Справа № 296/4237/14-ц
УХВАЛА

"28" серпня 2014 р.
м. Житомир

Корольовський
районний суд м. Житомира

в складі:
Головуючого- судді Драча Ю.І.,

при секретарі
судового засідання Сус Н.В.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на рішення
та дії старшого державного виконавця
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції
Борисовської Інесси Анатоліївни,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржниця звернулася до суду із
скаргою, в якій просить постановити
ухвалу про визнання оскаржуємих дій та
рішень, а саме 2 постанов старшого
державного виконавця Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Борисовської Інесси
Анатоліївни від 05 травня 2014 року про
накладення на неї 2 штрафів у розмірах
по 340 (триста сорок) грн.
неправомірними, визнати ці постанови
незаконними і зобов'язати старшого
державного виконавця Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Борисовську І.А. задовольнити
вимоги скаржниці та усунути порушення
або іншим шляхом поновити її порушені
права, а саме скасувати, як незаконні, 2
постанови старшого державного
виконавця Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Борисовської Інесси
Анатоліївни від 05 травня 2014 року про
накладення 2 штрафів у розмірах по 340
грн., допустивши негайне виконання
судового рішення.

В судовому засіданні скаржниця та її
представник підтримали скаргу та
просили її задовольнити з підстав,
викладених у ній.

В судове засідання державний
виконавець повторно не з'явилася, хоча
була належним чином повідомлена про
судові засідання, про причини неявок
суд не повідомила.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних та
доказів.

Вислухавши пояснення скаржниці та її
представника, дослідивши матеріали
справи суд приходить до висновку про
обґрунтованість скарги.

Судом встановлено, що 31 липня 1978 року
ОСОБА_1 купила у подружжя ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 жилий будинок, з належними до
нього надвірними будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1.

13 червня 1985 року ОСОБА_1 подарувала 45/100
частин жилого будинку за АДРЕСА_1 своїй
рідній сестрі ОСОБА_3, яка 13 червня 2003
року подарувала цю частину будинку
ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Після факту дарування 45/100частин жилого
будинку - будинок № 20 «А» поділився на 2
(дві) квартири. У першій квартирі
проживає сім'я ОСОБА_1, а в другій
проживала її сестра, а в подальшому
сім'я ОСОБА_7.

Останній правочин між сестрою
скаржниці та подружжям ОСОБА_7 був
вчинений як договір дарування, в якому
зазначено конкретний об'єкт угоди-лише
45/100 частини будинку, але земельна
ділянка не була предметом дарування.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з
позовом, який в подальшому
неодноразово уточнювали і в кінцевій
редакції просили суд вселити їх в
квартиру АДРЕСА_1, визначити порядок
користування земельною ділянкою за
вказаною адресою, визнати допоміжні
приміщення, а саме літню кухню, уборну,
сарай огорожу, хвіртку об'єктами
спільного користування, визнати дії
ОСОБА_1, ОСОБА_8 неправомірними,
стягнути з відповідачів на їх користь
по 50 000 грн. у відшкодування моральної
шкоди, визнати право вільного проходу
до квартири №2 за вказаною адресою
через земельну ділянку, що розташована
за цією ж адресою,усунути перешкоди у
здійсненні їх права власності на
частину будинку, земельною ділянкою та
допоміжними приміщеннями до вказаного
будинку літньою кухнею, уборною,
сараєм, огорожею, зобов'язати ОСОБА_1,
ОСОБА_8 надати ключі від замків
хвіртки (калитки) в паркані( огорожі)
вищевказаного домоволодіння,
зобов'язати демонтувати ролети, що
перешкоджають вільному доступу
(проходу) до квартири №2, зобов'язати не
створювати будь-які перешкоди у
користуванні належної їм частини
будинку, зобов'язати не створювати
будь-які перешкоди вільному проходу до
квартири №2 через земельну ділянку,
усунути перешкоди в вільному проходу
до вказаної вище квартири через
земельну ділянку за цією ж адресою.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 19 липня 2013 року у
задоволенні вищевказаних позовних
вимог подружжя ОСОБА_7 відмовлено в
повному обсязі.

Згідно рішення апеляційного суду
Житомирської області від 14.10.2013 р.
рішення Корольовського районного суду
міста Житомира Житомирської області
від 19 липня 2013 року скасовано в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про вселення, усунення
перешкод у користуванні
домоволодінням, ухвалено в цій частині
нове рішення про часткове задоволення
позовних вимог. Вселено ОСОБА_6, ОСОБА_7
у будинок АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_1,
ОСОБА_8 усунути перешкоди ОСОБА_6,
ОСОБА_7 в користуванні домоволодінням
АДРЕСА_1 шляхом надання їм ключів від
замків до хвіртки в огорожі будинку. В
решті частині рішення залишено без
змін.

20 січня 2014 року державним виконавцем
Корольовського ВДВС Житомирського
міського управління юстиції на
підставі виконавчого листа № 296/189/12-ц
виданого 26.12.2013 року Корольовським
районним судом міста Житомира винесено
4 постанови про відкриття виконавчих
проваджень (ВП №41549839, №41549584) про
вселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у будинок
АДРЕСА_1, а також надання їм ключів від
хвіртки в огорожі вказаного
домоволодіння.

28 лютого 2014 року старшим державним
виконавцем Корольовського ВДВС
Житомирського міського управління
юстиції Борисовською І.А. було
проведено виконавчі дії, а саме ОСОБА_1
було надано подружжю ОСОБА_7 ключі від
хвіртки, про що складено відповідний
акт. Окрім того, також складено
відповідний акт за вказану дату , із
якого слідує, що рішення суду не можна
виконати, оскільки прохід до квартири
не є загального користування

07 квітня 2014 року старшим державним
виконавцем Корольовського ВДВС
Житомирського міського управління
юстиції Борисовською І.А. по
вищевказаним виконавчим провадженням
винесено 2 постанови про закінчення
виконавчих проваджень в частині
надання ОСОБА_1стягувачам ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 ключів від хвіртки.

09 квітня 2014 року старшим державним
виконавцем Корольовського ВДВС
Житомирського міського управління
юстиції Борисовською І.А. по
вищевказаним виконавчим провадженням
винесено 2 постанови про накладення на
ОСОБА_1 2 штрафів у розмірах по 10
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто по 170, 00 грн. на загальну
суму 340.00 грн.( 170.00 + 170.00).

05 травня 2014 року старшим державним
виконавцем Корольовського ВДВС
Житомирського міського управління
юстиції Борисовською І.А. по
вищевказаним виконавчим провадженням
винесено 2 постанови про накладення на
ОСОБА_1 2 штрафів у розмірах по 20
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто по 340, 00 грн. на загальну
суму 680 грн. (340 + 340).

Як вбачається із постанов від 05 травня
2014 року старшим державним виконавцем
Корольовського ВДВС Житомирського
міського управління юстиції
Борисовською І.А. застосовано до
ОСОБА_1 2 штрафи по 340 грн. за повторне
невиконання рішення держвиконавця без
поважних причин.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
ніхто не може бути двічі притягнений
до юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

З доданих матеріалів виконавчого
провадження вбачається, що в обох
постановах старшого державного
виконавцем Корольовського ВДВС
Житомирського міського управління
юстиції Борисовської І.А. від 05.05.2014 р.
зазначено ідентичне порушення з боку
боржника, зміст та обставини вказаних
правопорушень та мотивування
необхідності накладення 2 штрафів в
сумі по 340 грн., тобто на загальну суму
680 грн., повністю співпадають.

В постановах зазначено лише різні за
нумерацією виконавчі провадження.

Згідно ст. 6 Закону України « Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Державний виконавець роз'яснює особам,
які беруть участь у виконавчому
провадженні або залучаються до
провадження виконавчих дій, їхні права
згідно з вимогами цього Закону.

Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ст.ст.11 та 34 Закону
України « Про виконавче провадження»
державний виконавець має право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
роз'яснення відповідного рішення.

У відповідності до ст.15 зазначеного
Закону присутність понятих обов'язкова
під час вселення в приміщення.
Кількість понятих під час вчинення
виконавчих дій не може бути менше двох.
Перед початком виконавчих дій
державний виконавець роз'яснює
понятим їх права і обов'язки, про що
зазначається в акті.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 вказаного Закону
відсутність боржника, повідомленого
про день і час вселення, не є перешкодою
для виконання рішення про вселення.

Отже, ОСОБА_1, будучи відсутньою при
вселенні 25 квітня 2014 року та попередньо
надавши ключі від хвіртки(виконала
рішення суду в цій частині) ніяким
чином не могла перешкоджати
держвиконавцю виконати рішення суду
про вселення.

Як слідує із ч.3 ст. 79 Закону України «
Про виконавче провадження» за
відсутність боржника при вселенні
будь-яка відповідальність не
передбачена.

Згідно ст.89 вказаного вище Закону у
разі невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі.

Вказані вимоги старшим державним
виконавцем Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Борисовською І.А. порушені, а
тому її вищевказані 2 постанови про
накладення на ОСОБА_1 штрафів, від 05.05.2014
р., підлягають скасуванню, як незаконні.

Так, під час вселення в обох випадках не
був присутній сам стягувач ОСОБА_6, був
присутній лише один понятий, якому не
роз'яснювалось його прав і обов'язків,
про що свідчить відповідний акт від 28
лютого 2014 року. В акті вказані
пояснення ОСОБА_1 щодо судового рішення
від 19.07.2013 р., згідно якого подружжю
ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні позову
щодо їх вільного проходу та демонтажу
ОСОБА_1 своїх ролетів. В цій частині
рішення місцевого суду залишено в силі
апеляційною та касаційною судовими
інстанціями, а тому воно є законним. В
частині надання ключів від калитки
рішення суду ОСОБА_1виконала.

Державний виконавець не звернулась до
суду із заявою щодо роз'яснення судових
рішень.

Штраф підлягає застосуванню у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії.

Згідно статті 12 Закону України « Про
виконавче провадження» сторони
виконавчого провадження мають право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, давати
усні та письмові пояснення,
висловлювати свої доводи та міркування
з усіх питань, що виникають у ході
виконавчого провадження, заперечувати
проти клопотань, доводів та міркувань
інших учасників виконавчого
провадження та користуватися іншими
правами, наданими законом.

В судових рішеннях не зазначено, що
ОСОБА_1 повинна пропускати подружжя
ОСОБА_7 саме через прибудови, які є її
особистою власністю.

Із акту Інспекції
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області від 30 травня 2014
року вбачається, що відповідно
технічного паспорта №6316 від 27.07.2010 року
належна ОСОБА_1 частина житлового
будинку за вищевказаною адресою має
статус законної.

Тому суд приходить до висновку, що
вищевказаними рішеннями та діями
зазначеного державного виконавця
порушено права та законні інтереси
ОСОБА_1, оскільки остання не ухилялася
від виконання судового рішення і
підстав застосовувати відносно неї
адміністративні стягнення не
вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.41, 61 Конституції України, ст.321 ЦК
України, Законом України « Про
виконавче провадження», ст.ст.383-388 ЦПК
України,-

УХВАЛИВ:

Скасувати постанову ВП № 41549584 старшого
державного виконавця Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Борисовської Інесси
Анатоліївни від 05 травня 2014 року про
накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі
340 грн.

Скасувати постанову ВП № 41549839 старшого
державного виконавця Корольовського
відділу державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції Борисовської Інесси
Анатоліївни від 05 травня 2014 року про
накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі
340 грн.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через Корольовський районний
суд м. Житомира протягом п»яти днів з
дня її проголошення.

Суддя
Ю. І. Драч