УХВАЛА

іменем україни

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Качалівської
сільської ради Бородянського району
Київської області в інтересах
малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
третя особа - служба у справах дітей та
сім'ї Бородянської районної державної
адміністрації Київської області, про
позбавлення батьківських прав за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 23 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 27 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року сільська рада
Бородянського району Київської
області звернулась до суду з указаним
позовом в інтересах малолітньої ОСОБА_3
та просила позбавити відповідачів
батьківських прав відносно їх
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, через те, що вони
ухиляються від виконання батьківських
обов'язків, участі у вихованні дитини
не приймають, не піклуються про її
духовний та фізичний розвиток, не
спілкуються з дитиною. Позивач
зазначає про те, що ОСОБА_4 зловживає
спиртними напоями, веде аморальний
спосіб життя, ніде не працює,
а ОСОБА_5 взагалі вже більше 10 років
не проживає в
АДРЕСА_1, місце його проживання не

відоме. 24 грудня 2013 року на підставі
розпорядження Бородянської
районної державної адміністрації
Київської області дитину було
відібрано та влаштовано до
комунального закладу Київської
обласної ради «Спеціалізованого
будинку дитини м. Боярка».

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 23 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 27 травня 2014 року, позов задоволено.
Позбавлено ОСОБА_4 та ОСОБА_5
батьківських прав відносно їх
малолітньої дитини - доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Вирішено питання про
судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення в частині
позбавлення її батьківських прав
відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, та в цій частині
ухвалити нове рішення про відмову в
позові.

Заслухавши доповідь судді судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, дослідивши матеріали справи та
перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов в частині позбавлення
батьківських прав ОСОБА_4 відносно її
доньки ОСОБА_3, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив із
того, що відповідач ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов'язків по вихованню дитини, не
піклується про її духовний та фізичний
розвиток, та веде аморальний спосіб
життя.

Проте повністю з такими висновками
судів погодитись не можна.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4
є батьками малолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як убачається з матеріалів справи,
дитина проживала з ОСОБА_4 у будинку її
матері АДРЕСА_2, який не відповідає
санітарно-гігієнічним нормам
проживання, вікна не утеплені, відсутнє
опалення, дитина не повністю
забезпечена речами першої
необхідності, одягом, має неповноцінне
харчування, часто траплялися випадки
відсутності харчування взагалі.

За місцем проживання ОСОБА_4
характеризується негативно,
повернулася з місць позбавлення волі,
у неї відсутні документи, зловживає

спиртними напоями, палить, веде
аморальний спосіб життя, ніде не
працює, схильна до скандалів, сварок,
бійок, була позбавлена соціальних
виплат на дитину через нецільове їх
використання, ухиляється від виконання
батьківських обов'язків по вихованню
та забезпеченню дитини.

ОСОБА_5 зовсім не цікавиться дитиною, не
відвідує її, ухиляється від виконання
своїх батьківських обов'язків та
зовсім не займається її вихованням.

На підставі розпорядження
Бородянської районної державної
адміністрації Київської області від 24
грудня 2013 року дитину було відібрано у
ОСОБА_4 та влаштовано до комунального
закладу Київської обласної ради
«Спеціалізований обласний будинок
дитини м. Боярка».

Згідно довідки від 22 квітня 2014 року
комунального закладу Київської
обласної ради «Спеціалізований
обласний будинок дитини м. Боярка»,
ОСОБА_3 перебуває у вказаному закладі з
27 грудня 2013 року по теперішній час, з
20 березня 2014 року ОСОБА_4 почала її
відвідувати один раз на тиждень.

Згідно висновку Бородянської районної
адміністрації Київської області від 17
лютого 2014 року адміністрації вважає
доцільним позбавлення батьківських
прав ОСОБА_4 відносно її доньки ОСОБА_3.

В абз. 2 п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від
30 березня 2007 року № 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав» роз'яснено, що
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так
і в сукупності, можна розцінювати
як ухилення від виховання дитини лише
за умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Пунктом 15 указаної постанови Пленуму
Верховного Суду України судам
роз'яснено, що позбавлення
батьківських прав (тобто прав на
виховання дитини, захист її інтересів,
на відібрання дитини в інших осіб, які
незаконно її утримують, та ін..), що
надані батькам до досягнення дитиною
повноліття і ґрунтуються на факті
споріднення з нею, є крайнім заходом
впливу на осіб, які не виконують
батьківських обов'язків, а тому питання
про його застосування слід вирішувати
лише після повного, всебічного,
об'єктивного з'ясування обставин
справи, зокрема ставлення батьків до
дітей.

Для встановлення таких обставин суду
потрібно ретельно перевіряти докази,
якими позивач обґрунтовує свої
вимоги, обов'язково здійснювати
необхідні дії для залучення
відповідача у справі та з'ясування його
позиції й обґрунтувань.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року, у принципі 6
проголошено, що дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона
повинна, коли це можливо, рости під
опікою і відповідальністю своїх
батьків і в усякому випадку в атмосфері
любові і моральної та моральної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Зважаючи на те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом, як
зазначено в абз. 2 п. 18 вищезгаданої
постанови Пленуму Верховного Суду
України, суд може у виняткових випадках
при доведеності винної поведінки
когось із батьків або їх обох з
урахуванням її характеру, особи батька
і матері, а також інших конкретних
обставин справи відмовити в
задоволенні позову про позбавлення цих
прав, попередивши відповідача про
необхідність змінити ставлення до
виховання дитини (дітей) і поклавши на
органи опіки та піклування контроль за
виконанням ним батьківських
обов'язків..

Згідно з ч. 1 ст. 151 СК України батьки
мають переважне право перед іншими
особами на особисте виховання дитини.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4
указувала на те, що вона з січня 2014 року
проходила курс лікування, а вданий час
проходить курс реабілітації в
Київському Християнському
Благодійному фонді «Наріжний камінь»
м. Буча, бажає змінити своє
життя та стати на шлях виправлення,
навідує дитину у дитячому будинку,
проявляє любов та матеріальну турботу
у вигляді харчових продуктів та
іграшок.

Суди у порушення вимог ст. ст. 212-214, 316
ЦПК України зазначені норми права та
роз'яснення Верховного Суду України не
врахували, норми закону до уваги не
взяли, не дали оцінки доводам ОСОБА_4
про те, що вона має намір змінити своє
життя та від спілкування з дитиною не
ухиляється, навпаки, відвідує її у
дитячому будинку та проявляє любов та
матеріальну турботу, та дійшли
передчасного висновку про задоволення
позову щодо позбавлення ОСОБА_4
батьківських прав відносно її доньки
ОСОБА_3.

У зв'язку з наведеним, коли фактичні
обставини для правильного вирішення
справи не встановлені, рішення суду не
може вважатись законним і
обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК
України підлягає скасуванню, а справа -
передачі на новий розгляд до суду
першої інстанції в частині позовних
вимог Качалівської сільської ради
Бородянського району Київської
області в інтересах малолітньої
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, , третя особа - служба
у справах дітей та сім'ї Бородянської
районної державної адміністрації
Київської області, про позбавлення
батьківських прав, під час розгляду
якої

судам належить урахувати викладене,
дати відповідну правову оцінку доводам
і запереченням сторін та ухвалити
судові рішення відповідно до
установлених обставин і вимог закону.

У решті судове рішення до суду
касаційної інстанції не оскаржене та
предметом перегляду не є (ст. 335 ЦПК
України).

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 23 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Київської області від 27 травня
2014 року в частині позову Качалівської
сільської ради Бородянського району
Київської області в інтересах
малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, , третя
особа - служба у справах дітей та сім'ї
Бородянської районної державної
адміністрації Київської області, про
позбавлення батьківських прав
скасувати, справу у цій частині
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник Судді:А.О.
Лесько С.Ф. Хопта М.Є. Червинська В.А.
Черненко