У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» на
рішення Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 24 січня
2014 року та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 29 липня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 24 січня
2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 29 липня
2013 року апеляційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково,
рішення Виноградівського районного
суду від 24 січня 2014 року змінено в
частині мотивів ухваленого рішення.

В задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено у зв'язку з
пропуском строків позовної давності.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи
у задоволенні позовних вимог у зв'язку
з пропуском строків позовної давності,
правильно встановив характер
правовідносин сторін у справі та
застосував норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини,
вирішив спір з урахуванням меж
заявлених вимог та конкретних обставин
справи на підставі наданих сторонами
доказів з дотриманням норм
процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної
інстанції при розгляді справи були
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є
підставами для скасування судового
рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 24 січня 2014
року та рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 29 липня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
Л.М. Мазур