Справа №583/1534/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Соколова Н. О.Номер
провадження 22-ц/788/1584/14 Суддя-доповідач -
Левченко Т. А. Категорія - 48
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Таран С. А.

за участю секретаря судового засідання
- Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 29 липня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану по місту Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області, треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання недійсним та
анулювання актового запису та
свідоцтва про розірвання шлюбу, -

в с т
а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
вищезазначеним позовом, який
обґрунтовує тим, що їй було видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом після смерті ОСОБА_7 на ?
частину двокімнатної квартири у
АДРЕСА_1. Під час розгляду іншої справи,
їй стало відомо, що 15 червня 2010 року
відділом РАЦС було видано свідоцтво
про розірвання шлюбу між ОСОБА_7, який
все своє майно заповів їй, та ОСОБА_8
Вважає, що свідоцтво про розірвання
шлюбу є недійсним, таким, що видано
незаконно, оскільки шлюб між ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 не розривався.

ОСОБА_7 16 квітня 2008 року був засуджений
Охтирським міськрайонним судом до 6
років позбавлення волі за ч. 1 ст. 121 КК
України та відбув покарання у
виправній колонії №116. З цього часу
ОСОБА_8 мала можливість розірвати шлюб
з ОСОБА_7 на підставі п. 3 ст. 107 СК
України, яка була чинною до 01.07.2010 року.
Проте після засудження чоловіка,
ОСОБА_8 відвідувала його у в'язниці та
ним було видано на її ім'я довіреність
на представлення його інтересів з
питань приватизації АДРЕСА_1.
Позивачка вважає, що ОСОБА_8 не мала
наміру розлучатися, оскільки на той час
тяжко хворіла, ходити практично не
могла, весь час лежала у ліжку та
потребувала стороннього догляду. У
паспорті ОСОБА_8 відсутня відмітка про
розірвання шлюбу.

Під час спілкування з ОСОБА_7 після його
звільнення з місць позбавлення волі,
останній вважав померлу ОСОБА_8 своєю
дружиною, що свідчить про те, що йому
невідомо було про розірвання шлюбу між
ним та ОСОБА_8

Тому просить визнати недійсним та
анулювати актовий запис № 70 від 15.06.2010
року, вчинений в книзі реєстрації актів
про розірвання шлюбу Відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області, визнати недійсним та
анулювати Свідоцтво про розірвання
шлюбу Серія НОМЕР_1 від 15.06.2010 року,
виданого відділом реєстрації актів
цивільного стану по місту Охтирка
Охтирського міськрайонного управління
юстиції Сумської області.

Рішенням Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 29 липня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове яким задовольнити її позов в
повному обсязі. В доводах апеляційної
скарги посилається на те, що судом не
було надано правильної правової оцінки
доводам позивача, на які він посилався
в своїх поясненнях, судом була дана
неправильна та помилкова оцінка
доказам зібраним по справі, що призвело
до неправильного застосування судом
норм матеріального права та винесення
помилкового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивачки
ОСОБА_11, представника відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану по місту Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області Потьомкіної Н.В.,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
29.07.1989 року Великочернеччинською
сільською радою Сумського району був
зареєстрований шлюб між ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, актовий запис №13, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_2, після шлюбу
остання взяла прізвище «ОСОБА_8» (а. с.
10).

Від шлюбу народилося двоє дітей:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 12-13).

Вироком Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 16 квітня 2008
року ОСОБА_7 визнаний винним в скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК
України та йому призначено покарання у
виді шести років позбавлення волі. Зі
змісту вироку вбачається, що злочин
ОСОБА_7 скоїв відносно своєї дружини
ОСОБА_8, якій спричинив тяжкі тілесні
ушкодження (а. с. 52-53).

05 травня 2010 року ОСОБА_8 на підставі п. 3
ч. 1 ст. 107 СК України звернулась до
відділу РАЦС по м. Охтирска Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області з заявою про
розірвання шлюбу з ОСОБА_7, додавши до
неї копію вироку суду відносно ОСОБА_7
(а. с. 51).

Після надходження повідомлення з
відділу РАЦС за місцем реєстрації
шлюбу про відсутність відмітки про
розірвання шлюбу в актовому записі про
шлюб № 13 від 29.07.1989 року, складеному
виконкомом Великочернеччинської
сільської ради Сумського району
Сумської області на ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
відділом РАЦС по м. Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області 15 червня 2010 року
винесено постанову № 11-02-51 про
розірвання шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_7
(а. с. 56). В цей же день, в присутності
ОСОБА_8, працівниками відділу РАЦС
зроблено актовий запис про розірвання
шлюбу № 70 та ОСОБА_8 отримала свідоцтво
про розірвання шлюбу, що
підтверджується її підписом в
актовому записі про розірвання шлюбу
від 15 червня 2010 року № 70 та книзі обліку
оприбуткування і витрачання бланків
свідоцтв про розірвання шлюбу (а. с. 7;
59-60; 95-96).

Після реєстрації розірвання шлюбу між
ОСОБА_8 та ОСОБА_7, відділ РАЦС по м.
Охтирка Охтирського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
надіслав відповідне повідомлення
відділу РАЦС Сумського районного
управління юстиції Сумської області
для внесення відповідної відмітки про
реєстрацію розірвання шлюбу в актовому
записі про шлюб № 13 від 29 липня 1989 року,
та до Сумської виправної колонії № 116
для доведення до відома засудженого
ОСОБА_7 (а. с. 57-58). 22.06.2010 року Сумська
виправна колонія отримала зазначене
повідомлення відділу РАЦС (а. с. 126).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 померла у віці
44 роки внаслідок злоякісного
захворювання (а. с. 8; 70).

Відповідно до довідки Охтирського МВ
УМВС України в Сумській області ОСОБА_7
був звільнений з місць позбавлення
волі та став на облік в Охтирському МВ
07.10.2011 року (а. с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_7 помер (а. с. 9).

За життя 04 липня 2012 року він склав
заповіт, яким заповів належне йому
майно своїй племінниці ОСОБА_3 14.12.2013
року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про
право на спадщину за заповітом,
посвідчене 04.07.2012 року на ? частину
квартири у АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_7
(а. с. 21). Зазначена квартира належала на
праві власності в рівних частинах
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі рішення
виконавчого комітету Охтирської
міської ради № 248 від 17 вересня 2008 року
(а. с. 20). На даний час в ній проживають їх
діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які прийняли
спадщину після смерті своєї матері
ОСОБА_8

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
права позивачки не є порушеними, а
обставини, на які вона посилається, як
на підставу для задоволення позову, не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позову, так як суд дійшов його
правильно встановивши фактичні
обставини справи, з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 107 СК України
(який був чинним на час розірвання
шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_7) шлюб
розривається державним органом
реєстрації актів цивільного стану за
заявою одного із подружжя, якщо другий
із подружжя засуджений за вчинення
злочину до позбавлення волі на строк не
менш як три роки.

Згідно Правил реєстрації актів
цивільного стану в Україні, затв.
наказом Міністерства юстиції України
№ 1154/5 від 22.11.2007 року (розділ 4 глава ІІІ)
при одержанні заяви про реєстрацію
розірвання шлюбу та після реєстрації
її в спеціальному журналі відділ
реєстрації актів цивільного стану
одночасно з'ясовує, чи не було
зареєстровано розірвання шлюбу у
відділі реєстрації актів цивільного
стану України за заявою другого з
подружжя. Тому з подружжя, хто подав
заяву, роз'яснюється, що розірвання
шлюбу буде зареєстровано після
одержання відповіді з відділу
реєстрації актів цивільного стану
України за місцем зберігання актового
запису про шлюб. Відділ реєстрації
актів цивільного стану, який одержав
такий запит, повинен не пізніше
тижневого строку повідомити, коли і
яким органом реєстрації актів
цивільного стану було зареєстровано
розірвання шлюбу другим з подружжя або
про відсутність відмітки про
розірвання шлюбу в актовому записі про
шлюб. Відділ реєстрації актів
цивільного стану, який одержав
повідомлення про відсутність відмітки
про розірвання шлюбу, у десятиденний
термін запрошує заявника для
реєстрації розірвання шлюбу і в його
присутності реєструє розірвання шлюбу.

Якщо один з подружжя засуджений за
вчинення злочину до позбавлення волі
на строк не менше як три роки, то
реєстрація розірвання шлюбу
провадиться за місцем проживання
другого з подружжя за його заявою про
розірвання шлюбу. Шлюб розривається
незалежно від наявності між подружжям
майнового спору та припиняється у день
реєстрації державним органом
реєстрації актів цивільного стану
розірвання шлюбу. До заяви про
розірвання шлюбу, яка подається
ініціатором розірвання шлюбу,
додаються копія чи виписка з вироку
суду про засудження його до
позбавлення волі на строк не менш як
три роки. На підставі пред'явлених
документів відділом реєстрації актів
цивільного стану реєструється
розірвання шлюбу. Про проведену
реєстрацію розірвання шлюбу в
десятиденний термін повідомляється
засуджений. При складанні актового
запису про розірвання шлюбу відомості
щодо відсутнього з подружжя
зазначаються лише до розірвання шлюбу
в графах "Прізвище", "Ім'я" та "По
батькові".

Відповідно до ч. 1 ст. 108 СК України (в
редакції чинній на час розірвання
шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_7) за заявою
заінтересованої особи розірвання
шлюбу, здійснене відповідно до
положень ст. 106 та п. 3 ч. 1 ст. 107 цього
Кодексу, може бути визнане судом
фіктивним, якщо буде встановлено, що
жінка та чоловік продовжували
проживати однією сім'єю і не мали
наміру припинити шлюбні відносини.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, реєстрація розірвання шлюбу
між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 була здійснена
відділом РАЦС по м. Охтирка Охтирського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області відповідно до
наведених положень Правил реєстрації
актів цивільного стану в Україні, затв.
наказом Міністерства юстиції України
№ 1154/5 від 22.11.2007 року.

Належних та достовірних доказів на
підтвердження того, що ОСОБА_8 не мала
наміру припинити шлюбні відносини з
ОСОБА_7 та продовжувала проживати з ним
однією сім'єю, позивачка суду не надала.

Та обставина, що в 2008 році ОСОБА_7 видав
на ім'я своєї дружини ОСОБА_8
довіреність для вирішення від його
імені питань приватизації квартири за
адресою: АДРЕСА_1. в якій вони разом з
дітьми були зареєстровані, не
підтверджує, що ОСОБА_8 не мала наміру
припинити шлюбні відносини з ОСОБА_7 в
2010 році. Сама наявність у неї в цей
період злоякісного захворювання, ще не
свідчить про те, що вона за станом
здоров'я не могла особисто з'явитись до
органу РАЦСу для реєстрації розірвання
шлюбу. Відповідні ж належні докази на
підтвердження того, що за станом
здоров'я вона не могла вільно
пересуватися в цей період та
потребувала постійного стороннього
догляду в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів також не може
погодитись з доводами апеляційної
скарги про те, що суд першої інстанції
порушив норми процесуального права, не
витребувавши у відповідача оригінал
заяви ОСОБА_8 про розірвання шлюбу та
безпідставно не взяв до уваги висновок
почеркознавчої експертизи про те, що
підпис в копії цієї заяві належить не
ОСОБА_8

Під час розгляду справи позивачкою
було заявлено клопотання про
призначення почеркознавчої експертизи
на вирішення якої поставити питання: чи
виконаний підпис в заяві про
розірвання шлюбу від 05.05.2010 року та в
графі журналу про отримання свідоцтва
про розірвання шлюбу від 15.06.2010 року від
імені ОСОБА_8 самою ОСОБА_8

В зв'язку з тим, що заява про розірвання
шлюбу ОСОБА_8 знаходиться в
пронумерованій, прошнурованій та
скріпленій печаткою справі, де 157
аркушів і вона містить інформацію про
інших громадян за період з 16.01.2010 року
по 31.12.2010 року та занесена до опису
тривалого зберігання, відділ РАЦС
відмовив суду першої інстанції в
наданні оригіналу цієї заяви для
проведення почеркознавчої експертизи,
надавши оригінал книги обліку
оприбуткування і витрачання бланків
свідоцтв про розірвання шлюбу.

