Справа № 715/136/14-ц
Провадження № 2/715/162/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2014 року Глибоцький
районний суд Чернівецької області

в складi: головуючого судді
Цуркана В.В.

секретар судового засідання
Майщук С.В.

позивача
ОСОБА_1

за участю представника позивача
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

представника відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в залі суду в смт. Глибока
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
уточненим в ході судового розгляду
позовом до відповідача ОСОБА_3, про
поділ майна подружжя, посилаючись на
те, що вона з відповідачем з 20.05.2007 року
перебувала в зареєстрованому шлюбі,
який був розірваний 03.02.2014 року
рішенням Глибоцького районного суду.
Під час шлюбу, а саме 16 травня 2008 року,
ними за спільні кошти придбано
транспортний засіб марки «MERSEDEC-BENZ 230»,
кузов НОМЕР_3, 1991 р.в. д/н НОМЕР_1. Після
розірвання шлюбу, дійти згоди щодо
поділу транспортного засобу не
вдалося. Над даний час транспортний
засіб відповідачем передано невідомим
особам, місце знаходження його
невідоме, у зв'язку з чим позивачка не
має та не буде мати можливості володіти
та розпоряджатися майном, яке належить
їм на праві спільно сумісної власності.
А тому, враховуючи також, що
транспортний засіб є неподільною
річчю, просить прийняти рішення про
поділ спільно сумісної власності
подружжя з відповідачем, при цьому
транспортний засіб марки «MERSEDEC-BENZ 230»,
кузов НОМЕР_3, 1991 р.в. д/н НОМЕР_1
залишити у власності відповідача, та
стягнути з нього на користь позивачки
кошти в сумі 27844 гривень, що складає
половину вартості транспортного
засобу.

ОСОБА_3 подав зустрічний позов, та в
своїх уточнених позовних вимогах
вказує на те, що ним у травні 2008 року
придбано транспортний засіб марки
«MERSEDEC-BENZ 230», кузов НОМЕР_3, 1991 р.в. д/н
НОМЕР_1 за 8000 доларів США, при цьому
автомобіль був придбаний частково за
спільні з позивачкою кошти - 3000 доларів
США, та за кошти його батьків - 4500
доларів США та за кошти батьків
позивачки - 500 доларів США. 25.04.2012 році у
зв'язку з тим, що він не мав змоги
заробити достатньо коштів для потреб
позивачки, вищевказаний автомобіль був
проданий за 5500 доларів США громадянину
ОСОБА_5, шляхом оформлення на нього
генеральної довіреності, про що
позивачці було достеменно відомо.
Кошти отриманні від продажу автомобіля
були витрачені на потреби сім'ї
протягом 2012-2013 років. А тому,
враховуючи, що даний автомобіль був
проданий за згодою позивачки, майно
придбане за спільні кошти залишилось у
володінні позивачки, а інші кошти були
витрачені на проживання, ОСОБА_3 вважає
безпідставною вимогу про стягнення з
нього 1/2 частки вартості автомобіля.
При цьому на даний час генеральна
довіреність, по якій було продано
автомобіль анульовано, відсутні
перешкоди у користуванні ним
позивачкою, а тому позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_3 просить суд
визнати автомобіль марки «MERSEDEC-BENZ 230»,
кузов НОМЕР_3, 1991 р.в. д/н НОМЕР_1 спільно
частковою власністю позивача та
відповідача у рівних частках по 1/2
частині кожному, та визнати за
позивакою за первісним позовом ОСОБА_1
право власності на вищевказаний
автомобіль та просить стягнути з неї на
користь ОСОБА_3 половину вартості
автомобіля.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_2 підтримали свої уточненні
позовні вимоги, просили суд їх
задовольнити в повному обсязі та
заперечили проти задоволення
зустрічних позовних вимог.

Відповідач за первісним позовом та
позивач по зустрічному позову ОСОБА_3,
його представник ОСОБА_4 підтримали
свої уточнені зустрічні позовні вимоги
та заперечили проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, допитавши свідків по справі
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги та зустрічні
позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод та
інтересів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_4 від 20.05.2007 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_1
зареєстрували шлюб 20 травня 2007 року у
відділі РАЦС Чернівецького міського
управління юстиції, про що був
зроблений актовий запис №634, та після
реєстрації шлюбу обидва подружжя взяли
прізвище ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_5 від 15.55.2009 року, ОСОБА_11
народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року, і його
батьками зазначені сторони по справі.

Рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 03.02.2014 року
даний шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1
розірвано.

Судом встановлено і це не
заперечувалось сторонами по справі, що
під час шлюбу у травні 2008 року,
сторонами був придбаний автомобіль
марки «MERSEDEC-BENZ 230», кузов НОМЕР_3, 1991 р.в.
д/н НОМЕР_1.

Згідно із повідомленням Глибоцького
центру надання послуг пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, при УДАІ УМВС України в
Черніевцькій області від 17.02.2014 року
№14, автомобіль марки «MERSEDEC-BENZ 230», кузов
НОМЕР_3, 1991р.в. д/н НОМЕР_1, був
зареєстрований 16.05.2008 року за ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і станом на 16.01.2014 року
даний громадянин не відчужував жодного
транспортного засобу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
та його представник стверджували, що
автомобіль марки «MERSEDEC-BENZ 230», кузов
НОМЕР_3, 1991р.в. д/н НОМЕР_1 був проданий
громадянину ОСОБА_5 шляхом видачі йому
генеральної довіреності, яка на даний
час анулювана.

Відповідно до копії довіреності,
посвідченою приватним нотаріусом
ОСОБА_12 від 25.04.2012 року ОСОБА_3
уповноважив ОСОБА_5, або ОСОБА_13 або
ОСОБА_14, продати, зняти з обліку в ДАІ,
укласти договір позички, міни,
страхування, належний йому на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_6,
виданого ВРЕР для обслуговування ВДАІ
УМВС України в Чернівецькій області,
16.05.2008 року, автомобіль марки «MERSEDEC-BENZ
230», кузов НОМЕР_3, 1991р.в. д/н НОМЕР_1, при
цьому відповідно до заяви ОСОБА_3 від 26
травня 2014 року вказана довіреність
анульована.

Разом з тим, відповідно до ст.1000 ЦК
України за договором доручення одна
сторона (повірений) зобов'язується
вчинити від імені та за рахунок другої
сторони (довірителя) певні юридичні
дії. Правочин, вчинений повіреним,
створює, змінює, припиняє цивільні
права та обов'язки довірителя.

Таким чином, доручення за своїми
правовими наслідками не є договором
купівлі-продажу, за яким одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму (ст.655 ЦК України).

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтвердила, що з квітня 2012 року
автомобіль вона не бачила, про те, що
автомобіль був проданий вона не знала,
на її запитання де автомобіль
відповідач ОСОБА_3 відповідав, що це не
її справа, грошей від продажу
автомобіля відповідач не приносив в
сім'ю.

Окрім цього, відповідач ОСОБА_3, доказів
про отримання та поділ з позивачкою
коштів від реалізації автомобіля суду
не надав. Не надав відповідач також
доказів щодо отримання згоди на
реалізацію автомобіля з боку
позивачки.

Ухвалою Глибоцького районного суду від
11 березня 2014 року було задоволено
клопотання позивачки ОСОБА_1 та було
призначено у справі судову
авто-товарознавчу експертизу, на
вирішення якої було поставлене
запитання, яка ринкова вартість
транспортного засобу марки «MERSEDEC-BENZ
230», кузов НОМЕР_3, 1991 року випуску, при
цьому враховуючи фактичну відсутність
транспортного засобу, відносно якого
проводиться дослідження, за можливості
експерт мав визначити (орієнтовану)
ринкову вартість транспортного засобу
на підставі матеріалів цивільної
справи.

Згідно висновку №257 судової
авто-товарознавчої експертизи
складеного 18 квітня 2014 року,
орієнтована ринкова вартість
транспортного засобу марки «MERSEDEC-BENZ
230», кузов НОМЕР_3, 1991 року випуску
становить 55688 гривень.

В судовому засіданні експерт
Варланович А.В. пояснив, що під час
проведення вищевказаної
авто-технічної експертизи,
транспортний засіб не був наданий для
огляду, і він відповідно до ухвали суду
визначив орієнтовану ринкову вартість
транспортного засобу, при цьому вказав
на те, що у випадку наявності для огляду
транспортного засобу, то в залежності
від стану автомобіля та інших факторів,
вартість транспортного засобу могла
бути іншою.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник,
не погоджуючись з орієнтованою
ринковою вартістю транспортного
засобу, яка вказана у висновку
експерта, не надали суду інших доказів,
стосовно іншої вартості автомобіля на
час розгляду справи, не надали експерту
автомобіль для огляду, та не просили
суд призначити додаткову
авто-товарознавчу експертизу.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.3 ст. 368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права
спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина
і чоловік мають право на поділ майна, що
належить їм на праві спільної сумісної
власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

Згідно із вимогами ст. 70 СК України у
разі поділу майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини і чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

За змістом ч.3 ст.65 СК України для
укладення одним із подружжя договорів,
які потребують нотаріального
посвідчення і (або) державної
реєстрації, а також договорів стосовно
цінного майна, згода другого з подружжя
має бути подана письмово. Згода на
укладення договору, який потребує
нотаріального посвідчення і (або)
державної реєстрації, має бути
нотаріально посвідчена.

Рівність прав кожного із подружжя
на володіння, користування і
розпоряджання майном, що належить їм
на праві спільної сумісної власності
(якщо інше не встановлено домовленістю
між ними) та необхідність взаємної
згоди подружжя на розпорядження
майном, що є об'єктом права його
спільної сумісної власності,
передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК.

Згідно п.п.22, 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими статтями
69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.
Вартість майна подружжя, що підлягає
поділу, визначається за погодженням
між подружжям, а при недосягненні згоди
- виходячи з дійсної його вартості під
час розгляду справи. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

У випадку коли при розгляді вимоги про
поділ спільного сумісного майна
подружжя буде встановлено, що один із
них здійснив його відчуження чи
використав його на свій розсуд проти
волі іншого з подружжя і не в інтересах
сім'ї чи не на її потреби або приховав
його, таке майно або його вартість
враховується при поділі.

Таким чином, оскільки транспортний
засіб «MERSEDEC-BENZ 230», кузов НОМЕР_3, 1991р.в.
д/н НОМЕР_1 придбано під час шлюбу, він
вважається спільним майном подружжя, а
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, а саме 1/2 ідеальна частка
належить ОСОБА_1 та 1/2 ідеальна частка
належить ОСОБА_3, а тому уточнений
зустрічний позов ОСОБА_3 в цій частині
підлягає до задоволення.

Разом з тим, враховуючи, що
транспортний засіб «MERSEDEC-BENZ 230», кузов
НОМЕР_3, 1991р.в. д/н НОМЕР_1 відповідачем
ОСОБА_3 у квітні 2012 році був переданий
іншим особам, без згоди позивачки,
доказів про отримання ним коштів за
вищевказаний автомобіль, та витрату
цих коштів на утримання сім'ї, позивач
суду не надав, а тому суд вважає, що
необхідно стягнути з відповідача
ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1
половину вартості транспортного
засобу у розмірі 27844 гривень, а позовні
вимоги позивачки ОСОБА_1 в цій частині
задовольнити.

Виходячи з вищенаведеного, у
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
половини вартості транспортного
засобу необхідно відмовити.

Згідно із ч.2 ст.367 ЦК України, у разі
поділу спільного майна між
співвласниками, право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

На підставі викладеного, ст.ст. 367, 368, 372
ЦК України, п.п.22, 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року № 11 «Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя», ст.ст.3-11, 15,
57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
поділ майна подружжя задовольнити
частково.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя
задовольнити частково.

Розподілити спільне сумісно нажите
майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
ідеальну частку автомобіля марки
«MERSEDEC-BENZ 230», кузов НОМЕР_3, 1991 р.в. д/н
НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
ідеальну частку автомобіля марки
«MERSEDEC-BENZ 230», кузов НОМЕР_3, 1991 р.в. д/н
НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,
жительки АДРЕСА_2, вартість 1/2 частки
автомобіля марки «MERSEDEC-BENZ 230», кузов
НОМЕР_3, 1991 р.в. д/н НОМЕР_1 у розмірі 27844
(двадцять сім тисяч вісімсот сорок
чотири) гривень.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2
ідеальну частку автомобіля марки
«MERSEDEC-BENZ 230», кузов НОМЕР_3, 1991 р.в. д/н
НОМЕР_1.

Ухвалу про забезпечення позову від
25.01.2014 року, яким було накладено арешт
на транспортний засіб марки MERSEDEC-BENZ 230,
кузов НОМЕР_3, 1991 р.в., д/н НОМЕР_1 -
скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
половину вартості на проведення
судової авто-товарознавчої експертизи
у розмірі 522 (п'ятсот двадцять дві)
гривні.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Чернівецької області через Глибоцький
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ: