У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Луспеник Д.Д.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 13 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 26 червня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи: Харківська
міська рада, адміністрація Жовтневого
району Харківської міської ради,
прокуратура Жовтневого району м.
Харкова, про усунення перешкод у
користуванні власністю, виселення,
вселення, зобов'язання вчинити певні
дії та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Харківська
міська рада, адміністрація Жовтневого
району Харківської міської ради,
Жовтневий районний відділ
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, про визнання незаконним та
скасування рішення виконавчого
комітету, визнання недійсним свідоцтва
про право власності, поділ будинку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що їм на праві приватної власності
на підставі свідоцтва про право
власності від 17 червня 2008 року належить
квартира АДРЕСА_1, яка складається з
однієї житлової кімнати площею 20,1 кв. м,
кухні 9,3 кв. м, сіней 14,4 кв.м, вбудованої
шафи 5,3 кв. м та підсобних приміщень №№
6-8 загальною площею 36,0 кв. м. При цьому
підсобні приміщення №№ 6-8 є колишньою
квартирою АДРЕСА_1 у зазначеному
будинку, яка рішенням виконавчого
комітету Жовтневої районної ради в м.
Харкові від 6 листопада 2007 року № 76-9
була надана ОСОБА_3 на сім'ю з двох осіб
під підсобне приміщення з правом
приватизації і яка в подальшому була
приватизована ними, у зв'язку з чим
внесено відповідні зміни в технічну
документацію. У червні 2008 року ОСОБА_5,
якій на праві приватної власності на
підставі договору дарування від 25
липня 2000 року належала сусідня
квартира АДРЕСА_3 та яку вона 10 жовтня
2013 року подарувала дочці - ОСОБА_2 Разом
з останньою зайняла частину належної
їм квартири, а саме підсобні приміщення
№ 6 і № 7 шляхом влаштування дверного
прорізу зі своєї квартири № 3 до
квартири АДРЕСА_1, тобто до приміщення
№ 6 та закладення цеглою дверного
отвору з приміщення № 7 до приміщення №
8, що взагалі унеможливило вхід до
їхньої частини квартири.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
доповнивши та уточнивши позовні
вимоги, просили суд усунути їм
перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 з підсобних приміщень № 6, № 7, що
знаходяться в квартирі АДРЕСА_1 за
вказаною адресою, вселити їх у
зазначені приміщення № 6, № 7,
зобов'язати ОСОБА_5 та ОСОБА_2
демонтувати дверний проріз квартири
АДРЕСА_3 до приміщення № 6 квартири
АДРЕСА_1 шляхом закладення дверного
прорізу цеглою, відновити у
відповідності до технічного паспорту
квартири вихід з приміщення № 7 до
приміщення № 8, що знаходиться в
квартирі АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 звернулася до суду із
зустрічним позовом й, змінивши позовні
вимоги, просила суд6 визнати незаконним
та скасувати рішення виконавчого
комітету Жовтневої районної у м.
Харкові ради від 6 листопада 2007
року про надання родині ОСОБА_3 у якості
допоміжного приміщення порожньої
квартири АДРЕСА_1; визнати недійсним
свідоцтво про право власності на житло
від 17 червня 2008 року; зважаючи на
численні конфлікти між родинами ОСОБА_3
та ОСОБА_5 поділити житлове володіння
відповідно до ситуації, яка склалася
історично і фактично існує на цей час, а
саме родині ОСОБА_3 у якості допоміжних
приміщень: капітальний цегловий
фігель, колишню квартиру АДРЕСА_3 та
сарай для зберігання пального, східну
ділянку прилеглої території житлового
володіння розміром 43х14 м, ОСОБА_5 - у
якості допоміжних приміщень колишню
квартиру АДРЕСА_1 та відокремлено
розташований сарай для зберігання
пального, західну ділянку прилеглої
території житлового володіння
розміром 30х12м.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.
Харкова від 6 грудня 2013 року
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5
замінена її правонаступником ОСОБА_2

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 13 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 26 червня 2014 року, позов ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 задоволено. Усунуто їм
перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 з підсобних приміщень № 6, № 7, що
знаходяться в квартирі АДРЕСА_1.
Вселено ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у приміщення №
6, № 7, що знаходяться в квартирі
АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_2
демонтувати дверний проріз із квартири
АДРЕСА_3 до приміщення № 6 квартири
АДРЕСА_1 шляхом закладення дверного
прорізу цеглою та відновити відповідно
до технічного паспорту квартири вихід
з приміщення № 7 до приміщення № 8, що
знаходяться в квартирі АДРЕСА_1.
У задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення зустрічного позову.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, ОСОБА_5, треті особи: Харківська
міська рада, адміністрація Жовтневого
району Харківської міської ради,
прокуратура Жовтневого району м.
Харкова, про усунення перешкод у
користуванні власністю, виселення,
вселення, зобов'язання вчинити певні
дії та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Харківська
міська рада, адміністрація Жовтневого
району Харківської міської ради,
Жовтневий районний відділ
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, про визнання незаконним та
скасування рішення виконавчого
комітету, визнання недійсним свідоцтва
про право власності, поділ будинку за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 13 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 26 червня 2014 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник