ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 серпня 2014 року
Справа №174/420/14-ц

п/с № 2/174/271/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого
судді Шаповала Г.І.

при секретарі
Шараповій О.О.

з участю: позивача
ОСОБА_1

представника позивача адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням (квартирою), треті
особи у справі: комунальне
підприємство «Жилсервіс»
Вільногірської міської ради,
Дніпропетровської області; філія
Вільногірський ГМК ПрАТ «Кримський
Титан»,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
06.05.2014 р., позивач зазначив, що він
знаходився в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4, який було розірвано у
відповідності до рішення
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 14.11.2011
року, що підтверджується копією
зазначеного рішення. Від шлюбу
сумісних дітей вони не мають.

У ОСОБА_4, на момент реєстрації їхнього
шлюбу малися діти від іншого шлюбу -
сини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Факт наявності дітей у
відповідачки від іншого шлюбу буде
підтверджуватись копіями свідоцтва
про народження, клопотання про
витребування яких у відповідачки він
заявить до початку розгляду справи по
суті, та їхніми поясненнями.

Спірна квартира АДРЕСА_1 перебуває в
комунальній власності територіальної
громади м. Вільногірська та була
виділена йому для проживання на
підставі рішення виконавчого комітету
Вільногірської міської ради
Дніпропетровської області № 881-35/ІV та
розподілена йому для проживання філією
ЗАТ «Кримський титан» «Вільногірським
ГМК» на підставі договору № 1037 від
28.10.2005 року, укладеного між ним та
Вільногірським ГМК про відшкодування
витрат, які зазнав ГМК при будівництві,
що підтверджується копіями зазначених
документів.

На підставі договору найму спірної
квартири від 09.09.2005 року, він є її
квартиронаймачем, що підтверджується
копією договору найму.

07.10.2005 року він зареєструвався сам за
паспортним обліком в спірній квартирі
та зареєстрував в ній колишню дружину
та її синів, як членів своєї родини, та з
цього моменту вони всі разом проживали
в квартирі, що підтверджується копією
рішення Вільногірського міського суду
від 02.10.2012р. та матеріалами цивільної
справи № 407/390/2012, яка знаходиться у
Вільногірському міському суді.

Його колишня дружина добровільно
виселилась з квартири для проживання з
іншим чоловіком 03.08.2011 року, її сини
також добровільно виселилися з
квартири разом з нею в той же день та
проживають разом з відповідачкою, що
підтверджується копією рішення
Вільногірського міського суду від
02.10.2012р. та матеріалами цивільної
справи №407/390/2012, яка знаходиться у
Вільногірському міському суді.

На підставі рішення Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 02 жовтня 2012 року по справі
№ 407/390/2012, його колишня дружина ОСОБА_4
та її син ОСОБА_5 були визнані такими, що
втратили право користування жилим
приміщенням - спірною квартирою на
підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, через їх
відсутність у спірній квартирі понад 6
місяців.

Під час розгляду даної справи в суді
підстав для визнання відповідача
таким, що втратив право користування
спірною квартирою не було, оскільки на
той момент він навчався в
Західно-Дніпровському центрі
професійної освіти (м. Вільногірськ), у
зв'язку з навчанням періодично
проживав з мого дозволу в спірній
квартирі.

20 вересня 2013 року відповідач
добровільно остаточно виселився зі
спірної квартири та проживає разом зі
своєю матір'ю та братом за
вищезазначеною адресою, хоча до
теперішнього часу зареєстрований за
місцем проживання в спірній квартирі.
Пізніше він дізнався, що відповідача
відраховано з учбового закладу, де він
навчався 03.02.2014 року, тому періодично
проживати в спірній квартирі, у зв'язку
з навчанням, у нього не існує ніяких
підстав, що підтверджується довідкою
ЗДЦ ПТО від 14.04.2014р., № 87.

За період з моменту виселення та до
подачі цієї позовної заяви минув
термін понад 6 місяців, відповідач не
виявляв наміру та бажання вселитися в
квартиру. Ніяких особистих, речей
відповідача з моменту його
добровільного виселення, в спірній
квартирі не залишилося. Будь-яких
перепон в користуванні квартирою
відповідачеві я не створював та він
вільно міг користуватися нею. Факт
виселення відповідача зі спірної
квартири та не проживання в ній понад 6
місяців підтверджується актом
депутата Вільногірської міської ради
від 21.04.2014р. та зможуть підтвердити
свідки, клопотання про виклик та допит
яких він заявить до початку розгляду
цього позову по суті. Факт реєстрації
за місцем проживання відповідача в
спірній квартирі підтверджується
адресною довідкою № 753 від 14.04.2014р.

З моменту виселення відповідача зі
спірної квартири, він вимушений нести
додаткові витрати по оплаті
житлово-комунальних послуг, оскільки
вони нараховуються на кожного фактично
зареєстрованого члена сім'ї
квартиронаймача, а відповідач не бажає
приймати участь у витратах по оплаті
зазначених послуг, що створює йому
перепони в нормальному користуванні
житлом, оскільки він вимушений нести
додаткові витрати замість відповідача,
що підтверджується копіями квитанцій
про оплату ним житлово-комунальних
послуг.

Таким чином, маються підстави для
визнання відповідача таким, що втратив
право користування спірною квартирою
на підставах, зазначених в ст.ст. 71, 72 ЖК
України.

На підставі викладеного, у
відповідності до ст.ст. 71. 72, ЖК України,
керуючись ст. ст 118-120 ЦПК України,
позивач прохає: Визнати ОСОБА_3 таким,
що втратив право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, та
стягнути з відповідача на його користь
всі судові витрати у справі.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги та їх
обгрунтування, що викладені в позовній
заяві, підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причину неявки не повідомив,
заяви про розгляд справи за його
відсутності та заперечень проти позову
не надав, але сам був повідомлений про
місце і час судового засідання
належним чином, відповідно до вимог ч.5
ст. 74 ЦПК України. З врахуванням того, що
позивач та його представник не мали
заперечень проти винесення заочного
рішення у справі, суд, на підставі
ст.ст.169, 224 ЦПК України, на місці ухвалив
- розгляд справи проводити заочно, за
відсутності відповідача, який не
з'явився в судове засідання без
поважних причин.

Треті особи без самостійних вимог, в
судове засідання своїх представників
не направили, проте були повідомлені
про час, дату та місце судового
засідання належним чином, при цьому
третя особа - філія Вільногірський ГМК
ПрАТ «Кримський Титан» надала заяву
про розгляд справи за відсутності її
представника.

Дослідивши надані письмові докази у
справі: копію квитанції про сплату
судового збору - 236.40 грн. та 7.20 грн. (а.с.
2,25); копію паспорту громадянина України
на ім'я ОСОБА_1, зареєстрованого за
місцем проживання в АДРЕСА_1, (а.с. 6);
копію рішення Вільногірського
міського суду від 14.11.2011р., згідно якого
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано
(а.с.8); копію договору № 1037 від 28.10.2005 р.
між філією Вільногірський ГМК ПрАТ
«Кримський Титан» та ОСОБА_1 про
часткове відшкодування витрат на
будівництво АДРЕСА_2, та виділення в
користування ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1
(а.с.9); копію договору найму жилого
приміщення в будинках місцевих Рад
народних депутатів державних
підприємств і установ, кооперативних і
громадських організацій України від
09.09.2005 р., укладеного між житловим
управлінням комунального господарства
та ОСОБА_1, стосовно квартири АДРЕСА_4
(а.с.10-11); акт № 750 від 22.04.2014 р.,
складеного депутатом Вільногірської
міської ради ОСОБА_6 з участю свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, згідно якого колишня
дружина ОСОБА_1 після розірвання шлюбу
14.11.2011 р., та її діти в спірній квартирі
не проживають, проте ОСОБА_3 значиться
зареєстрованим за місцем проживання в
спірній квартирі, участі в утриманні
квартири не приймає, його речей в
квартирі немає (а.с.12); довідки
Державного професійно-навчального
закладу «Західно-дніпровський центр
професійно-технічної освіти» від 14.04.2014
р., згідно якої ОСОБА_3, який навчався за
професією «оператор комп'ютерного
набору, обліковець з реєстрації
бухгалтерських даних», з 01.09.2011 р. по
03.01.2012 р., відрахований згідно наказу
про відрахування № 2 «В-УДЗ» від 03.01.2012
р., з 02.04.2012 р. по 03.02.2014 р., відрахований
згідно наказу про відрахування № 4
«В-УДЗ» від 03.02.2014 р. (а.с.13); довідку КП
«Жилсервіс» № 753 від 14.04.2014 р., згідно
якої ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - син колишньої
дружини, зареєстровані за місцем
проживання в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.14);
копію рішення Вільногірського
міського суду від 02.10.2012 р., згідно якого
ОСОБА_4, 25.10.1973 р. н., та ОСОБА_5, 20.01.1993 р.
н., визнані такими, що втратили право
користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1 (а.с.15-16); копії
квитанцій про оплату
житлово-комунальних послуг позивачем
за січень, лютий, березень, квітень,
травень, червень, липень 2014 року (а.с.17-19)
- оцінивши зазначені докази в їх
сукупності на взаємозв'язку, керуючись
законом, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню в повному
обсязі, з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами виник спір
стосовно втрати відповідачем, як
колишнім членом сім'ї позивача, права
користування житлом в спірній
квартирі, в зв'язку непроживанням в
квартирі без поважних причин протягом
більше ніж 6 місяців.

Суд вважає, що в судовому засіданні
встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини:

- спірною квартирою позивач та
відповідач користувалися на підставі
договору найму, який був укладений з
позивачем;

- позивач та відповідач в спірній
квартирі зареєстровані за місцем
проживання, при цьому відповідач з
03.08.2011 р. разом зі своєю матір'ю ОСОБА_4
та братом ОСОБА_5 добровільно
виселилися із спірної квартири, після
чого, згідно рішення Вільногірського
міського суду від 02.10.2012 р., ОСОБА_4 та її
син ОСОБА_5 були визнані такими, що
втратили право користування спірною
квартирою, а ОСОБА_3 залишався
зареєстрованим в спірній квартирі в
зв'язку з продовженням навчання, проте
з 20 вересня 2013 р. квартирі не проживав і
не проживає до цього часу, житлом не
інтересувався, речей, належних йому в
квартирі немає, з часу його
відрахування з навчального закладу
03.01.2012 року та з 03.02.2014 р. претензій на
проживання в спірній квартирі не
заявляв, заперечень проти позову не
надав, тобто, відповідач не проживає в
спірній квартирі без поважних причин
більше 6 місяців, тому є підстави для
визнання його таким, що втратив право
користування спірним житлом,
відповідно до положень ст. 71 ЖК України,
якою передбачено, що при тимчасовій
відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням внаслідок її
відсутності більше встановлених
строків, здійснюється в судовому
порядку.

Таким чином, суд , керуючись вимогами
ст.ст. 64,71,72 ЖК України, ст.ст. 6, 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», доходить висновку про
задоволення позову в повному обсязі та
про покладення судових витрат у справі,
в виді судового збору - 243.60 грн., на
відповідача, відповідно до положень ст.
88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір»
№ 3674-VI від 08.07.2011 р.

На підставі викладеного та ст.ст. 11, 14
-16 ЦК України, керуючись ст.ст. 88,169,209 ч.3,
212-215, 222-233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.,
зареєстрованого за місцем проживання
по АДРЕСА_1 (інші дані відсутні), таким,
що втратив право користування жилим
приміщенням за даною адресою, що є
підставою для зняття його з реєстрації
місця проживання з зазначеної адреси.

Судові витрати у справі, в виді
судового збору в сумі - 243.60 грн.,
покласти на відповідача, ОСОБА_3,
стягнувши з нього на користь позивача,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4., уродженця м. Емба,
Актюбінської області, РФ, і/к № НОМЕР_1,
зареєстрованого за місцем проживання
по АДРЕСА_1, - 243.60 грн., для
відшкодування зазначених судових
витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу виготовлення його в повному
обсязі, надіслати рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
сторонам та третім особам.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.