АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 року. Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Нежури В.А., Соколової В.В.

при секретарі - Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого за
довіреністю в інтересах ОСОБА_2 на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 05 березня2014 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ПАТ «Дельта Банк»
звернулося з позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
№708/ФКВ-07, укладеним 05.07.2007 р. між ТОВ
«Український промисловий банк»
(правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк») та ОСОБА_2, за умовами якого
остання отримала кредит в сумі 70 000,00
доларів США на строк до 04.07.2032 р., зі
сплатою 12,5% річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2
зобов'язань за зазначеним кредитним
договором, 05.07.2007 р. між ТОВ
«Український промисловий банк»» та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки
№708/Zфпор-07.

Посилаючись на те, що відповідачі
не виконують зобов'язання за кредитним
договором та договором поруки щодо
повернення кредиту, позивач просив
стягнути солідарно з них
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 524 562,15 грн., що складається з
суми основної заборгованості - 470 815,28
грн., процентів за користуванням
кредитними коштами - 47 596,64 грн. та
комісії в розмірі 6 150,23 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 05.03.2014 р. позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк»
заборгованість в розмірі 524 562,15 грн.,
яка складається з суми основної
заборгованості - 470 815,28 грн., процентів
за користуванням кредитними коштами - 47
596,64 грн., комісії в сумі 6 150,23 грн., а
також витрати по сплаті судового збору
в розмірі 3 219 грн.

Справа № 2-4655/12 № апеляційного
провадження:22-ц/796/8179/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Каліушко Ф.А.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Усик Г.І. В апеляційній
скарзі представник ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, та постановити
ухвалу про залишення позовної без
розгляду у зв'язку з відсутністю
допустимих доказів, у тому числі
належно посвідченої копії чи оригіналу
довіреності про уповноваження
представника на підписання позовної
заяви, невідповідності поданих
документів ДСТУ 4163-2003 «Вимоги до
оформлення документів» затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 07.04.2003 р. №55, ДТСУ 2732:2004
«Діловодство й архівна справа. Терміни
та визначення понять», затвердженого
наказом Держспоживстандарту України
від 28.05.2003 р. №97, Інструкції з
діловодства в місцевому загальному
суді, затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
27.06.2006 р. №68.

Крім того вказував на те, що суд
першої інстанції не звернув увагу на
відсутність у матеріалах справи
відомостей про направлення позивачем
відповідачеві ОСОБА_2 доказів,
підтверджуючих про перехід до нового
кредитора прав у зобов'язанні, яким є
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, у зв'язку з чим ОСОБА_2
відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України мала
право не виконувати вимоги позивача.

Також вказував на те, що позивач
не надав графік платежів у розрізі сум
погашення основного боргу, процентів
за його користування, супутніх послуг
та інших фінансових зобов'язань, та
надав розрахунок заборгованості за
кредитним договором підписаний не
уповноваженою особою, оскільки в
матеріалах справи відсутня
довіреність чи інший документ, що
підтверджував би повноваження такої
особи.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 просив задовольнити апеляційну
скаргу з наведених у ній підстав.

Представник ПАТ «Дельта Банк»
просив апеляційну скаргу відхилити,
посилаючись на те, що її доводи є
безпідставними, а рішення суду
законним та обґрунтованим.

ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи була повідомлена за останньою
відомою суду адресою місця реєстрації.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які приймали участь в
судовому засіданні, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

За змістом ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 05.07.2007 р. між
ТОВ «Український промисловий банк»
(правонаступником якого є ПАТ «Дельта
Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний
договір №708/ФКВ-07, за умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі 70
000,00 доларів США на строк до 04.07.2032 р., зі
сплатою 12,5% річних.

З метою забезпечення виконання
ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним
кредитним договором, 05.07.2007 р. між ТОВ
«Український промисловий банк»» та
ОСОБА_3 укладено договір поруки
№708/Zфпор-07.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ
«Дельта Банк», суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_2 не виконує
зобовўязання за кредитним договором, а
ОСОБА_3 не виконує зобов'язання за
договором поруки.

Такий висновок суду ґрунтується
на матеріалах справи та вимогах закону.

Заборгованість ОСОБА_2 за
кредитним договором підтверджується
наданим позивачем розрахунком, його
правильність ОСОБА_2 та її
представником не спростована.

Посилання представника ОСОБА_2 на
не надання позивачем графіка погашення
заборгованості та на те, що розрахунок
заборгованості за кредитним договором
підписаний не уповноваженою особою є
безпідставними. Умовами кредитного
договору не передбачено складання
графіку погашення заборгованості.
Розрахунок заборгованості за
кредитним договором підписаний
посадовою особою Банку та посвідчений
печаткою, його правильність підтвердив
представник позивача в судовому
засіданні, а тому суд обґрунтовано
вважав його допустимим доказом.

Твердження представника ОСОБА_2
про те, що суд першої інстанції не
звернув увагу на відсутність у
матеріалах справи направлення ПАТ
«Дельта Банк» ОСОБА_2 доказів, що
підтверджують перехід до нового
кредитора прав у зобов'язанні, яким є
договір купівлі-продажу кредитного
портфелю, у зв'язку з чим ОСОБА_2
відповідно до ч.2 ст517 ЦК України мала
право не виконувати вимоги позивача, не
є переконливими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.517 ЦК України
боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні.

З матеріалів справи убачається,
що ПАТ «Дельта Банк» 12.01.2012 р.
направляло відповідачам досудову
вимогу про дострокове виконання
зобов'язань за кредитним договором у
зв'язку з наявною у ОСОБА_2
заборгованістю у розмірі 60 774,41 доларів
США та 2 235,05 грн., в якій повідомляла про
укладення між ТОВ «Укрпромбанк», АТ
«Дельта Банк» та Національним банком
України договору про передачу активів
та кредитних зобов'язань ТОВ
«Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта
Банк», відповідно до якого в порядку,
обсязі та на умовах, визначених
договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає
(відступає) АТ «Дельта Банк» права
вимоги за кредитними та
забезпечувальними договорам, що
забезпечують виконання кредитних
зобов'язань перед Національним банком
України, внаслідок чого АТ «Дельта
Банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як
кредитора (стає новим кредитором) у
зазначених зобов'язаннях, а внаслідок
передачі ТОВ «Укрпромбанк» АТ «Дельта
Банк» прав вимоги до боржників, до АТ
«Дельта Банк» переходить
(відступається) право вимагати (замість
ТОВ «Укрпромбанк») від боржників
повного, належного виконання
обов'язків за кредитними та
забезпечувальними договорами.

Представник ОСОБА_2 не
заперечував отримання нею такого
повідомлення та відсутність звернення
відповідачки до позивача про надання
їй доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов'язанні. Не
виконувала вона зобов'язання щодо
повернення кредиту і перед попереднім
кредитором.

Ураховуючи наведене, посилання
представника ОСОБА_2 на незастосування
судом першої інстанції до спірних
правовідносин ч.2 ст.517 ЦК України, є
безпідставним.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України
не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань .

Відсутність належно посвідченої
довіреності представника ПАТ «Дельта
Банк» при зверненні з позовом до суду
та невідповідність деяких документів
вимогам щодо їх оформлення, з
урахуванням підтримання в судовому
засіданні позовних вимог
представниками ПАТ «Дельта Банк» та
надання відповідних доказів на їх
підтвердження, не є підставою для
задоволення вимог апелянта про
скасування рішення суду та залишення
позовної заяви без розгляду.

Зважаючи на викладене та
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого
за довіреністю в інтересах ОСОБА_2
відхилити, а рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 05 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Судді: