АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7824/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Подорець О. Б. Доповідач - Каратаєва
Л.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» на рішення Амур -
Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 травня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором , -

в с т а н о в и л а:

13 травня 2014 року Амур -
Нижньодніпровським районним судом м.
Дніпропетровська ухвалено рішення про
відмову у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ
«ПриватБанк» подало апеляційну скаргу,
в якій просить рішення суду скасувати
та ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу відхилити
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24
липня 2007 року між позивачем та
відповідачем ОСОБА_4 був укладений
кредитний договір № б/н у розмірі 3000,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування у
розмірі 36,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання) (ст.
610 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Строк виконання кожного щомісячного
зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК
України спливає у відповідне число
останнього місяця строку.

Судом встановлено, що в наслідок
порушення відповідачем ОСОБА_4 своїх
зобов'язань, останній допустив
прострочення повернення кредиту і
сплати відсотків за його користування,
за ним станом на 30 листопада 2013 року
виникла заборгованість в розмірі 21 939,26
грн., яка складається з наступного: 4840,17
грн. - заборгованість за кредитом, 15 578,17
грн. - заборгованість по процентам за
користування кредитом, 500 грн. - штраф
(фіксована частина; 1020,92 грн. - штраф
(процентна складова), що
підтверджується розрахунком
заборгованості за кредитним договором.

Разом з тим, із вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу особа
може звернутися до суду у межах строку
позовної давності (ст. 256 ЦК України).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Статтею 259 ЦК України визначено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін.

Згідно умов та правил надання
банківських послуг, терміни позовної
давності за вимогами про стягнення
кредиту, відсотків за користування
кредитом, винагороди, неустойки - пені,
штрафів за даним договором не
встановлено.

Судом встановлено, що останню оплату по
кредиту ОСОБА_4 було здійснено 26
вересня 2008 року.

За правилами визначення початку
перебігу позовної давності,
визначеними ст. 261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у ст.
ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної
давності пов'язується не стільки зі
строком дії (припинення дії) договору,
як з певними моментами (фактами), які
свідчать про порушення прав особи (ст.
261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу
позовної давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Відповідно до договору сторонами не
зазначено строк дії карти, розмір
щомісячних платежів, порядок сплати та
те, що останній платіж було здійснено в
2008 році, суд приходить до висновку
проте, що позивач пропустив строк
звернення до суду із зазначеними
вимогами.

Відповідачка в своїх запереченнях
(а.с.25-27) наполягала на застосуванні
строку позовної давності.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову з підстав пропуску строку
звернення до суду є обґрунтованими та
відповідають обставинам справи.

Посилання апелянта на пролонгацію
договору відповідно до Умов надання
банківських послуг не заслуговують на
увагу, оскільки право позивача на
звернення до суду виникло в жовтні 2008
р., тобто з часу нездійснення
відповідачем чергового платежу та не
було реалізоване банком протягом
наступних трьох років.

За вказаних підстав, рішення суду
відповідає вимогам ст..ст. 213, 214 ЦПК та
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Амур -
Нижньодніпровського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді
Л.О. Каратаєва

С.П. Козлов

М.Л. Прозорова