АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1773/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2674/14
Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І.
Доповідач Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Мартєва С.Ю., Чічіля В.А.

при секретарі Колодюк О.П.

за участю ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою Полтавської
міської ради

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 20.06.2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Полтавського міського управління УМВС
України в Полтавській області, треті
особи Полтавська міська рада, ОСОБА_3,
про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
звільнити з під арешту автомобіль Daewoo
Lanos TF69Y, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що
накладений в рамках кримінальної
справи №113236035 постановою слідчого
відділу ПМУ УМВС України в Полтавській
області.

В обґрунтування вимог вказував, що він
10 жовтня 2012 року на прилюдних торгах
придбав автомобіль Daewoo Lanos TF69Y, 2005 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належав ОСОБА_3
В процесі зняття автомобіля з обліку,
йому стало відомо, що на цей автомобіль
накладений арешт слідчим 27 травня 2011
року в рамках кримінальної справи
№113236035.

Вважає, що до нього перейшло право
власності на автомобіль, оскільки він
повністю виплатив за нього кошти, а
накладений арешт порушує його права як
власника, а тому звернувся до суду із
позовом.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 20 червня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Звільнено з під арешту автомобіль Daewoo
Lanos TF69Y, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що
накладений в рамках кримінальної
справи №113236035 постановою слідчого
відділу ПМУ УМВС України в Полтавській
області.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржила Полтавська міська рада
прохаючи скасувати його та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а саме
недоведеність порушення права
власності позивача на спірний
автомобіль, а також безпідставне
застосування норм цивільного
законодавства до спірних
правовідносин.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга Полтавської міськради не
підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Суд першої інстанції вірно встановив,
що 10 жовтня 2012 року Філією №17 ПП
«Нива-ВШ» проведені прилюдні торги з
реалізації рухомого майна, а саме
автомобіля Daewoo Lanos TF69Y, 2005 року випуску,
д.н.з. НОМЕР_1, що належав на праві
приватної власності ОСОБА_3

Переможцем аукціону став ОСОБА_4, який
придбав автомобіль за 21 800 грн., що
підтверджується Протоколом № 1712068-12
проведення аукціону з реалізації
рухомого майна та квитанціями (а.с.5-7).

Законність проведення аукціону з
реалізації рухомого майна ніким не
оскаржувалась.

З Акту державного виконавця про
реалізацію предмета застави від 04
березня 2013 року вбачається, що предмет
застави автомобіль DAEWOO, модель LANOS TF69Y,
2005 року випуску, д.н.з НОМЕР_1,
реалізований на аукціоні при
примусовому виконанні виконавчого
листа № 2-1162/10 від 09 вересня 2010 року
виданого Ленінським районним судом
м.Полтави про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості
у розмірі 34 679 грн. 19 коп. (а.с.8).

Вказаний автомобіль став предметом
застави на підставі договору застави №
1283/СV/07-МК від 15 серпня 2007 року
укладеного між ПАТ КБ «Надра Банк» та
ОСОБА_3 (а.с.88).

Судом також встановлено, що 27 травня 2011
року старшим слідчим СВ ПМУ УМВС
України в Полтавській області
накладено арешт на автомобіль DAEWOO,
модель LANOS TF69Y, 2005 року випуску, д.н.з
НОМЕР_1, в рамках кримінальної справи №
113236035 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.
191 КК України (а.с.85, 89).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_5 придбав
автомобіль DAEWOO, модель LANOS TF69Y, 2005 року
випуску, д.н.з НОМЕР_1, є власником
вказаного автомобіля на законних
підставах, а отже арешт, накладений в
межах кримінальної справи порушує його
права, як власника автомобіля.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він узгоджується з
матеріалами справи та нормами чинного
законодавства, які регламентують
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності порушеного права позивача,
яке підлягає захисту, є такими, що
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Так, 27 травня 2011 року на спірний
автомобіль було накладено арешт з
метою забезпечення цивільного позову
Полтавської міської ради, в рамках
кримінальної справи № 113236035 по
обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст. 191 КК
України у зв'язку з тим, що злочином,
вчиненим ОСОБА_3 було їм завдано
матеріальної шкоди.

Таким чином, була накладена заборона на
відчуження автомобіля DAEWOO, модель LANOS
TF69Y, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що
обмежує право ОСОБА_5 на вільне
розпорядження майном, яке належить
йому на праві власності, а отже порушує
його права як власника.

Доводи апеляційної скарги про
безпідставність застосування норм
цивільного судочинства до спірних
правовідносин, суперечать чинному
законодавству.

Так, відповідно до ст.15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивач є власником автомобіля.

Відповідно до ст. ст. 317, 321 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном. Ніхто не може бути протиправно
позбавлений свого права, чи обмежений у
його здійсненні, крім випадків,
встановлених законом.

Із матеріалів справи вбачається, що
спір між сторонами виник через
порушення прав власника автомобіля,
арешт на який було накладено слідчим у
рамках кримінальної справи, і який
вимагає усунути йому перешкоди у
користуванні та розпорядженні
належним йому майном.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України викладеної у
Постанові від 15 травня 2013 року по
справі №6-26цс13, вимоги особи, що
ґрунтуються на її праві власності на
арештоване майно, розглядається за
правилами, установленими для розгляду
позовів про звільнення майна з під
арешту.

Враховуючи викладене, зазначений спір
є цивільно-правовим і відповідно до
ст. 15 ЦПК України підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги Полтавської
міськради про те, що за рахунок
спірного майна має бути відшкодовано
збитки, завдані неправомірними діями
ОСОБА_3, а отже зняття арешту є
безпідставним, не узгоджуються з
нормами чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 591 ЦК України
реалізація предмета застави, на який
звернене стягнення, провадиться шляхом
його продажу з публічних торгів, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Отже, переважне право на задоволення
своїх вимог до ОСОБА_3 мав саме ПАТ КБ
«Надра».

З п.7.1 Наказу Міністерства юстиції
України № 42/5 від 15 липня 1999 року «Про
затвердження порядку реалізації
арештованого майна», право власності
на майно переходить до переможця
аукціону після повного розрахунку за
придбане майно.

Згідно п.4.5.14 «Інструкції з організації
примусового виконання рішення»,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012
року, після реалізації арештованого
майна чи його передачі стягувачу в
рахунок погашення боргу всі арешти та
заборони з такого майна знімаються не
пізніше наступного робочого дня після
його передачі новому власнику.

Таким чином, враховуючи те, що прилюдні
торги не були визнані недійсними, арешт
накладений на спірний автомобіль має
бути знятий.

Виходячи з викладеного, доводи
апеляційної скарги про помилковість
судового рішення спростовуються
матеріалами справи і не дають підстав
вважати, що судом першої інстанції
допущені порушення норм матеріального
та процесуального права, які
передбачені ст.309 ЦПК України як
підстави для скасування або зміни
рішень.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Полтавської міської
ради - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 20 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
С.Ю. Мартєв

В.А. Чічіль

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: