Справа № 335/9784/14-ц
4-с/335/58/2014 У Х В А Л А
18 вересня 2014 року
Орджонікідзевський районний суд м.
судді Апаллонової Ю.В.
розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1,
заінтересована особа
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції державний
виконавець Висоцька А.Г., стягувач
ОСОБА_2 на дії державного виконавця та
скасування постанов,
21.08.2014 року ОСОБА_1, звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця, заінтересована особа
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції державний
виконавець Висоцька А.Г. , стягувач
ОСОБА_2 на дії державного виконавця та
скасування постанови.
У скарзі зазначав, що 19.08.2014 року
ознайомився з матеріалами виконавчого
провадження по виконанню виконавчого
листа №335/6022/13-ц від 27.08.2013, виданого
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1
аліментів у розмірі 650грн. на утримання
дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з
12.08.2013 та до повноліття дитини.
Підставою ознайомлення стало
повідомлення органом Державної
автомобільної інспекції про арешт мого
транспортного засобу.
Після ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження видано копію
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 12.02.2014 ВП №39581737 (державний
виконавець Заводського ВДВС
Запорізького МУЮ ОСОБА_4Г.)
Даною постановою, державний виконавець
на підставі статті 57 Закону України
«Про виконавче провадження», наклав
арешт на все майно, що належить ОСОБА_1
та заборонив здійснювати відчуження
будь-якого майна, яке належить ОСОБА_1,
ОСОБА_4 усього рухомого та нерухомого,
вважає незаконними, а -дії державного
виконавця по примусовому виконанню
виконавчого листа №335/6022/13- ц від 27.08.2013,
виданого Орджонікідзевським районним
судом м. Запоріжжя неправомірними
оскільки, в порушення ч.1 п.2 ст. 25, п.5
ст.25, п.1 ст.27 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець розпочав примусове
виконання рішення суду не попередивши
про це боржника, не надавши йому строк
на добровільне виконання рішення суду,
не пересвідчився про добровільне
виконання судового рішення, взагалі не
надіславши у встановлені Законом
строки документи виконавчого
провадження, що безумовно порушило
права скаржника і в подальшому потягне
додаткову відповідальність щодо
сплати виконавчого збору.
Виносячи постанову про арешт всього
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження від 12.02.2014р.
державний виконавець порушив п.6 ст.52
Закону України про виконавче
провадження», зокрема порушено розмір
та обсяг звернення арештованого майна.
Після ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження встановлено,
що на момент винесення постанови про
арешт майна боржника, державний
виконавець не з'ясував, чи наявні кошти
на розрахункових рахунках боржника,
взагалі чи виконується рішення суду
боржником самостійно (добровільно) і
виніс постанову про арешт на все
нерухоме та рухоме майно. Такі дії
суперечать порядку виконання. З
моменту видачі виконавчого листа
№335/6022/ 13-ц від 27.08.2013, ОСОБА_1 належним
чином виконує обов'язок щодо сплати
суми аліментів. Грошові кошти на
утримання доньки ОСОБА_3 передаються
стягувачу щомісяця в обсязі
зазначеному в виконавчому листі. Понад
сплату аліментів, я піклуюсь про
доньку. Аліменти сплачуються боржником
вчасно і без запізнень.
Докази сплати відсутні, у зв'язку з тим,
що грошові кошти на утримання доньки
передаються власноруч. Про вказане
було би повідомлено і виконавчу службу,
якби на його адресу була надіслана хоча
б якийсь документ виконавчого
З урахуванням викладеного зазначає, що
державний виконавець при здійсненні
дій по виконанню виконавчого листа
№335/6022/13-ц від 27.08.2013, виданого
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя, розпочав примусове
виконання рішення суду не надавши
боржнику строк на добровільне
виконання рішення суду, не
пересвідчився у самостійному
(добровільному) виконанні рішення суду,
не надіслав у встановлені Законом
строки документи виконавчого
провадження (постанову про відкриття
виконавчого провадження, постанову про
арешт майна боржника). Також порушено
порядок звернення стягнення на кошти
та інше майно боржника, що є
неприпустимим і тому такі дії повинні
бути в силу положень статті 383 ЦПК
України визнано незаконними, а
постанови, які винесені скасовано.
Просив суд визнати дії
державного виконавця Заводського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_4 по неповідомленню
боржника - ОСОБА_1 про початок
примусового виконання виконавчого
листа №335/6022/13-ц від 27.08.2013, виданого
Орджонікідзевським районним судом м.
Запоріжжя неправомірними
(протиправними). Скасувати постанову
державного виконавця Заводського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_4 від 02.09.2013 ВП 39581737 про
відкриття виконавчого провадження.
Визнати дії державного виконавця
Заводського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції ОСОБА_4 по
винесенню постанови від 12.02.2014р. про
арешт майна боржника та заборони на
його відчуження в частині накладення
арешту на все майно боржника - ОСОБА_1 та
заборони здійснення відчуження
будь-якого майна боржника - ОСОБА_1
неправомірними (протиправними).
Скасувати постанову державного
виконавця Заводського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_4 від 12.02.2014 ВП №39581737 про
арешт майна боржника та заборони на
У судовому засіданні заявник підтримав
скаргу та просив її задовольнити на
підставах викладених у скарзі, зокрема,
те що він добровільно виконує рішення
суду, не має заборгованості, а тому
підстав для застосування арешту його
У судовому засіданні стягувач ОСОБА_2
зазначила, що завжди вчасно отримує
аліменти, заборгованості заявник по
сплаті аліментів не має, оскільки він
своєчасно сплачував їй аліменти і вона
не знала, що потрібно видавати розписки
та повідомляти про це державного
виконавця, оскільки рішення суду
добровільно виконується. Просила суд
задовольнити скаргу на підставах
викладених у скарзі.
У судове засідання державний
виконавець не з’явився, надав суду
заяву про розгляд справи за його
відсутністю, заперечення проти скарги,
у яких просив у задоволенні скарги
відмовити за необґрунтованістю.
Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши зібрані по справі
докази, суд приходить до наступного
Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутись
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішеннями, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що
судові рішення, які набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Закон України „Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону: 1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 17
вказаного Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі листи, що видаються судами.

Ч.2 ст. 25 вказаного Закону визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Судом встановлено, що на
виконанні у Заводському ВДВС
Запорізького МУЮ знаходиться
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у
розмірі 650 грн. щомісяця на утримання
дитини ОСОБА_3 21.02.2003 року згідно до
виконавчого листа 335/6022/13-ц від 27.08.2013
року, виданий Орджонікідзевським
районним судом м.Запоріжжя. Виконавче
провадження №39581737 відкрито 02.09.2013 року.

На адресу ОСОБА_1 за вих. №
19744 від 03.09. 2014 року була направлена
постанова про відкриття виконавчого
провадження, що підтверджується
реєстром відправленої кореспонденції.

У період з 02.09.2013 року по 12.02.
2014 року відомості про сплату аліментів
боржником не надавалися, що
підтверджено у судовому засіданні як
боржником так і стягувачем.

12.12.2013 року державним
виконавцем була винесена постанова
розрахунок заборгованості, копії яких
12.02.2013 року направлені сторонам.

Державним виконавцем 12.12.2013
року були зроблені запити до
реєструючих органів для перевірки
майнового стану боржника і згідно до
інформаційної довідки з реєстру прав
власності на нерухоме майно від 18.03.2014
року право власності за боржником не
зареєстровано. Згідно відповіді ДПІ
про джерела доходів відомості щодо
боржника відсутні. Згідно відповіді
УПФУ від 11.02.2014 інформація стосовно
боржника відсутня. Згідно відповіді
Центру зайнятості боржник на обліку не
перебуває. Згідно відповіді АІС
«Автомобіль» від 08.02.2014 року за
боржником зареєстровано автомобіль.

Згідно ч.5 ст.12 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

Згідно до ч.6. ст.12 Закону Боржник
зобов'язаний:утримуватися від вчинення
дій, які унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення;надавати у строк,
установлений державним виконавцем,
достовірні відомості про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах;своєчасно
з'являтися за викликом державного
виконавця;письмово повідомляти
державному виконавцю про майно, що
перебуває в заставі або в інших осіб, а
також про кошти та майно, належні
боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч.7. ст. 12 Закону особи, які
беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення
своєчасного та в повному обсязі
вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.2. ст. 74 Закону України
«Про виконавче провадження»у разі
наявності заборгованості із сплати
аліментів понад три місяці стягнення
може бути звернено на майно боржника.
Звернення стягнення на заробітну плату
не перешкоджає зверненню стягнення на
майно боржника.

Окрім того, згідно до Закону України
«Про виконавче провадження» при
періодичних платежах строк на
добровільне виконання не надається та
сплата виконавчого збору відсутня.
Рішення про стягнення аліментів
підлягає негайному виконанню.

Враховуючи встановлені у справі
обставини, суд вважає, що державний
виконавець при відкритті виконавчого
провадження та виконанні судового
рішення діяв правомірно і у суворій
відповідності до вимого Закону, а тому
підстави для визнання дій державного
виконавця неправомірними щодо
відкриття виконавчого провадження і
накладення арешту на майно боржника і
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження судом не
встановлені, отже ці вимоги заявника не
підлягають задоволенню.

Разом із тим, враховуючи пояснення
стягувача ОСОБА_2, яка повідомила у
судовому засіданні про добровільне
своєчасне виконання рішення суду
ОСОБА_1 та відсутність заборгованості
ОСОБА_1 перед стягувачем по сплаті
аліментів, що було підставою для
накладення арешту, суд вважає що
відсутні підстави для перебування
майна заявника під арештом, а тому суд в
цій частині вимог заяву задовольняє і
вважає за доцільне скасувати постанову
про накладення арешту.

Враховуючи наведене скарга
задовольняється судом частково.

Керуючись ст. ст. 14, 383, 384, 385, 387 ЦПК
України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа
Орджонікідзевський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції державний
виконавець Висоцька А.Г., стягувач
ОСОБА_2 на дії державного виконавця та
скасування постанови, задовольнити
частково.

Скасувати постанову державного
виконавця Заводського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції ОСОБА_4 від 12.02.2014 ВП №39581737 про
арешт майна, яке належить боржнику
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса: м.
Запоріжжя, вул. Машинна, 203, РНОКПП
НОМЕР_1 та заборони на його відчуження.

В решті частині вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької через
Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Ю.В.Апаллонова