Справа № 202/5192/14-ц
Провадження № 2/202/4152/2014
02 вересня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
в складі: головуючого судді: Мороза
при секретареві : Калюжній В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, у залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні жилим
приміщенням шляхом визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням, -
У травні 2014 року позивачка звернулася
до Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні
жилим приміщенням шляхом визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням.
В обґрунтування своїх позовних вимог,
уточнивши свої позовні вимоги,
позивачка у судовому засіданні
посилалася на те, що, починаючи з 07.05.2001
року, відповідач ОСОБА_2 жодного дня не
мешкав у спірній кімнаті.
З урахуванням викладеного, просила суд
визнати відповідача таким, що втратив
право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач у судові засідання у справі
не з'являвся, про час і місце їх
проведення повідомлявся належним
чином, про що свідчить оголошення в
газеті, причину неявки суду не
повідомив. Суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Суд, вислухавши пояснення позивачки,
вивчивши матеріали справи та надані
докази, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
Судом встановлено, що 07.05.2001 року за
рішенням адміністрації
Ремонтно-будівельного і
експлуатаційного управління «Наш дім»,
на підставі договору від 07.05.2001 року№ 53
та ордеру на заняття жилої площі в
гуртожитку будівельних організацій
від 07.05.2001 року № 53, позивачці було
надано у користування кімнату в
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Гуртожиток, в якому розташоване спірне
жиле приміщення. На момент його
отримання позивачкою належав
державному підприємству
«Дніпропетровський домобудівельний
комбінат». Позивачка з даним
підприємством знаходилась у трудових
відношеннях, працюючи на посаді
машиніста мостового крана.

Тобто, кімнату позивачці було надано на
законних підставах, у відповідності з
нормами законодавства.

Зі вступом у дію в 2009 року ЗУ «Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків», гуртожиток, в
якому розташована спірна жила кімната,
у 2012 році за рішенням
Дніпропетровської міської ради було
передано у комунальну власність м.
Дніпропетровська.

Згідно довідки № 1433 від 02.12.2013 року,
наданої КП «Жилсервіс-5»
Дніпропетровської міської ради за
місцем реєстрації проживання
позивачки зареєстрована також ще одна
особа, яка не входить до складу її сім?ї.

Зазначені обставини завадили
позивачці в отриманні ордеру, що у
подальшому може служити суттєвою
перепоною у приватизації кімнати у
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в
Україні» передбачено підстави для
зняття особи з реєстрації місця
проживання, однією з яких є рішення
суду про позбавлення права
користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при
тимчасовій відсутності наймача за ним
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК
України особа, відсутня у жилому
приміщенні понад вищезазначеного
строку, в судовому порядку може бути
визнана такою, що втратила право
користування відповідним приміщенням.

Оскільки відповідач не проживає у
спірному жилому приміщенні на протязі
більше, ніж шести місяців, не виконує
своїх обов'язків, що випливають з
договору найму, суд доходить висновку
про те, що позовні вимоги є заснованими
на законі і такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
сплачений позивачкою судовий збір
підлягає стягненню з відповідача на її
користь.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1
ст. 71, ст. 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169,
212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні жилим
приміщенням шляхом визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі - 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10 -
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення, може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
В.П. Мороз