Справа № 181/790/14-ц
Провадження № 2/181/280/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2014 р.
смт. Межова

Межівський районний суд
Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді Літвінової Л.Ф., при
секретарі Чупіковій В.А., з участю
відповідача ОСОБА_1, розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі
суду смт. Межова цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
боргу у сумі 11 680 гривень 90 копійок,

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу
у сумі 11 680 гривень 90 копійок.

В обґрунтування позову ОСОБА_2
зазначила, що за договором позики
передала позичальнику ОСОБА_1 грошові
кошти в сумі 9 770 грн. На підтвердження
при фактичному одержанні вказаної суми
позичальником було надано розписку, в
якій відповідач зобов'язалася
повернути кошти до 2011 року. Однак, в
зазначений термін і до теперішнього
часу остання свого зобов'язання не
виконала. Отже, ОСОБА_1 зобов'язана
сплатити їй суму позики згідно
розписки в розмірі 9 770 грн. + 3 % річних
від суми боргу та інфляційні втрати, що
разом складає 11 680,90 грн.

Просить суд стягнути з відповідача на
її користь суму боргу за договором
позики з урахуванням індексу інфляції
у розмірі 11 680,90 грн. та судові витрати.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, надавши заяву про розгляд
справи в її відсутність у зв'язку з
похилим віком та слабким станом
здоров'я. На задоволенні позову
наполягає.

Відповідач проти позову не заперечує.

Суд, вислухавши відповідача ОСОБА_1,
дослідивши надані у справі докази,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 у борг грошові
кошти в сумі 9 770 грн., які остання
зобов'язалася повернути до 2011 року.
Дані обставини підтверджуються
розпискою, долученою до матеріалів
справи (а.с.5).

Правовідносини, які виникли між
сторонами у справі, врегульовані
нормами Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України, одна
сторона передає у власність другій
стороні грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Статтею 1047 ЦК України визначено, що
договір позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та порядку, що
встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено,
що якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 536 ЦК України за
користування чужими грошовими коштами
боржник зобов'язаний сплачувати
проценти, якщо інше не встановлено
договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування
чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України зазначено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Вище зазначене свідчить про те, що
відповідач порушив своє зобов'язання
за договором позики (в розумінні ст. 610
ЦК України), а тому відповідно до
положень ст.ст. 1049, 1050 ЦК України
повинен сплатити суму грошової позики
відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання щодо
позовних вимог позивача, приймаючи до
уваги, що в судовому засіданні знайшов
підтвердження факт укладення між
позивачем та відповідачем договору
позики із дотримання вимог діючого
законодавства, а також встановлено
факт невиконання відповідачем, на
відміну від позивача, своїх зобов'язань
за даним договором, суд вважає за
можливе стягнути з відповідача на
користь позивача борг за договором
позики у сумі 11 680,90 гривень, що
складається з: суми боргу за договором
позики - 9 770,00 гривень; індексу інфляції
- 1152,86 гривень; 3 % річних з простроченої
суми за 933 дні - 758,04 гривень.

Вирішуючи питання про стягнення
судових витрат та враховуючи результат
розгляду справи, у відповідності до ст.
88 ЦПК України, суд вважає можливим
стягнути з відповідача на користь
позивача 243,60 гривень в рахунок
відшкодування оплати судового збору.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 22, 256-258, 261, 525-526,
532, 536, 625, 1046, 1048, ч.1 ст. 1049 ЦК України, ст.
ст. 10, 11, 57, 60 - 61, 88, 209, 212 -215 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення боргу у сумі 11 680 гривень 90
копійок - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Першотравенськ
Дніпропетровської області, жительки
смт. Межова Межівського району
Дніпропетровської області, паспорт
серія НОМЕР_2, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, жительки
АДРЕСА_1, суму боргу за договором позики
у розмірі 11 680,90 (одинадцять тисяч
шістсот вісімдесят гривень 90 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 243,60 (дві сорок три гривні 60
копійок) в рахунок відшкодування
оплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова