АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-7969035
Головуючий у 1 інстанції - Новак Р.В.
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Поливач
Л.Д .

при секретарі Меєчко Д.П.

розглянула в відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Академії муніципального управління

на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 8 травня 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до Академії
муніципального управління про
визнання незаконними дій щодо ухилення
від виплати грошової допомоги при
звільненні у зв'язку з виходом на
пенсію, стягнення грошової допомоги та
стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з зазначеним позовом та вказував,
що 30.06.2006 він звільнився з посади декана
факультету міського господарства
Академії муніципального управління за
власним бажанням та у зв'язку з виходом
на наукову пенсію, проте, йому не була
виплачена грошова допомога в розмірі 6
місячних посадових окладів (ставок) з
урахуванням надбавок і доплат, у
зв'язку з чим просив визнати
незаконними дії відповідача щодо
ухилення від виплати йому грошової
допомоги в розмірі 6 місячних посадових
окладів (ставок) з урахуванням надбавок
і доплат, стягнути з відповідача на
його користь невиплачену грошову
допомогу в розмірі 6 місячних посадових
окладів (ставок) з урахуванням надбавок
і доплат, заборгованість, виходячи з
розрахунку посадового окладу та
надбавок і доплат, що виплачувались
станом на 29.01.2008 року за весь час
прострочення з урахуванням індексу
інфляції, 3% річних. Після уточнення
позовних вимог позивач просив стягнути
на його користь 22 566,40 грн.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 8.05.2014 року позов ОСОБА_2
задоволено та стягнуто на його користь
з Академії муніципального управління
22 566 грн. 40 коп., з яких 10 101 грн. складає
грошова допомога, 2 324 грн. 3% річних,10 141
грн. інфляційні втрати. Стягнуто також
з відповідача в дохід держави судові
витрати в сумі 243,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду
представник Академії муніципального
управління подала апеляційну скаргу та
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
і порушення норм процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове про відмову ОСОБА_2 в
задоволені позову.

На обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт вказує, зокрема, що
судом не встановлено правовідносини,
які виникли між сторонами, в результаті
чого, з відповідача неправомірно
стягнуто 3 % річних у розмірі 2324 грн. та
індекс інфляції за час прострочення
виплати грошової допомоги у розмірі 101
41 грн. 40 коп., оскільки згідно Постанови
КМУ №1078 від 17.07.2003 року, індексації
підлягають грошові доходи громадян,
одержані в гривнях на території
України, які не мають разового
характеру, а грошова допомога в розмірі
шести місячних посадових окладів є
одноразова допомога при виході на
пенсію. Окрім того, апелянт вказує на
те, що така грошова допомога вже
нарахована ОСОБА_2 у відповідності до
НаказуАкадемії № 149 від 19.09.2013 року.
Також,вважає апелянт, судом
безпідставно прийнято до уваги довідку
№02-224 від 05.09.2013 року з якої вирахувано
розмір грошової допомоги у розмірі
шести місячних посадових окладів
(ставок) з урахуванням надбавок і
доплат в сумі 10 101 грн., оскільки
потрібно було брати до уваги довідку №
02-287 від 19.11.2013 року про заробітну плату
та інші доходи, згідно якої розмір
грошової допомоги ОСОБА_2 має складати
6843 грн. 01 коп. При цьому, суд не взяв до
уваги, що відповідач працює на засадах
самоокупності і є неприбутковою
організацією, тому не має фінансової
можливості виплачувати державну
грошову допомогу, яка визначена ЗУ
«Про наукову і науково-технічну
діяльність».

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник відповідача
доводи апеляційної скарги підтримала
та просила її задовольнити.

Позивач проти апеляційної скарги
заперечував, просив залишити рішення
суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В.,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
наукову, наукову-технічну діяльність»
при виході на пенсію з посади наукового
(науково-педагогічного) працівника
відповідно до цього Закону науковому
(науково-педагогічному) працівнику
видається грошова допомога в розмірі
шести місячних посадових окладів
(ставок) з урахуванням надбавок і
доплат за наявності стажу роботи на
посадах, зазначених у Переліку посад
наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств, установ,
організацій, вищих навчальних закладів
III - IV рівнів акредитації, перебування
на яких дає право на призначення пенсії
та виплату грошової допомоги у разі
виходу на пенсію відповідно до цієї
статті, затвердженому Кабінетом
Міністрів України, не менше: для
чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_2 працював в
Академії муніципального управління на
посаді декана факультету міського
господарювання (а.с. 9).

На підставі наказу № 265-к від 07.06.2006
позивача звільнено з 30.06.2006 з посади
декана факультету міського
господарювання у зв'язку з виходом на
наукову пенсію (ст. 38 КЗпП України) (а.с.
9).

