10 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:
Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,
розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, до ОСОБА_9, третя
особа - служба у справах дітей та сімʼ?ї
Броварської міської ради Київської
області, про вселення
за касаційною скаргою ОСОБА_9, подану
представником ОСОБА_10, на рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 15 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від
в с т а н о в и л а:
У січні 2014 року ОСОБА_4, яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, звернулася до суду із позовом
до ОСОБА_9, третя особа - служба у
справах дітей та сімʼ?ї Броварської
міської ради Київської області, про
В обґрунтування позовних вимог
зазначала, що з 16 лютого
2006 року вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_9, від
якого мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 11
2007 року шлюб між сторонами розірвано.
Після розірвання шлюбу сторони
продовжили проживати разом і у них
народилося ще два сини: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. У
2008 році сторони спільно на імʼ?я
відповідача придбали квартиру АДРЕСА_1,
де мешкали і зареєстровані там разом
із малолітніми дітьми. В квартирі
зареєстрована та мешкала її
неповнолітня донька від першого шлюбу
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. У червні 2013 року
відповідач обманним шляхом виселив їх
із спірної квартири, мотивуючи це
орендою для них кращого житла у вигляді
окремого будинку. Відповідач відмовляє
їй та дітям у проживанні у спірній
квартирі, яку здає в оренду, а позивач
разом із дітьми залишилася без житла та
тимчасово проживає у своєї сестри. Тому
позивач просила вселити її разом із
дітьми до спірної квартири.
Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 15 квітня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_4, яка діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7,

ОСОБА_8, до ОСОБА_9, третя особа - служба у
справах дітей та сімʼ?ї Броварської
міської ради Київської області, про
вселення задоволено частково. Вселено
ОСОБА_4 та неповнолітню ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_5, у квартиру АДРЕСА_1. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 5 червня 2014 року рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 15 квітня 2014 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_9
- ОСОБА_10 просить скасувати рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 15 квітня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 5 червня 2014 року та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог, мотивуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції в межах
касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що позивачка та її
донька ОСОБА_10 вселилися до спірної
квартири як члени сімʼ?ї власника
квартири та зареєстровані у квартирі,
крім того, у встановленому законом
порядку права користування житлом не
втратили.

Відповідно до ст. 47 Конституції України
ніхто не може бути примусово
позбавлений житла інакше як на
підставі закону за рішенням суду.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_9, перебували у зареєстрованому
шлюбі, який розірвано рішенням
Кролевицького районного суду Сумської
області від 11 вересня 2007 року. Від
спільного проживання у сторін
народилося троє синів: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_9 є власником квартири АДРЕСА_1 в

м. Бровари Київської області, яку
придбав за договором купівлі-продажу
від 28 березня 2008 року.

Крім того, позивачка разом із своєю
донькою від першого шлюбу ОСОБА_10
вселилися до спірної квартири та
зареєстрували там своє місце
проживання у якості членів сімʼ?ї
власника.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням. За згодою власника
будинку (квартири) член його сім'ї
вправі вселяти в займане ним жиле
приміщення інших членів сім'ї. На
вселення до батьків їх неповнолітніх
дітей згоди власника не потрібно. Члени
сім'ї власника будинку (квартири)
зобов'язані дбайливо ставитися до
жилого будинку (квартири). Повнолітні
члени сім'ї власника зобов'язані брати
участь у витратах по утриманню будинку
(квартири) і придомової території та
проведенню ремонту. Спори між
власником та членами його сім'ї про
розмір участі в витратах вирішуються в
судовому порядку. До членів сім'ї
власника будинку (квартири) належать
особи, зазначені в частині другій
статті 64 цього Кодексу. Припинення
сімейних відносин з власником будинку
(квартири) не позбавляє їх права
користування займаним приміщенням. У
разі відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, задовольняючи
частково позовні вимоги дійшов вірного
висновку про вселення ОСОБА_4 та її
доньки ОСОБА_8 до спірної квартири,
оскільки припинення сімейних
стосунків із власником квартири не
позбавляє права користування жилим
приміщенням.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
суд касаційної інстанції дійшов
висновку про відхилення касаційної
скарги та залишення без змін рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від

15 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від

5 червня 2014 року, тому що судові рішення
законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9, подану
представником ОСОБА_10, відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від

15 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від

5 червня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, до ОСОБА_9, третя
особа - служба у справах дітей та сімʼ?ї
Броварської міської ради Київської
області, про вселення, залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко
В.І. Журавель