначав, що спадкоємцями за законом за
померлим окрім нього є ОСОБА_2 та мати
померлого - ОСОБА_4, яка відмовилася від
своєї 1/3 частини спадкового майна на
його користь.

Вказував, що у встановлений законом
строк звернувся до Одинадцятої
Київської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини та надав всі необхідні
документи, але у зв'язку з наявністю
заявленого відповідачкою позову про
визнання права власності на квартиру,
що входить до спадкового майна,
спадщину оформлено не було.

В подальшому, після розгляду
зазначеного спору, за результатами
якого ОСОБА_2 в задоволенні позову було
відмовлено, позивач повторно звернувся
до нотаріальної контори, однак
нотаріальною конторою відмовлено в
оформленні свідоцтва про право на
спадщину, у зв'язку з ненаданням до
контори правовстановлюючих документів
на майно, яке належало спадкодавцеві.

Посилаючись на ту обставину, що
відповідачка не надає відповідні
правовстановлюючі документи покійного
батька, що позбавляє його можливості на
оформлення спадщини, просив суд
визнати за ним право власності на 2/3
частини зазначеного спадкового майна -
житлового будинку, земельної ділянки
та квартири, та на підставі ст.364 ЦК
України стягнути з відповідачки на
його користь грошову компенсацію
вартості його частки, в сумі 337 182 грн.,
витрати на правову допомогу, в сумі 2 400
грн. та 3 219 грн. судових витрат.

Заочним рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 24 жовтня 2012
р. позов задоволено частково. Ухвалено
визнати за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування на 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1, 2/3 частини житлового
будинку АДРЕСА_3 та 2/3 частини земельної
ділянки, площею 0,1599 га, яка знаходиться
на території Кобижчанської сільської
ради по АДРЕСА_3. В задоволенні інших
позовних вимог - відмовлено. Вирішено
розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі представник
відповідачки, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
порушення норм процесуального права,
неврахування тієї обставини, що в
провадженні Бобровицького районного
суду Чернігівської обл. з вересня 2012р.
перебуває справа за позовом ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання з
покійним ОСОБА_5 однією сім'єю, просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши
представника відповідача, який
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити, представника
позивача, який заперечував проти
задоволення апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що сторони по справі
- ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_5 /а.с.26,
33/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, про що в
Книзі реєстрації смертей 19 жовтня 2010 р.
зроблено відповідний актовий запис за
№525, й відділом реєстрації актів
цивільного стану Оболонського
районного управління юстиції в м. Києві
12 листопада 2010 р. видано свідоцтво по
смерть серія НОМЕР_1 /а.с.6/.

Як убачається з матеріалів справи,
покійному ОСОБА_5 на праві приватної
власності належали: квартира АДРЕСА_1;
земельна ділянка (кадастровий номер
:01:000:1513), площею 0, 1599 га, що
знаходиться на території
Кобижчанської сільської ради АДРЕСА_3,
та розташований на ній житловий
будинок з надвірними будівлями /а.с.7, 8-9,
10-11, 12/.

Матеріали справи свідчать, що
спадкоємцями за покійним ОСОБА_5 були
його мати - ОСОБА_4 та діти спадкодавця -
ОСОБА_3 і ОСОБА_2

17 грудня 2010 р. ОСОБА_4 - мати покійного,
відмовилася від прийняття спадщини
після смерті сина на користь ОСОБА_3
/а.с.30/.

Як свідчать матеріали спадкової справи
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори №1427 щодо майна
померлого ОСОБА_5, 17 лютого 2012 р. позивач
звернувся з заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину /а.с.49/.

Згідно листа державного нотаріуса
Одинадцятої Київської державної
нотаріальної контори Саніної Л.А.
вих.№771/2-14 від 17 лютого 2012 р. ОСОБА_3
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, у зв'язку з
ненаданням останнім, у відповідності
до п.216 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
оригіналів правовстановлюючих
документів на майно,що належало
спадкодавцеві /а.с.49-зворот/.

Задовольняючи позовні вимоги, районний
суд виходив з того, що ОСОБА_3
позбавлений права на оформлення
належної йому частки спадкового майна
у зв'язку з відсутністю у нього
оригіналів правовстановлюючих
документів на майно, що належало
спадкодавцеві, а тому наявні правові
підстави до визнання за ним права
власності на відповідну частину
спадкового майна.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Відповідно до положень ст.55, 124
Конституції України та ст.3 ЦПК кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін
відповідно до вимог ст.10 ЦПК України.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що покійний ОСОБА_5, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, а ОСОБА_4 - його мати.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4
відмовилася від належної їй частини
спадкового майна на користь ОСОБА_3

Враховуючи конкретні обставини справи,
в тому числі й дату смерті покійного,
тривалість перебування справи в суді, а
також матеріали справи, у їх
сукупності, районний суд обґрунтовано
прийшов до висновку про наявність
правових підстав до задоволення
позову.

Та обставина, що з вересня 2012 р. у
провадженні іншого суду знаходилася
на вирішенні справа про встановлення
факту проживання з покійним однією
сім'єю на суть прийнятого рішення не
впливає.

При цьому, колегія суддів враховує й
визначену нормами процесуального
права можливість перегляду судового
рішення за нововиявленими
обставинами.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав до задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного
суду м. Києва від 24 жовтня 2012 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №2/2605/2915/12

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8960/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Римар Є.П.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.