Посада, з якої звільнився позивач,
входить до Переліку посад наукових
(науково-педагогічних) працівників
підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації, перебування на яких дає
право на призначення пенсії та виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію відповідно до статті 24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», який
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 4 березня 2004 р. №
257.

Судом встановлено, що Академія
муніципального управління відноситься
до навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2
суд виходив з його доведеності та того,
що виплата даної допомоги передбачена
Законом України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» і позивач
має право на отримання зазначеної
допомоги.

Такі висновки суду зроблено щодо всіх
заявлених позивачем вимог та на
підставі поданих сторонами доказів,
яким дана правильна оцінка. У рішенні
наведені мотиви, з яких суд надає
перевагу одним доказам над іншими і
його висновки в цій частині є
обґрунтованими.

Судом повно та всебічного з'ясовані
обставини справи, перевірені доводи і
заперечення сторін та застосовані
правові норми, які регулюють дані
правовідносини, з огляду на що рішення
суду відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, є законним та
обґрунтованим і підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідач працює на засадах
самоокупності і є неприбутковою
організацією, тому не має фінансової
можливості виплачувати державну
грошову допомогу, яка визначена ЗУ
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», не заслуговують на
увагу,оскільки ці доводи були
предметом дослідження суду першої
інстанції,з оцінкою якого колегія
судів погоджується.

Є такими, що не заслуговують на увагу
посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції безпідставно не взяв до
уваги довідку про заробітну плату та
інші доходи ОСОБА_2 від 19.11.2013 року, за
якою заробіток позивача за останні 6
місяців перед звільненням становив 6
843,01 коп., оскільки така довідка в
матеріалах справи відсутня,а довідка
яка міститься на а.с. 31 справи датована
19.01.2013 р. Додана ж до апеляційної скарги
на а.с.181 довідка за № 02-287 в даті видачі
містить не посвідченні виправлення.
Під час розгляду справи,як вбачається,
довідка №02-287 від 19 січня 2013 року
відповідачем не виправлена та не
відкликана,не дивлячись на те, що з боку
позивача була зроблена заява про те,що
довідка від 19 січня 2013 року містить
недостовірну інформацію (а.с.117).

Окрім цього колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що доказів з яких
розрахунків виходив відповідач при
нарахуванні позивачеві грошової
допомоги і який розмір складає ця
допомоги згідно наказу № 149 від 19
вересня 2013 року представник
відповідача за час розгляду справи так
і не надав. Його ж ( відповідача) довідка
про середній заробіток № 02-188 від 5
червня 2014 року,подана до суду
апеляційної інстанції не була
предметом дослідження судом першої
інстанції

За таких обставин,суд першої інстанції
задовольняючи позовні вимоги позивача
в частині стягнення на його користь
грошової допомоги саме в сумі 10 101 грн.
вірно виходив з розміру середнього
заробітку позивача згідно довідки №
02-224 від 5 вересня 2013 року. Колегія
суддів також погоджується з
розрахунками наданими позивачем, з
урахуваннямпосадового окладу,
надбавок і доплат йому у червні 2006
року,на момент звільнення оклад якого
складав 959 грн., надбавки: за науковий
ступінь - 143,85грн., за вчене звання -
239,75грн., доплати на підставі наказу
Академії муніципального управління
№216-к від 20 жовтня 2005 р. та наказу №265-к
від 7 червня 2006 р. - 245,00грн. та за вислугу
років-95,90грн.

Посилання апелянта, що в розрахунок
середнього заробітку позивача не
мають включатися нарахування ,зокрема:
за трудовою угодою,
страхування,винагороди,почасова
оплата праці,компенсація відпусток
тощо, не ґрунтуються на встановлених
судом обставинах та суперечать вимогам
ст.24 Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

Колегія суддів не може погодитись
також з доводами апеляційної скарги
про безпідставність стягнення судом на
користь позивача інфляційних втрат та
3% річних, оскільки на думку
відповідача грошова допомога є
одноразовою та у відповідності до
Постанови КМУ №1078 від 17.07.2003 року не
підлягає індексації, з огляду на те що
ці доводи також були предметом
дослідження суду першої інстанції,
який вірно виходив з того, що виплата
позивачу при звільненні грошової
допомоги є невід'ємною та складовою
частиною грошового розрахунку
(зобов'язання) відповідача у
відповідності до вимог закону .

У зв'язку з наведеним, неможливо
погодитись з доводами апеляційної
скарги про неналежну оцінку доказів та
невідповідність викладених у рішенні
суду висновків обставинам справи, ці
доводи не відносяться до тих, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість ухвалення рішення щодо
скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Академії
муніципального управління відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 8 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді