Справа № 646/3383/14-ц
№ производства 2/646/859/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2014 р.

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Чудовського Д.О.,

при секретарі судового засідання:
Козар К.О., Косовій Т.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши в приміщенні суду в м.
Харкові у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа -
Червонозаводський районний відділ у м.
Харкові Головного управління
державної міграційної служби України в
Харківській області, про усунення
перешкод у користуванні та
розпорядженні власністю, виселення та
зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2014 року до Червонозаводського
районного суду м. Харкова звернулась
ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_3
про усунення перешкод у користуванні
власністю. Обґрунтовуючи позовні
вимоги вона зазначила, що вона є
власником 40/100 часток житлового будинку
з надвірними будівлями, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідач по справі проживає з
позивачем у цьому будинку з 1997 року, а
зареєстрований з 2006 року. У 2012 році
шлюб між ними розірвано. Після
розірвання шлюбу відповідач вчиняв
сварки, ображав позивача, підіймав на
неї руку, принижував позивача як жінку.
Крім того з травня 2012 року перестав
сплачувати за житлово-комунальні
послуги, та позивач позбавлена свого
право вільно розпорядитись своєю
частиною. У зв'язку з чим позивач
просить виселити ОСОБА_3 з житлового
будинку як особу, що систематично
порушує правила соціалістичного
співжиття на підставі ч. 1 ст. 116 ЖК
України та зняти його з реєстрації.

У судовому засіданні позивач та її
представник підтримали позовні вимоги
та просили їх задовольнити.

Відповідач та його представник просили
відмовити у задоволені позовних вимог
та пояснили, що дійсно після розлучення
у сторін по справі відносини
погіршились, однак відповідач не є
ініціатором сварок, сварки вчиняє
позивач, відповідач жодного разу не
піднімав на позивача руку, відповідач
бажав би виселитись з будинку, однак у
нього не має іншого помешкання, під час
свого проживання відповідач намагався
проводити поліпшення у будинку. Також
це вже не перша спроба позивача
виселити відповідача.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився, письмових
пояснень до суду не надав.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши письмові докази по
справі, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 є власником 40/100 частин жилого
будинку та надвірних будівель на
підставі договору дарування від 12.08.1970
року (а.с. 5-6). У зв'язку із укладенням
шлюбу 08.04.1983 року позивач змінила
прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що
підтверджується довідкою
Червонозаводського відділу реєстрації
актів цивільного стану ХМУЮ за № 325-03.57
від 26.09.2007 року (а.с. 7).

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 17.12.2012 року шлюб, що
був укладений з 06.06.2006 року між
позивачем та відповідачем, було
розірвано. (а.с. 8).

ОСОБА_3 був зареєстрований у АДРЕСА_1 з
13.07.2006 року (а.с. 13).

В матеріалах справи містяться докази
того, що позивач по справі 22.07.2013 року та
01.08.2013 року зверталася до органів
внутрішніх справ із заявами про сварки
із ОСОБА_3 (а.с. 16-19).

Допитаний у якості свідка ОСОБА_6,
показав, що він проживає у іншій
частині будинку АДРЕСА_1. До 2012 року
позивач та відповідач проживали як
одна сім'я, без скандалів, однак після
2012 року, почалися сварки, при цьому
свідок не міг сказати, хто є
ініціатором сварок, під час скандалів
чув голоси обох. Також бачив, що двічі
до дому позивача приїжджали
співробітники міліції, які зі слів
позивача, вона викликала. Разом з тим,
свідок не бачив, що б відповідач по
справі застосовував до позивача
фізичне насилля, нищив або пошкоджував
її майно, навпаки знає, що відповідач по
справі зробив прибудову до будинку,
провів воду до нього, встановив душ,
разом із свідком встановили паркан.

Допитані у якості свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що особисто
вони не бачили, що б відповідач
знущався над позивачем та завдавав їй
тілесних ушкоджень, однак зі слів
позивача їм відомо, що між ними
виникають сварки під час яких
відповідач ображав позивача.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 набув
право користування будинком АДРЕСА_1 за
згодою власника будинку, який є
позивачем по справі, з 06.06.2006 року став
членом сімї власника будинку та з 13.07.2006
року його було зареєстровано у цьому
будинку.

Як на правову підставу для задоволення
позовних вимог позивач посилається на
порушення відповідачем ч. 1 ст. 116 ЖК
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України,
якщо наймач, члени його сім'ї або інші
особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його
не за призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання
і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

У судовому засіданні не було
встановлено фактів того, що відповідач
руйнує, псує житловий будинок чи
використовує його не за призначенням.

Також позивачем у судовому засіданні
не доведено того, що відповідач
систематично порушує правила
співжиття, та до нього застосовувались
заходи запобігання і громадського
впливу, які виявились
безрезультатними. Так доказів того, що
відповідач був визнаний винним у
вчиненні адміністративних чи
кримінальних правопорушень та
притягнутий до відповідної
відповідальності до суду не надано,
допитані у судовому засіданні свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що
вони особисто не бачили та не чули, що б
відповідач систематично порушував
правила співжиття, а про такі обставини
їм відомо зі слів позивача, а свідок
ОСОБА_6, показав, що у сварках приймають
участь як позивач, так і відповідач.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України,
передбачено, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

За таких обставин позовні вимоги не
підлягають задоволенню через їх
недоведеність.

Окремо суд зазначає, що невиконання
відповідачем своїх обов'язків по
сплаті за житлово-комунальні послуги
можуть бути предметом окремого позову,
однак не можуть слугувати для
виселення відповідача з підстав,
встановлених ч. 1 ст. 116 ЖК України.

На підставі вищевикладеного,
керуючись: ч. 1 ст. 116 ЖК України, ст. 60,88,
212-214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя
особа - Червонозаводський районний
відділ у м. Харкові Головного
управління державної міграційної
служби України в Харківській області,
про усунення перешкод у користуванні
та розпорядженні власністю, виселення
та зняття з реєстрації - залишити без
задоволення.

Сплачений позивачем судовий збір у
розмірі 243,60 грн. зарахувати в дохід
держави.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Червонозаводський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час оголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено
01.09.2014 року.

Суддя
Д.О.
Чудовський