Зазначене свідчить про те, що суд
першої інстанції виконав необхідні
процесуальні дії для витребування
оригіналу заяви ОСОБА_8 про розірвання
шлюбу, однак цей доказ не був наданий з
незалежних від суду причин в зв'язку з
чим, враховуючи, що для проведення
почеркознавчої експертизи повинні
надаватись оригінали документів, що
передбачено п. 1.1. Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень, затв. наказом
Міністерства юстиції України від 08.01.1998
року № 53/5, судом було поставлено на
вирішення експертизи питання про
належність ОСОБА_8 підпису в книзі
обліку оприбуткування і витрачання
бланків свідоцтв про розірвання шлюбу,
в якій міститься підпис ОСОБА_8 про
отримання свідоцтва про розірвання
шлюбу.

Згідно висновку експерта № 69 від 14.07.2014
року вирішити питання, чи виконаний
підпис від імені ОСОБА_8 в графі № 141 в
колонці «Розписка про одержання
свідоцтва або назва відділу реєстрації
актів цивільного стану, в якій
надіслано свідоцтво» Книги обліку
оприбуткування й витрачення бланків
свідоцтв про розірвання шлюбу Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану по м. Охтирка Охтирського МРУЮ
Сумської області (а.с. 53) не видається за
можливе через малий обсяг графічної
інформації, що міститься в підписі,
обумовлений стислістю і простотою його
будови: підпис від імені ОСОБА_8,
зображення якого міститься в графі
«Підпис заявника» на другій сторінці
аркуша (а.с. 51) копії заяви про
розірвання шлюбу від 05.05.2010 р., що
завірена 23.05.2014 р. підписом провідного
спеціаліста відділу С.В. Степаненко та
скріплена відбитком гербової печатки,
виконаний не ОСОБА_8, зразки підпису
якої надані, а іншою особою.

Вказаному висновку почеркознавчої
експертизи, суд першої інстанції надав
правильну правову оцінку, зазначивши,
що експерт безпідставно вийшовши за
межі питань, які йому ставились на
вирішення судом в порушення п. 1.1.
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень дослідив підпис ОСОБА_8 в
ксерокопії її заяви про розірвання
шлюбу.

Крім того висновок почеркознавчої
експертизи не спростовує тієї
обставини, що 15 червня 2010 року ОСОБА_8
особисто з'явилась до відділу РАЦС для
реєстрації розірвання шлюбу та
отримала свідоцтво про розірвання
шлюбу про що свідчать її підписи в
актовому записі про розірвання шлюбу
від 15 червня 2010 року № 70 та книзі обліку
оприбуткування і витрачання бланків
свідоцтв про розірвання шлюбу (а. с. 7;
59-60; 95-96). Підписи ОСОБА_8 в цих
документах достовірно підтверджують
її намір припинити шлюбні відносини з
ОСОБА_7

Інші доводи апеляційної скарги, за
встановлених обставин, не впливають на
висновки суду по суті спору.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

В позовній заяві ОСОБА_3 взагалі не
зазначила які її права або інтереси
порушуються розірванням шлюбу між
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Заповіт на її ім'я
ОСОБА_7 склав в 2012 році. За своє життя
питання про недійсність актового
запису про розірвання шлюбу він не
ставив. Як пояснив представник
позивачки в судовому засіданні
апеляційного суду, при оформленні
права на спадщину ОСОБА_3 було
повідомлено нотаріусом, що в зв'язку з
розірванням шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8
спадковим майном є тільки належна
померлому ОСОБА_7 ? частина квартири
АДРЕСА_1. Зі складом спадкового майна
позивачка погодилась, отримавши на
нього свідоцтво про право на спадщину
за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, виходячи з
викладеного, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
містять нових даних, які б давали
підстави для скасування рішення суду,
яке є законним і обґрунтованим,
відповідає вимогам матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х
в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайоннного
суду Сумської області від 29 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
у касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -