У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Власова С. О., Бисаги Т. Ю.

при секретарі - Гаврилко В. С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Тячівського районного суду від
6 лютого 2014 року по справі за позовом
прокурора Тячівського району в
інтересах держави в особі Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області до Тячівської
РДА, міськрайонного управління
Держкомзему в м. Тячів і Тячівському
районі, ОСОБА_1 про скасування
розпоряджень державної адміністрації
та визнання недійсним державного акту
на право власності на землю, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тячівського районного суду
від 6 лютого 2014 року позов прокурора
Тячівського району в інтересах держави
в особі Державної інспекції сільського
господарства в Закарпатській області -
задоволено.

Поновлено строк звернення до суду з
позовом. Визнано незаконним та
скасовано п.4 розпорядження голови
Тячівської РДА від 4 липня 2008 року № 396
та п.5 розпорядження голови Тячівської
РДА від 18 листопада 2010 року № 851.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на землю серії ЯЛ №
0678641 від 10 червня 2011 року, виданий
ОСОБА_1, кадастровий номер :04003:0016.

В апеляційній скарзі відповідач
просить це рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
позові. Як на підставу своїх вимог
посилається на те, що рішення суду
першої інстанції є незаконним та
необґрунтованим. Апелянт вважає, що
оспорювані розпорядження прийнят в
межах компетенції Тячівської РДА, а
підстав для задоволення позову
прокурора немає.

Дослідивши зібрані у справі матеріали,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно п. 4 розпорядження голови
Тячівської РДА від 4 липня 2008 року № 396
надано відповідачу ОСОБА_1 дозвіл на
збір матеріалів щодо передачі йому
земельної ділянки у власність за
межами населеного пункту Вільхівці
Тячівського району по АДРЕСА_1 площею 0,
25 га для будівництва та обслуговування
житлового будинку.

Згідно п. 5 розпорядження голови
Тячівської РДА від 18 листопада 2010 року
№851 затверджено ОСОБА_1 проект із
землеустрою та передано йому у
власність земельну ділянку площею 0, 25
га за межами населеного пункту
Вільхівці Тячівського району для
будівництва та обслуговування
житлового будинку.

На підставі цих розпоряджень 10 червня
2011 року ОСОБА_1 видано державний акт на
право власності на землю площею 0, 25 га
серії ЯЛ № 078641.

Згідно статті 38 ЗК України до земель
житлової та громадської забудови
належать земельні ділянки в межах
населених пунктів, які
використовуються для розміщення
житлової забудови, громадських
будівель і споруд, інших об'єктів
загального користування.

Використання земель житлової та
громадської забудови здійснюється
відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної
документації, плану
земельно-господарського устрою з
дотриманням будівельних норм,
державних стандартів і норм (стаття 39
ЗК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 122 ЗК України
районні державні адміністрації
передають земельні ділянки із земель
державної власності у власність або у
користування за межами населених
пунктів тільки для ведення водного
господарства, будівництва
інфраструктури та індивідуального
дачного будівництва.

Як слідує із цієї статті районні
державні адміністрації не вправі
передавати земельні ділянки за межами
населених пунктів для житлової та
громадської забудови.

З вказаного слідує, що Тячівська РДА
вийшла за межі своїх повноважень,
оскільки передала відповідачу ОСОБА_1
земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку за
межами населеного пункту Вільхівці
Тячівського району.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону «Про
місцеві державні адміністрації» від 9
квітня 1999 року № 586-XIV розпорядження
голови державної адміністрації, що
суперечать Конституції України,
законам України, рішенням
Конституційного Суду України, іншим
актам законодавства або є
недоцільними, неекономними,
неефективними за очікуваними чи
фактичними результатами, скасовуються
Президентом України, Кабінетом
Міністрів України, головою місцевої
державної адміністрації вищого рівня
або в судовому порядку.

Суд визнає незаконним та скасовує
правовий акт індивідуальної дії,
виданий органом державної влади,
органом влади Автономної Республіки
Крим або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить
актам цивільного законодавства і
порушує цивільні права або інтереси (ч.
1 ст. 21 ЦК України).

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову суд першої інстанції правильно
встановив, що розпорядження видані з
перевищенням наданих повноважень, не
відповідають вимогам закону, а отже
підлягають скасуванню. Підлягає
визнанню недійсним і виданий на їх
підставі державний акт про право
власності на землю. Щодо поновлення
строку позовної давності, то суд першої
інстанції правильно встановив, що про
існування цих розпоряджень прокурору
не було відомо, про них останній
дізнався тільки 20 квітня 2012 року після
проведення відповідної перевірки
Державною інспекцією сільського
господарства (позов подано 19 листопада
2012 року).

Вирішуючи питання про справедливу
рівновагу між інтересами суспільства і
конкретної особи Європейський суд з
прав людини у своєму рішенні у справі
«Трегубенко проти України» від 2
листопада 2004 року категорично
ствердив, що правильне застосування
законодавства незаперечно становить
«суспільний інтерес» (п.54 рішення).

Висновки Європейського суду з прав
людини в інших справах, на які
посилається суд першої інстанції в
своєму рішенні, не можуть бути
безумовним прецендентом при розгляді
даної справи, оскільки обставини цих
справ різняться.

Така позиція апеляційного суду
узгоджується з висновками, викладеними
в рішенні Європейського суду з прав
людини від 2 листопада 2004 року (справа
Трегубенко проти України) та в
постановах Верховного Суду України від
11 вересня 2013 року (справа № 6-71цс13) та 18
вересня 2013 року (справа № 6-92цс13).

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
зміни чи скасування немає, а доводи
апеляційної скарги, на думку колегії
суддів, не є істотними.

Керуючись статтею 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від
6 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
____________

Судді
____________

____________