АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/9381/13-ц
інстанції Провадження №
22-ц/774/1346/к/14 Філатов
Доповідач - Остапенко
У Х В А Л А

Іменем України

18 червня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Митрофанової Л.В.,
Савіної Г.О.

при секретарі - Абрамян Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 08
квітня 2014 року про закриття
провадження по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи
недієздатною на момент вчинення
правочину та визнання недійсним
договору довічного утримання, -

особи, які беруть участь у розгляді
справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4;

представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_5.

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до ОСОБА_3 про визнання особи
недієздатною на момент вчинення
правочину та визнання недійсним
договору довічного утримання.

Ухвалою Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 08
квітня 2014 року провадження у справі
закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК
України, оскільки судом було ухвалено
рішення з приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

В апеляційній скарзі позивач ставить
питання про скасування ухвали суду
першої інстанції та направлення справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Зокрема, судом ухвалено рішення за
відсутності сторін, та не взято до
уваги заяву представника позивача про
відкладення розгляду справи.

Так, підстави даних позовів є
різними, оскільки по цивільній справі
№ 216/1602/13-ц, 2/216/855/13 позивачем було
пред'явлено позов до ОСОБА_3, Першої
криворізької державної нотаріальної
контори «Про визнання недійсним
договору довічного утримання» на тій
підставі, що його мати - ОСОБА_6 на час
укладення зазначеного договору
довічного утримання була обмежено
дієздатною та відповідно не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла ними керувати, а також вичнила
цей правочин без дозволу органу опіки
та піклування.

Тоді як на теперішній час,
позивачем пред'явлено позов до ОСОБА_3,
третя особа - Перша криворізька
державна нотаріальна контора про
визнання особи недієздатною на момент
вчинення правочину та визнанння
недійсним договору довічного
утримання (догляду) на тій підставі, що
його мати - ОСОБА_6 на момент укладення
зазначеного договору довічного
утримання (догляду) була недієздатною,
не усвідомлювала значення своїх дій та
не могла керувати ними через хронічний
стійкий психічний розлад, наявний у неї
за її життя, в тому числі і на момент
укладення договору довічного
утримання (догляду) від 04.03.2009 року.

Крім того, відрізняється склад осіб,
які беруть участь у розгляді справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦІІК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Підставою для закриття провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання особи недієздатною на момент
вчинення правочину та визнання
недійсним договору довічного
утримання стало набрання законної сили
рішенням Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від
02.07.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3, Першої державної
нотаріальної контори про визнання
недійсним договору довічного
утримання (а.с. 50-51).

Закриваючи провадження по справі за п. 2
ст. 205 ЦПК України, суд вважав, що
предмет і підстави спору, що виник між
тим ж сторонами - в даному випадку -
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, є тотожними, а тому
вказане рішення виключає повторний
розгляд заявлених ОСОБА_2 позовних
вимог.

Однак з таким висновком районного суду
колегія суддів погодитися не може,
оскільки підстави та предмет позовних
вимог обох цивільних справ є різними.

Як вбачається з рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 02.07.2013 року позивач в
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що його мати - ОСОБА_6 на
час укладення зазначеного договору
довічного утримання була обмежено
дієздатною та відповідно не
усвідомлювала значення своїх дій та не
могла ними керувати, в даний час
підставою для звернення до суду ОСОБА_2
стала вимога про визнання його матері -
ОСОБА_6 недієздатною на момент
укладання договору довічного
утримання (догляду) від 04.03.2009 року

За таких підстав колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
з направленням справи до суду першої
інстанції для розгляду відповідно до
вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,
312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Центрально-Міського районного
суду м. Кривого Рогу від 08 квітня 2014
року скасувати.

Справу направити до
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу для розгляду відповідно
до вимог ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:/підпис/

Судді:/підписи/