Справа № 169/548/14-ц
Провадження № 2/169/142/14
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2014 року
Турійський районний суд Волинської
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу
за договором позики,
Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором позики.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30
грудня 2012 року вона дала відповідачу в
борг грошові кошти в сумі 6500 грн.
Відповідач зобов'язалася повернути
кошти, однак до теперішнього часу не
повернула борг позивачу. Просила
стягнути з відповідача 6500 грн. боргу, 195
грн. річних, 692 грн. збитків від
інфляції, а також судові витрати.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з'явилася, однак подала суду заяву від 16
вересня 2014 року, в якій зазначила, що
позов підтримує повністю, проти
заочного розгляду справи не заперечує,
справу просить розглянути без її
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилася, хоча про час і місце
розгляду справи була належним чином
повідомлена, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення. Про
причини неявки суд не повідомила, заяву
про розгляд справи за її відсутності не
Зі згоди позивача та відповідно до
вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить
заочний розгляд даної справи на
підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підставний та
підлягає до часткового задоволення.
При цьому суд виходив з наступного.
Відповідач ОСОБА_2 взяла у борг в
позивача ОСОБА_1 6500 грн. із
зобов'язанням повернути вказану суму,
що стверджується розпискою від 30
грудня 2012 року (а. с. 6).
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України
договір позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.
Отже, на підтвердження вимог названого
закону відповідач надала позивачеві
розписку про позичені гроші, яка ніким
не оспорюється. Така форма надана
договору за бажанням сторін.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, при чому зобов'язання має
виконуватися належним чином і у
встановлений строк відповідно до умов
Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Стаття 629 ЦК України встановлює, що
договір є обов'язковим до виконання
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти в
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, в такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
З часу пред'явлення позивачем позову
про стягнення боргу минуло тридцять
днів, однак станом на день розгляду
справи позичальник ОСОБА_2 не повернула
позикодавцеві позику, не надала суду
доказів сплати боргу в сумі 6500 грн.
Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підстави
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність в даному
випадку передбачених законом підстав
для стягнення з відповідача
заборгованості за договором позики в
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Проте, нараховані позивачем відповідно
до розрахунку у позовній заяві 195 грн.
річних та 692 грн. збитків від інфляції
за період з 01 липня 2013 року по 30 червня
2014 року, не підлягають до стягнення,
оскільки строк повернення позики у
розписці від 30 грудня 2012 року не
визначений, а докази того, що позивач у
червні 2013 року зверталась до
відповідача з вимогою про повернення
протягом тридцяти днів грошових
коштів, переданих за договором позики
від 30 грудня 2012 року, в матеріалах
справи відсутні.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача на користь
позивача 243.60 грн. витрат по
сплаті судового збору.
На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 625,
1046, 1047, 1049 ЦК України та керуючись ст.ст.
11, 58-60, 88, 197, 209, 213-215, 218, 224, 228 ЦПК України,
суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
6500 грн. (шість тисяч п'ятсот грн. 00
коп.) заборгованості за договором
позики та 243.60 грн. (двісті
сорок три грн. 60 коп.) витрат по сплаті
судового збору.
У решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
Заочне рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Турійський районний суд
Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги заочне рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.
Головуючий /підпис/
Суддя Турійського районного суду