У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Апаллонової Ю.В.

при секретарі Кудряшовій Ю.І.

за участю: представника заявника ОСОБА_1

зацікавленої особи: Касас ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа головний державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Касас ОСОБА_2, ПАТ ФідоБанк на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи головний державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Касас ОСОБА_2, ПАТ ФідоБанк.

У скарзі зазначалося, що 06 серпня 2014 року державним виконавцем Орджонікідзевського районного відділу державної виконавчої служби Запорізького МУЮ Касас ОСОБА_2О, відкрите виконавче провадження №44164727. Вважаючи, що державний виконавець не повідомив заявника про відкриття виконавчого провадження і не пересвідчився в тому, що боржник отримав вказану постанову, що позбавило його можливості виконати рішення суду у добровільному порядку, і неправомірно наклав арешт на належне йому майно, просив суд поновити строк на оскарження дій та рішень головного державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Касас ОСОБА_2 за виконавчим провадженням № 227/9, визнати незаконними дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2Р щодо не направлення у встановленому ст. 31 Закон; України „Про виконавче провадження" порядку постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 серпня 2014 року та початку проведення виконавчих дій, у т.ч накладення арешту на майно, усупереч вимог ст.ст. 25, 27 Закону Україні Про виконавче провадження" без пересвідчення про отримання означеної постанови заявником як боржником, та без надання строку на добровільне виконання цього судового рішення, визнати незаконною постанову головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2 від 06 серпня 2014 року про відкриття виконавчого провадження № 227/9 та її скасувати, визнати незаконною постанову головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2 від 11 листопада 2014 року виконавчому провадженні № 227/9 про арешт майна боржника та заборону його відчуження стосовно квартири АДРЕСА_1, та скасувати цю постанову, зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, зобов'язати головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУК Касас ОСОБА_2 направити у встановленому ст. 31 Закону України „Про виконавче провадження" порядку постанову про відкриття виконавчого провадження та надати строк на добровільне виконання судового рішення.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримує та просить поновити строк звернення до суду і задовольнити скаргу на підставах викладених у скарзі.

В судовому засідання державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2 просить суд відмовити у задоволенні скарги за необґрунтованістю. Суду надані письмові заперечення та матеріали виконавчого провадження.

Заінтересована особа представник стягувача ПАТ ФідоБанк у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Тому суд розглянув дану скаргу у відсутності вказаної особи відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України, оскільки скарга на дії державного виконавця розглядається у десятиденний строк та її неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали виконавчого провадження, прийшов до висновку, що клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою підлягає задоволенню, а скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів. Статтею ч.2 ст. 72 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Враховуючи ті обставини, що з матеріалами виконавчого провадження заявник ознайомився 18.11.2014 року, суд вважає необхідне поновити заявнику цей строк.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішеннями, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Закон України „Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 17 вказаного Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами.

Ч.2 ст. 25 вказаного Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження " визначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України Про іпотеку".

Статтею 33 Закону України Про іпотеку передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом встановлено, що 06.08.2014 року головним державним виконавцем Касас Коньон О.О. Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа від 30.01.2013 р. за №0818/948/2012 про звернення стягнення предмет іпотеки - квартиру загальною площею 41,39 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 40, виданого Орджонікідзевського районною адміністрацією Запорізької міської ради 12.01.2006 року, виданого та зареєстрованого в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно Орендного підприємства "Запорізьке міське бюро технічної інвентаризації" 01.02.2006 року, реєстраційний номер 13717325, за Іпотечним договором № 037-г/06/1, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 з метою погашення заборгованості за Договором кредиту № № 037-г/06/1 від 23.03.2006 року на загальну суму 124 321 грн. на користь Публічного акціонерного товариства СЕБ Банк.

Копію відповідної постанови за вих.. №1604/9 від 06.08.2014р. рекомендованим листом з повідомленням було направлено на адресу сторін виконавчого провадження, що підтверджується відповідним реєстром відправки з відміткою поштового відділення.

Відповідно до відповіді довідковоадресного бюро, яка наявна в матеріалах виконавчого провадження, ОСОБА_3 зареєстрований з 1979 року за адресою АДРЕСА_3.

Вказана постанова про відкриття виконавчого провадження вручена під підпис 14.08.2014 року Чернявській (із зазначенням - дружина боржника) за адресою реєстрації місця проживання боржника: АДРЕСА_4., про що свідчить поштове повідомлення, яке наявне в матеріалах виконавчого провадження, оригінал якого оглянуто у судовому засіданні.

Належних доказів того, що боржник перебував за межами міста під час направлення йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження суду не надано. Долучена до матеріалів виконавчого провадження копія закордонного паспорта ОСОБА_3 є нечіткою і з відбитків печаток митниці неможливо встановити коли боржник перетинав кордон та коли перебував на території України.

Відповідно до ст.31 Закону України Про виконавче провадження - Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з

повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Враховуючи наведене, доводи заявника щодо незаконності дії головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Касас ОСОБА_2Р щодо не направлення у встановленому ст. 31 Закон; України „Про виконавче провадження" порядку постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 серпня 2014 року та початку проведення виконавчих дій, у т.ч накладення арешту на майно, усупереч вимог ст.ст. 25, 27 Закону Україні Про виконавче провадження" без пересвідчення про отримання означеної постанови заявником як боржником, є безпідставними і спростовують здобутими судом доказами.

Посилання на ті обставини, що боржником за виконавчим провадженням та стягувачем на теперішній час досягнуто домовленостей з приводу виконання рішення суду не є підставою для скасування постанови про відкриття провадження, оскільки наведені обставини не позбавляють сторони виконавчого провадження укласти мирову угоду в процесі виконання, яка підлягає затвердженню судом в порядку ст. 372 ЦПК України.

Окрім того, як зазначив у судовому засіданні державний виконавець, стягувач з дня відкриття виконавчого провадження не надавав заяв про часткове виконання рішення суду або про повернення виконавчого документа стягувачеві. Заявником також з дня ознайомлення з виконавчим провадженням - з 18.11.2014 року, жодного доказу виконання рішення суду, у тому числі і часткового, державному виконавцю не надано.

Оскільки на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, враховуючи встановлені у справі обставини, суд вважає, що державний виконавець при відкритті виконавчого провадження та виконанні судового рішення діяв правомірно і у суворій відповідності до вимого Закону, а тому підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними щодо відкриття виконавчого провадження і скасування постанови про відкриття виконавчого провадження судом не встановлені, отже ці вимоги заявника не підлягають задоволенню.

Окрім того, як встановлено судом 11.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника: квартира загальною площею 41,39 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_5.

Відповідно до частин 1, 2 ст.57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

На підставі зазначеної норми закону з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, державним виконавцем 11.11.2014 р. було винесено відповідну постанову про арешт майна боржника. Копію постанови 11.11.2014 року за вих. №227/9 було направлено на адресу боржника.

Відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, установ, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

У встановлений законом строк рішення суду в добровільному порядку виконано не було, у зв'язку з чим відповідно до вимог ч.1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" було розпочато примусове виконання рішення і державним виконавцем 11.11.2014 року було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та направлено сторонам виконавчого провадження. Суд вважає, що державний виконавець діяв в межах свої повноважень та у спосіб визначений законом.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Крім цього, відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України Про виконавче провадження можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи наведене та виконання державним виконавцем ст. 31 Закону України Про виконавче провадження судом відхиляються вимоги щодо зобовязання державного виконавця направити у встановленому ст.31 Закону України Про виконавче провадження порядку постанову про відкриття виконавчого провадження та надати строк на добровільне виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю для цього правових підстав.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 72, 383, 384, 386,387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до суду.

Скаргу ОСОБА_3, заінтересована особа державний виконавець Орджонікідзевського відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Касас ОСОБА_2, ПАТ ФідоБанк на дії державного виконавця, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.В.Апаллонова