РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014 року
м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира
в складі:

головуючого - судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі с/з - Говорадло А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення
розміру часток у спільній сумісній
власності подружжя та визнання права
власності на майно та зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл
майна подружжя та визнання права
власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про
визначення розміру часток у спільній
сумісній власності подружжя та
визнання права власності на майно. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
під час перебування у шлюбі із
відповідачем на підставі договору
купівлі-продажу від 12.07.2005 року на його
ім'я була придбана земельна ділянка
площею 0,0328 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд за
адресою: АДРЕСА_1. Рішенням
третейського суду від 19.02.2009 року за
позивачем визнано право власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1 як об'єкт
незавершеного будівництва та право на
нього зареєстроване за ОСОБА_2 в КП
«Житомирське обласне МБТІ»
Житомирської облради. Рішенням
Богунського райсуду м. Житомира від
20.12.2011 року шлюб між сторонами по справі
був розірваний. Позивач зазначає, що
гроші в сумі 100 000 доларів США на
будівництво будинку ним було одержано
в інтересах сім'ї від власних батьків
за час перебування сторін у шлюбі,
однак ОСОБА_3 не визнає даний борг
спільним у зв'язку із чим просив
задовольнити позов та із урахуванням
уточнених вимог просив суд визнати за
ним право власності на 70/100 ід.часток
незавершеного будівництвом житлового
будинку АДРЕСА_1.

30.04.2014 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_2
із зустрічною позовною заявою про
розподіл майна подружжя та визнання
права власності на майно. Посилаючись
на положення ст. 70 СК України,
відсутності домовленості між
сторонами у справі щодо розподілу
часток у житловому будинку АДРЕСА_1 та
відсутності самого ОСОБА_2 протягом
тривалого часу у м. Житомирі просила
визнати за нею право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 та стягнути
із неї на користь ОСОБА_2 399 500 грн.
грошової компенсації вартості 1/2
частини вищезазначеного будинку.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, причини неявки суду
невідомі. Представник позивача за
первісним позовом ОСОБА_4 надіслала на
адресу суду в якій визнала позовні
вимоги ОСОБА_3 посилаючись на одержання
її довірителем від останньої грошової
компенсації у розмірі 1/2 частини
ринкової вартості житлового будинку
АДРЕСА_1. Позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання за останнім права власності
на 70/100 ід.часток незавершеного
будівництвом житлового будинку
АДРЕСА_1 просила залишити без розгляду
та відмовити в позові в частині
стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
399 500 грн. грошової компенсації вартості
1/2 частини вищезазначеного будинку у
зв'язку із отримання її довірителем
даної компенсації.

Відповідач за первісним позовом
надіслала на адресу суду заяву про
розгляд справи у свою відсутність.
Позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила їх задовольнити.

Ухвалою Богунського районного суду м.
Житомира від 04.08.2014 року були залишені
без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання за ним право власності на 70/100
ід.часток незавершеного будівництвом
житлового будинку АДРЕСА_1.

Суд, дослідивши матеріали справи, з
урахуванням наданих сторонами доказів
та встановлених обставин справи,
приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні було встановлено,
що сторони по справі 16.05.2003 року уклали
між собою шлюб, який був розірваний за
рішенням суду від 20.12.2011 року. Дані
обставини підтверджуються рішенням
Богунського районного суду м. Житомира
від 20.12.2011 року у справі №2-4497/2011, а тому
в силу положень ст. 61 ЦПК України
зазначені обставини не підлягають
доказуванню.

Згідно наявної в матеріалах справи
копії договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 12.07.2005 року
вбачається, що ОСОБА_2 набув право
власності на земельну ділянку площею
0,0328 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд без
зміни її цільового призначення за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10-11). На виконання
договору ОСОБА_2 був одержаний
державний акт на право власності на
дану земельну ділянку (а.с. 12).

Рішенням постійно діючого
третейського суду при юридичній
корпорації «Принцип» від 19.02.2009 року за
ОСОБА_2 визнано право власності на
об'єкт незавершеного будівництва
літ."Б" площею 136,4 кв.м з відсотком
готовності 60% та на допоміжну
господарську будівлю гаражу літ.'Т", які
розташовані по АДРЕСА_1 (а.с.13-18). Дане
право власності було зареєстровано в
КП «Житомирське обласне МБТІ»
Житомирської облради, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 26.03.2009 року, а також був
виданий відповідний технічний паспорт
(а.с. 21, 24-27).

Як встановлено судом, згідно
Інформації з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек, Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
від 03.07.2014 року № 23756028, виданого
реєстраційною службою Житомирського
міського управління юстиції за ОСОБА_2
станом на 03.07.2014 року був
зареєстрований житловий будинок як
об'єкт незавершеного будівництва із
відсотком готовності 60% за адресою:
АДРЕСА_1.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про
застосування норм цивільного
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» від 12.06.2009 року
№ 2, у разі визнання відповідачем
позову, яке має бути безумовним, і якщо
таке визнання не суперечить закону й не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб (не відповідача), суд ухвалює
рішення про задоволення позову,
обмежившись у мотивувальній частині
рішення посиланням на визнання позову
без з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Так, судом встановлено, що відповідно
до заяви представника позивача за
первісним позовом ОСОБА_4 від 27.05.2014
року вбачається, що позивач за
первісним позовом просить відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в
частині стягнення із ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 399 500 грн. грошової компенсації
вартості 1/2 частини вищезазначеного
будинку у зв'язку із отримання ОСОБА_2
даної компенсації. Згідно положень ч.1
ст.61 ЦПК України обставини, визнані
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню.

Статтею 44 ЦПК України передбачено, що
представник, який має повноваження на
ведення справи в суді, може вчиняти від
імені особи, яку він представляє, усі
процесуальні дії, що їх має право
вчиняти ця особа. Довіреністю, виданою
ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4 07.05.2012 року,
підтверджується право останньої
визнавати позовні вимоги (а.с. 80).

Статтею 331 ЦК України передбачено, що
право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з
моменту завершення будівництва
(створення майна). Якщо договором або
законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації,
право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації. До
завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником
матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього
будівництва (створення майна).

Враховуючи встановлені судом
обставини справи, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позовних вимог та визнання за ОСОБА_3
права власності на житловий будинок як
об'єкт незавершеного будівництва із
відсотком готовності 60% за адресою:
АДРЕСА_1, та відмову в задоволенні решти
позовних вимог.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст.ст. 331, 392 ЦК України, ст.ст.
10, 11, 44, 60, 61, 88, 174, 209, 2012-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на
об'єкт незавершеного будівництва -
будинок загальною площею 136,4 кв.м з
відсотком готовності 60%, який
розташований по АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в сумі 1 000 грн.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя