АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И[1]

10 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Прокопчук Н.О.,
Росік Т.В.,

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Трест «Київміськбуд-2» до ОСОБА_1,
третя особа: Служба у справах дітей
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації у м. Києві, про
виселення та стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И
Л А:

В листопаді 2013 року позивач - Публічне
акціонерне товариство «Трест
«Київміськбуд-2» (далі - ПАТ «Трест
«Київміськбуд-2»), посилаючись на
незаконне проживання ОСОБА_1 в
гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1,
звернувся до суду з позовом про
виселення відповідачки із гуртожитку
без надання іншого жилого приміщення
та стягнення збитків.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що ОСОБА_1 в червні 1990 року,
як співробітник СБУ-38 Треста КБМ-2 була
заселена до гуртожитку во
АДРЕСА_1 з правом займати одне
ліжко-місце.

01.11.1990 року відповідача звільнено з
займаної посади на підставі п. 2 ст. 40
КЗпП.

Посилаючись на те, що з 1998 року по
січень 2007 року відповідачка у
гуртожитку не проживала, та важаючи її
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням, та не мала
правових підстав на заселення у
гуртожиток в 2007 році, просили суд
виселити ОСОБА_1 з гуртожитку без
надання іншого житлового приміщення та
стягнути з відповідача на користь
позивача суму відшкодування збитків у
вигляді упущеної вигоди за незаконне
зайняття жилого приміщення у розмірі 5
871 грн. 80 коп.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 24 червня 2014 року позов
задоволено частково. Виселено ОСОБА_1 з
кімнати АДРЕСА_1 без надання іншого
жилого приміщення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду ОСОБА_1 звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій зазначила,
що рішення ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права
без повного з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи.

Судом не були з'ясовані та не були
встановлені всі обставини щодо
правових підстав поселення та
реєстрації відповідачки у гуртожитку.

Також, в обґрунтування апеляційних
вимог ОСОБА_1 зазначила, що при
ухваленні рішення судом не враховано
та не взято до уваги, що разом з нею у
кімнаті зареєстрована її малолітня
дитина, яка у разі виселення може
опинитися на вулиці.

Посилаючись на те, що рішення не
відповідає вимогам щодо його
законності та обґрунтованості, просила
скасувати рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 24 червня 2014
року та ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні
апеляційну скаргу підтримала та
просила задовольнити, з підстав
наведених в ній.

Представник позивача - Філатова О.Б. в
судовому засіданні просила відхилити
апеляційну скаргу, а рішення залишити
без змін.

Третя особа належним чином повідомлена
про день, час та місце розгляду справи,
в судове засідання свого представника
не направила, надіслала лист про
розгляд справи за відсутності
представника третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи. На підставі викладеного,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
представника третьої особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що гуртожиток по
АДРЕСА_1 належить ВАТ «Трест
«Київміськбуд-2» на праві колективної
власності, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
жилий будинок, виданого Головним
управлінням житлового забезпечення
Київської міської державної
адміністрації 18.09.1998.

З 1990 року і по теперішній час у
спірному гуртожитку зареєстрована та
проживає ОСОБА_1 Також з 30.07.2013 року у
вказаному гуртожитку зареєстрована та
проживає малолітня донька
відповідачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задоволяняючи позовні вимоги в частині
виселення відповідачки з гуртожитку
без надання іншого житлового
приміщення, суд першої інстанції
виходив з того, що остання вселилася у
гуртожиток без законних підстав.

Проте колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що
02.07.1990 року ОСОБА_1, після закінчення
СПТУ-5 м. Києва, було прийнято на посаду
плиточника у СБУ-38 Трест
«Київміськбуд-2» (а.с. 76).

Згідно ст. 128 ЖК жила площа в гуртожитку
надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства, установи,
організації чи органу кооперативної
або іншої громадської організації та
відповідного профспілкового комітету
і комітету комсомола.

Як вбачається з матеріалів справи та
визнано сторонами у справі ОСОБА_1 в
червні 1990 року як співробітник СБУ-38
Трест «Київміськбуд-2» була заселена до
гуртожитку по АДРЕСА_1 з правом займати
одне ліжко-місце, в якому і була
зареєстрована (а.с. 64-66).

За змістом ч. 2 ст. 132 ЖК працівників
підприємств, установ, організацій, які
поселилися в гуртожиток в зв'язку з
роботою, може бути виселено без надання
іншого жилого приміщення в разі
звільнення за власним бажанням без
поважних причин, за порушення трудової
дисципліни або вчинення злочину.

Осіб які припинили роботу з інших
підстав, ніж ті, що зазначені в частині
другій цієї статті, а також осіб,
перелічених у статті 125 цього Кодексу,
може бути виселено з наданням їм іншого
жилого приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 звільнено із займаної посади
01.11.1990 на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України,
у зв'язку з неможливістю займати
посаду за станом здоров'я (а.с. 76).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 ЖК осіб які
припинили роботу з інших підстав, ніж
ті, що зазначені в частині другій цієї
статті, а також осіб, перелічених у
статті 125 цього Кодексу, може бути
виселено з наданням їм іншого жилого
приміщення.

Під час розгляду даної справи у
порушення вимог ст. 212, 214, 315 ЦПК України
судом першої інстанції не було
враховано вказаних обставин та не
надано їм належної правової оцінки.

Матеріали справи не містять належних
та допустимих доказів про визнання
ОСОБА_1 такою, що втратила право
користування спірним житловим
приміщенням.

Зазначене свідчить про неповне
встановлення судом фактичних обставин,
які мають істотне значення для
правильного вирішення справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

За встановлених обставин колегія
суддів вважає, що суд не виконав своїх
обов'язків, визначених законом, а тому
рішення суду про задоволення позову в
частині виселення підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення про
відмову з задоволенні цих позовних
вимог.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позову про стягнення
збитків не оскаржувалося, а тому на
підставі ч. 1 ст. 303 ЦПК України не
переглядалося.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319, 325,
327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити
частково.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 24 червня 2014 року в частині
задоволення позовву про виселення
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення наступного змісту:

«В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Трест
«Київміськбуд-2» до ОСОБА_1, третя особа:
Служба у справах дітей Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації у м. Києві, про виселення
- відмовити».

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/19045/13-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/10188/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Кириленко Т.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Мазурик О.Ф.