Справа № 368/440/14-ц
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"27" березня 2014 р.
Кагарлицький районний суд Київської
області в складі:

головуючого
судді Іванюти Т.Є.

при
секретарі Мозгова Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кагарлику справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кагарлицький
цукровий завод» про стягнення
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки проведення розрахунку,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом посилаючись на те, що з вона
працювала у ПАТ «Кагарлицький цукровий
завод» на посаді лаборанта хімічного
аналізу з 11.12.2009 року. 02.09.2013 року
трудовий договір між нею та
відповідачем було розірвано. Однак в
день звільнення їй не було проведено
розрахунок по заробітній платі і
відповідач відмовляється виплатити
несплачену заробітну плату. А тому,
позивачка просить стягнути на її
користь заробітну плату, середній
заробіток за весь час затримки виплати
зарплати по день фактичного розрахунку
та моральну шкоду.

Позивачка в судовому засіданні
свою заяву підтримала, і просить
стягнути з відповідача невиплачену
заробітну плату, середній заробіток за
весь час затримки виплати заробітної
плати по день фактичного розрахунку в
сумі 3702,20 грн. та моральну шкоду.

Представник відповідача в судове
засіданні не з»явився, про час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, причину неявки не повідомив, а
тому на підставі ст.. 224 ЦПК України, суд
вважає за можливе ухвалити заочне
рішення.

Заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов слід задоволити
частково з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 11.12.2009 року була прийнятий на
посаду лаборанта хімічного аналізу на
ПАТ «Кагарлицький цукровий завод».

Відповідно до укладеного трудового
договору відповідач прийняв на роботу
позивача, а позивач зобов'язувався
виконувати роботу визначену трудовим
договором.

02.09.2013 р. трудовий договір між сторонами
було розірвано.

Згідно ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про
працю України власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в ст.. 116 КЗпП України.

Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про
працю України при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

В порушення вимог ч. 1 ст. 116 Кодексу
законів про працю України відповідачем
в день звільнення ОСОБА_1 не було
проведено розрахунок по заробітній
платі, а саме не виплачено заробітну
плату в сумі, що складає 8091 грн. 42 коп.,
що підтверджується довідкою № 7 від
22.01.2014 року.

Відповідач не провів із позивачем
розрахунку по заробітній платі в
строки передбачені ч. 1 ст. 116 Кодексу
законів про працю України, чим порушено
право позивача на її отримання. Також,
відповідач відмовляється виплати
несплачену заробітну плату.

Згідно ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про
працю України, у разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП
України, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Виходячи з вищезазначеної норми ч. 1 ст.
117 Кодексу законів про працю України, у
зв'язку з невиплатою заробітної плати
відповідач зобов'язаний виплатити
позивачу її середній заробіток за весь
час затримки виплати заробітної плати
по день фактичного розрахунку.
Загальний розмір середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільненні позивача становить 3702,20 грн.

Згідно ст. 23 Цивільного кодексу України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів.

Згідно ч. 237-1 Кодексу законів про працю
України відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної
шкоди визначається законодавством.

У зв'язку з порушенням відповідачем
прав позивача, а саме невиплатою
заробітної плати, ОСОБА_1 зазнала
моральної шкоди. Моральні та фізичні
страждання спричинили погіршення її
емоційного та психологічного стану. У
зв'язку з невиплатою заробітної плати
були порушені нормальні життєві
зв'язки, оскільки невиплата заробітної
плати поставило позивача в скрутне
становище. Також, позивачу доводиться
звертатись до суду з даним позовом,
оскільки відповідач відмовляється
виплатити заробітну плату.

Розмір заподіяної моральної шкоди
ОСОБА_1 оцінює в 5000 гривень.

Частиною 3 ст.23 ЦК України передбачено,
що розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Враховуючи принцип розумності та
справедливості суд вважає, що на
відшкодування моральної шкоди на
користь позивача підлягає стягненню з
відповідача 500 грн.

Дане стверджується копіями трудової
книжки, довідками ПАТ «Кагарлицький
цукровий завод» від 22.01.2014р. № 7 про суму
заборгованості по заробітній платі,
розрахунком середнього заробітку за
час затримки розрахунку при
звільненні.

А тому, суд вважає за необхідне,
стягнути з відповідача на користь
позивачки заборгованість по
заробітній платі, в сумі 8091,42 грн.,
середній заробіток за час затримки
проведення розрахунку, в сумі 3702,20 грн.
та моральну шкоду, в сумі 500 грн.

Так як позов задоволено, то з
відповідача на користь держави слід
стягнути судовий збір, що відповідає
вимогам ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.209,212,213,214,215,218,224,226 ЦПК України, ст.47 ,
116, 237-1 КЗпП України, ст.. 23 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ПАТ «Кагарлицький
цукровий завод» на користь ОСОБА_1
невиплачену заробітну плату в сумі 8091,42
грн., середній заробіток за весь час
затримки розрахунку при звільненні в
сумі 3702,20 грн., 500 грн. моральної шкоди, а
всього 12293 грн. 62 коп.

Стягнути з ПАТ «Кагарлицький цукровий
завод» на користь держави судовий збір
в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення набуває законної сили
відповідно до ст. 223 ч.1, 233 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Київської області
протягом 10 днів.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом 10
днів з часу одержання його копії.

Суддя: Т. Є. Іванюта