АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2561/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Томаш В. І. Доповідач - Красвітна
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

09 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.

суддів:
Михайловської С.Ю., Пономарь З.М.,

при секретарі Безверхому
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу по апеляційній скарзі
Публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна" на
заочне рішення Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 29 жовтня 2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Універсальна", третя особа -
Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль", про визнання
страховим випадком, зобов'язання
здійснити страхову виплату та
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач звернувся до
суду з даним позовом посилаючись на
те, що 11 серпня 2006 року між позивачем та
Акціонерним Поштово - Пенсійним Банком
«Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», було укладено
кредитний договір №014/107536/3140/73, за
умовами якого позивач отримав кредитні
кошти в сумі 20600,00 дол. США з процентною
ставкою 12,50 відсотків річних строком на
84 місяців з 11.08.2006 року по 10.08.2013 року на
споживчі цілі. Додатковою угодою
№014/107536/3140/73/2 від 04.03.2010 року строк
погашення кредиту був збільшений на 18
місяців з датою остаточного погашення
кредиту - 03 лютого 2015 року. Графік
погашення кредиту та відсотків позивач
витримує. На виконання умов вказаного
кредитного договору та угоди № 2 між
позивачем та Публічним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Універсальна» були укладені
договори добровільного страхування
від нещасних випадків та захворювання:
№ 1513/205/002058 від 18 січня 2011 року на строк
до 18 січня 2012 року (перший), № 1513/205/003206
від 16 березня 2012 року на строк до 19
березня 2013 року (другий), № 1513/205/005322 від
03 квітня 2013 року на строк до 03 квітня 2014
року (третій). В цих договорах
вигодонабувачем призначено ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль». 23 грудня 2012
року у позивача виникла хвороба -
гострий інфаркт міокарду, про що
свідчать виписний епікриз № 7-73-2 з
історії хвороби КЗ «Центральної
медико-соціальної допомоги м.
Орджонікідзе», де позивач знаходився
на лікуванні по 08.01.2013 року, та виписка
із медичної карти стаціонарного
хворого КЗ «Дніпропетровський
обласний клінічний центр кардіології і
кардіохірургії ДОР», де позивач
знаходився на лікуванні з 01.02.2013 по
11.02.2013 року. Про своє захворювання
позивач прямо з лікарні повідомив по
телефону відповідача, на що йому
відповіли - як буде встановлена перша
чи друга група інвалідності, тоді і
звертайтесь до страховика. В
подальшому вказана хвороба була
підставою для встановлення позивачеві
2 групи інвалідності, що
підтверджується копією довідки
Нікопольської МСЕК № 35411 від 15.05.2013
року. Інвалідність позивачу встановили
з 26 березня 2013 року. Позивач просив суд
визнати страховим випадком подію
встановлення йому - ОСОБА_2, рішенням
Нікопольської МСЕК від 15 травня 2013 року
другої групи інвалідності з 26 березня
2013 року внаслідок захворювання на
гострий інфаркт міокарду, яке
відбулось із ним 23 грудня 2012 року,
стягнути з Публічного акціонерного
Товариства «Страхова компанія
«Універсальна» на його, позивача,
користь суму страхового відшкодування
в розмірі 52480,0 гривень та моральну
шкоду в сумі 5000,0 гривень.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 29 жовтня 2013 року позовні
вимоги задоволено. Вирішено визнати
страховим випадком встановлення
ОСОБА_2, рішенням Нікопольської МСЕК
від 15 травня 2013 року другої групи
інвалідності з 26 березня 2013 року
внаслідок захворювання на гострий
інфаркт міокарду, яке відбулось із ним
23 грудня 2012 року. Стягнуто з Публічного
акціонерного Товариства «Страхова
компанія «Універсальна» на користь
ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в
розмірі 52480,0 гривень. Стягнуто з
Публічного акціонерного Товариства
«Страхова компанія «Універсальна» на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі
5000,0 гривень.

Додатковим рішенням
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 27.03.2014
року з відповідача стягнуто на користь
держави судовиц збір у розмірі 754,2 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «СК
«Універсальна» посилається на
неправильне застосування норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
оскаржуваного рішення та ухвалення
нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів звертає увагу, що про
час та місце слухання даної справи
апеляційним судом сторони повідомлені
належним чином у відповідності до
вимог ст. 76 ЦПК України. Відповідачем
11.08.2014 року надано суду письмове
клопотання про розгляд справи без
присутності його представника.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
судді вважає за необхідне апеляційну
скаргу задовольнити частково, рішення
суду частково скасувати та ухвалити
нове рішення у скасованій частині,
виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується
зібраними у справі доказами, що 11
серпня 2006 року між позивачем та
Акціонерним Поштово - Пенсійним Банком
«Аваль», правонаступником якого є ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», було укладено
кредитний договір №014/107536/3140/73, за
умовами якого позивач отримав кредитні
кошти в сумі 20600,00 дол. США з процентною
ставкою 12,50 відсотків річних строком на
84 місяців, з 11.08.2006 року по 10.08.2013 року на
споживчі цілі.

Додатковою угодою №014/107536/3140/73/2 від
04.03.2010 року строк погашення кредиту був
збільшений на 18 місяців з датою
остаточного погашення кредиту - 03
лютого 2015 року.

Згідно п. 3.7 кредитного договору
обов'язковою умовою надання кредиту є
страхування життя позичальника та/або
страхування від нещасних випадків,
залежно від умов програм кредитування.

Пунктами 4.1, 4.3 угоди № 2 передбачено:

- позичальник повинен
здійснити наступні види страхування на
користь кредитора, в тому числі,
особисте страхування позичальника від
нещасних випадків, в сумі, не меншій за
суму заборгованості за кредитним
договором на момент укладання договору
страхування;

- щорічно, до дати закінчення
періоду, за який сплачено попередній
страховий платіж, протягом всього
строку дії кредитного договору
позичальник зобов'язаний поновлювати
дію договорів (полісів) страхування
(укладати нові договори (поліси)
страхування) на зазначених вище умовах
та надати кредитору копії договорів
(полісів) страхування та платіжних
документів про сплату страхових
внесків в повному обсязі;

- страховиком за відповідними
договорами страхування є компанія,
обрана позичальником згідно переліку
страхових компаній, що відповідають
вимогам кредитора;

- у випадку порушення
(неналежного виконання) позичальником
своїх зобов'язань, встановлених п.п. 4.1 -
4.2 цієї додаткової угоди, розмір
процентної ставки за кредитним
договором підвищується на 500 базісних
пунктів в порядку передбаченому цією
угодою.

В порядку виконання умов вказаного
кредитного договору та угоди № 2 між
позивачем та Публічним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Універсальна» були укладені
договори добровільного страхування
від нещасних випадків та захворювання:

- №1513/205/002058 від 18 січня 2011 року на строк
до 18 січня 2012 року (перший),

- №1513/205/003206 від 16 березня 2012 року на
строк до 19 березня 2013 року (другий),

- №1513/205/005322 від 03 квітня 2013 року на
строк до 03 квітня 2014 року (третій). В цих
договорах вигодонабувачем визначено
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Предметом даних договорів страхування
від нещасних випадків та захворювання
є страхування від нещасних випадків
застрахованої особи - позивача.

Страховик, у разі настання страхового
випадку, взяв на себе зобов'язання
здійснити страхову виплату
вигодонабувачу, а застрахована особа -
сплатити страховий платіж і виконувати
інші умови договору.

Договори укладено відповідно до Закону
України «Про страхування» та Правил
добровільного страхування здоров'я на
випадок хвороб.

Всі три договори однакові за змістом,
різниця тільки в страховій сумі,
розмірі річного страхового платежу та
строках сплати страхового платежу.

Згідно пунктів 4.2 вказаних договорів
страхування дія договору
продовжується на наступний період
страхування за умови сплати страхового
платежу у повному обсязі за наступний
період страхування не пізніше дати,
встановленої в договорі як гранична
дата строку сплати страхового платежу
за відповідний період страхування.

Місцевим судом також встановлено, що
протягом усього часу дії вищевказаних
договорів страхування від нещасних
випадків та захворювання позивач у
повному обсязі виконував покладені на
нього зобов'язання, у тому числі і по
своєчасній сплаті страхових
внесків/платежів, що підтверджується
доданими до позовної заяви копіями
банківських квитанцій на суми 449,28 грн.
від 19.01.2011 p., 341,12 грн. від 19.03.2012 p., 623,22
грн. від 03.04.2013 р.

Відповідно до п.2.1 страхових договорів
страховими випадками є: встановлення
страхувальнику первинної інвалідності
І або II групи внаслідок нещасного
випадку та захворювання (виникнення
або загострення захворювання), що
настали в період дії договору. За п. 2.3.
захворюванням за цими договорами
визнається, зокрема, гострий інфаркт
міокарду.

Згідно з п.7.3 договорів - стійка втрата
страхувальником працездатності
внаслідок хвороб, зазначених у
договорі (в т.ч. гострий інфаркт
міокарду), визначаються страховим
випадком, якщо вони наступили впродовж
шести місяців з дати виникнення
хвороби, зазначеної у договорі та між
хворобою і стійкою втратою
працездатності страхувальника
встановлений і документально
підтверджений причинний зв'язок.

Судом встановлено, що 23 грудня 2012 року у
позивача виникла хвороба - гострий
інфаркт міокарду, про що свідчать
виписний епікриз №7-73-2 з історії
хвороби КЗ «Центральної
медико-соціальної допомоги м.
Орджонікідзе», де позивач знаходився
на лікуванні по 08.01.2013 року, та виписка
із медичної карти стаціонарного
хворого КЗ «Дніпропетровський
обласний клінічний центр кардіології і
кардіохірургії ДОР», де позивач
знаходився на лікуванні з 01.02.2013 року по
11.02.2013 року. Про своє захворювання
позивач прямо по телефону повідомив
відповідача, що не заперечується
учасниками процессу.

В подальшому вказана хвороба була
підставою для встановлення позивачеві
2 групи інвалідності, що
підтверджується копією довідки
Нікопольської МСЕК № 35411 від 15.05.2013
року. Інвалідність позивачу встановили
з 26 березня 2013 року.

Між датою виникнення хвороби і стійкою
втратою працездатності позивача
(встановлення інвалідності) не пройшло
шість місяців, тому, приймаючи до уваги
час виникнення хвороби (гострий
інфаркт міокарду) - 23 грудня 2012 року,
місцевий суд зробив правильний
висновок, що вказане захворювання і
встановлення 2 групи інвалідності є
страховим випадком за страховим
договором з відповідачем №1513/205/003206 від
16 березня 2012 року. За умовами договору
№ 1513/205/003206 від 16.03.2012 р. розмір
страхової суми склав 65600,0 грн.

Пунктом 6.9.4 договору передбачено, що у
разі встановлення застрахованій особі
первинної інвалідності 2 групи
внаслідок захворювання страховик
здійснює виплату 80% страхової суми, що
за договором складає 52480,0 грн.

Умовами розділу 5.3 договору
передбачено, що застрахована особа
зобов'язана оперативно, як тільки стане
можливо, повідомити страховика про
настання події, що має ознаки
страхового випадку. А п. 6.5 договору
визначено перелік документів, які
повинен надати страхувальник для
одержання суми страхової виплати в
разі стійкої втрати працездатності
застрахованою особою внаслідок
захворювання. Пунктами 6.1, 6.2
передбачено, що рішення про виплату або
відмову в здійсненні страхової виплати
приймається страховиком протягом
десяти днів із дня отримання усіх
необхідних документів. Страхова
виплата здійснюється протягом 5-ти
банківських днів з дня прийняття
страховиком рішення (підписання
страхового акту) про здійснення
страхової виплати.

За п. 10.3 договору вигодонабувач має
право на отримання страхової виплати в
межах існуючої заборгованості
страхувальника перед вигодонабувачем
згідно з кредитним договором. Залишок
страхової суми виплачується
страхувальнику. Договором також
передбачено, що спори, пов'язані з цим
договором, вирішуються шляхом
переговорів, а при недосягненні згоди -
в порядку відповідно до чинного
законодавства України.

Після Рішення МСЕК 21 травня 2013 року
позивач звернувся із усіма необхідними
документами до страхової компанії
(відповідача) за виплатою йому
страхового відшкодування, однак листом
№1208/09-01 від 12.07.2013 р. позивачеві було
відмовлено у виплаті. Свою відмову
страховик мотивував тим, що рішенням
МСЕК від 15.05.2013 року інвалідність по
загальному захворюванню була
встановлена позивачеві з 26.03.2013 року,
тобто на момент оформлення третього
договору страхування від нещасних
випадків та захворювань (03.04.2013 р.)
позивач вже був інвалідом другої групи;
під час заповнення заяви на
страхування в п.5 на запитання про
інвалідність позивач ніби то приховав
суттєву інформацію про стан здоров'я -
на запитання про інвалідність зазначив
- «ні», що за п. 7.2.2. договору (подання
застрахованою особою завідомо
неправдивих відомостей про предмет
договору страхування) є підставою для
відмови у страховій виплаті; тому не
має правових підстав для визнання
випадку позивача - встановлення йому
2-ої групи інвалідності внаслідок
захворювання на гострий інфаркт
міокарду - страховим. Наведеним доводам
відповідача місцевий суд надав
обгрунтованої кредитної оцінки.

Так, у зв'язку зі встановленням
позивачеві з 26 березня 2013 року
первинної інвалідності 2 групи
внаслідок захворювання - гострого
інфаркту міокарду, що настало 23 грудня
2012 року - в період дії другого договору
страхування №1513/205/003206 від 16 березня 2012
року, укладеного на строк до 19 березня
2013 року та з продовженням терміну дії
(пункт 4.2 договору) до укладення
третього договору страхування з 03.04.2013
року.

Про факт встановлення другої групи
інвалідності з 26.03.2013 року позивач сам
дізнався лише на засіданні комісії
МСЕК, що відбулося 15 травня 2013 року.
Тому, 03 квітня 2013 року (дата заповнення
у приміщенні банку заяви на
страхування і укладення третього
договору страхування) позивач
однозначно не знав про те, що в
подальшому -15.05.2013 року - йому
встановлять групу інвалідності. До
того ж, при укладенні третього договору
страхування від позивача не вимагалось
надання будь-яких медичних довідок про
стан здоров'я, тому відповідач
безпідставно відмовив позивачеві у
страховій виплаті.

Факт страхового випадку, що стався із
позивачем 23.12.2012 року з наступним
встановленням другої групи
інвалідності - доведений та
встановлений, зокрема виписним
епікризом № 7-73-2 з історії хвороби КЗ
«Центральної медико-соціальної
допомоги м. Орджонікідзе» та довідкою
до акту огляду МСЕК Міністерства
охорони здоров'я України серія АВ№
0035411. Між захворюванням і встановленням
позивачеві 2 групи інвалідності
пройшло менше шести місяців та між ними
встановлений причинно-наслідковий
зв'язок, що згідно з пунктів 2.1., 2.3, 7.3
договору страхування, є страховим
випадком.

Отже, відмова відповідача -
страхувальника ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» у виплаті позивачеві чи
вигодонабувачеві - ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» страхової суми є
безпідставною.

Відповідно до статті 636 ЦК України,
договором, на користь третьої особи є
договір, в якому боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок на користь
третьої особи, яка встановлена або не
встановлена у договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України
«Про страхування» страховий випадок -
подія, передбачена договором
страхування або законодавством, яка
відбулася і з настанням якої виникає
обов'язок страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про
страхування» здійснення страхових
виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком. Аналогічний
зміст має і стаття 990 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
«Про страхування» страхувальники
мають право при укладанні договорів
страхування інших, ніж договори
особистого страхування, призначати
фізичних осіб або юридичних осіб
(вигодонабувачів), які можуть зазнати
збитків у результаті настання
страхового випадку, для отримання
страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 985 ЦК України
страхувальник має право укласти із
страховиком договір на користь третьої
особи, якій страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у разі
настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, ст. 16
Закону України «Про страхування» - за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК
України, страховик зобов'язаний у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Статтею 989 ЦК України встановлено, що
істотними умовами договору
страхування є предмет договору
страхування, страховий випадок, розмір
грошової суми, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату у разі
настання страхового випадку (страхова
сума), розмір страхового платежу і
строки його сплати, строк договору та
інші умови, визначені актами
цивільного законодавства.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства.

Статтею 26 Закону України «Про
страхування» передбачено підстави для
відмови страховика у здійсненні
страхових виплат або страхового
відшкодування.

Надавши належної оцінки представленим
у справі доказам у їх сукупності,
місцевий суд дійшов обґрунтованого
висновку, що жодна із визначених
законом підстав не мала місця при
настанні вищевказаного страхового
випадку із позивачем, отже у ПАТ
«Страхова компанія «Універсальна» не
було правових підстав для відмови у
виплаті страхового відшкодування,
олскільки про встановлення
інвалідності позивач не знав і не міг
знати до 15.05.2013 року, і тому є відсутнім
факт подання завідомо неправдивих
відомостей страховику при заповненні
заяви 03.04.2013 року.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
страхування" страхова виплата - це
грошова сума, яка виплачується
страховиком відповідно до умов
договору страхування при настанні
страхового випадку.

За умовами договору №1513/205/003206 від
16.03.2012 р. розмір страхової суми склав 65600
грн..

Пунктом 5.1.2 договору передбачено, що
при настанні страхового випадку
страховик зобов'язаний здійснити
страхову виплату згідно розділу 6 цього
договору. А розділом 6 (пункт 6.9.4
договору) передбачено, що у разі
встановлення застрахованій особі
первинної інвалідності 2 групи
внаслідок захворювання страховик
здійснює виплату 80% страхової суми, що
задоговором складає 52480 грн. Таким
чином, зважаючи на умови договору від
16.03.2012 року, розмір страхової виплати,
який зобов'язаний сплатити відповідач
на користь застрахованої особи
вигодонабувачу, дорівнює 52480 грн.

Згідно з довідкою № 245 від 06.08.2013р.,
виданою AT «Райффайзен Банк Аваль»,
станом на 06.08.2013 року заборгованість
позивача по вказаному кредитному
договору складає 4702,06 доларів США, що є
еквівалентом 37583,57 гри., крім того,
залишок несплаченої пені за кредитом
становить 93,65 дол. США (748,54 грн.),
нараховані відсотки за користування
кредитом - 11,19 дол. США (89,44 грн.), залишок
несплаченої пені за відсотками - 33,45
дол. США (267,37 грн.), що разом з кредитом є
еквівалентним - 38688,92 грн.

Місцевим судом також встановлено, що,
отримавши письмову відмову страхової
компанії, позивач звернувся із заявою
до Орджонікідзевського відділення ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» з вимогою про
пред'явлення позову до страхової
компанії ПАТ «Страхова компанія
«Універсальна» про стягнення на
користь банку суми страхової виплати
згідно умов другого договору
страхування, або наділити позивача
відповідними правами для пред'явлення
такого позову в інтересах та на користь
банку для погашення наявної кредитної
заборгованості за вищевказаним
кредитним договором.

При настанні страхового випадку банк
наділений правом, як вигодонабувач, на
отримання від страховика страхового
платежу в частині і до моменту
погашення заборгованості
страхувальника за кредитним договором
у порядку та згідно з умовами,
викладеними в договорі страхування (п.
1.2 договору). Однак, ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» відмовився від права
пред'явити позов до відповідача та
отримати від страхової компанії
страховий платіж, про що свідчить лист
Райффайзен Банку Аваль №97-2-7-00/3642 від
30.08.2013 року. Банк вважає, що договори
страхування складались між позивачем
та страховиком, без підпису банку, тому
у банка не має правових підстав для
пред'явлення позовних вимог до
страховика, що спірні питання позивач
має право вирішувати у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Отже, оскільки банк відмовився від
права отримати страхові виплати і
пред'явити позов, то право отримати
страхове відшкодування та пред'явити
позов до страховика перейшло до
позивача.

Виходячи з викладеного, надавши
належної оцінки представленим у справі
доказам у їх сукупності, місцевий суд
дійшов правильного висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позовних вимог про визнання страховим
випадком встановлення ОСОБА_2,
рішенням Нікопольської МСЕК від 15
травня 2013 року другої групи
інвалідності з 26 березня 2013 року
внаслідок захворювання на гострий
інфаркт міокарду, яке відбулось із ним
23 грудня 2012 року, та стягнення з
відповідача на користь позивача
страхового відшкодування в розмірі
52480,0 грн.

В частині наведених вище позовних
вимог доводи апеляційної скарги
зводяться до переоцінки доказів,
незгоди з висновками місцевого суду по
їх оцінці, посилання апелянта не
спростовують правильність висновків
районного суду - тому не можуть бути
прийняті до уваги судом апеляційної
інстанції.

Разом з тим, задовольняючи позов в
частині стягнення на користь позивача
моральної шкоди у розмірі 5000,0 грн.,
місцевий суд не взяв до уваги, що між
сторонами існували договірні
правовідносини, а наведені вище
договори страхування не передбачали
умов виплати відповідачем на користь
позивача моральної шкоди.

Суд першої інстанції не врахував, що
сама по собі відмова страхової
компанії сплатити позивачу страхове
відшкодування не свідчить про
порушення прав позивача, які
передбачені Законом України "Про
захист прав споживачів".

Таким чином, зважаючи на не
встановлення факту порушення прав
позивача, що передбачені Законом
України "Про захист прав споживачів",
колегія дійшла висновку про
відсутність підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди, тому оскаржуване
рішення в даній частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у стягненні моральної
шкоди у повному обсязі.

Зважаючи на викладене, враховуючи
положення ст. 88 ЦПК України, колегія
дійшла висновку про необхідність зміни
додаткового рішення
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 27
березня 2014 року про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна" на
користь держави судового збору у
розмірі 754 грн. 20 коп., який підлягає
зменшенню до 524 грн. 80 коп.,
пропорційно до задоволених позовних
вимог.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне
право оцінки доказів належить суду,
який має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, оскаржуване рішення
підлягає частковому скасуванню з
ухваленням у скасованій частині нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Універсальна" - задовольнити
частково.

Заочне рішення Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 29 жовтня 2013 року в частині
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна" про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Універсальна" на користь ОСОБА_2
моральної шкоди в розмірі 5000 (п'яти
тисяч) грн. 00 коп., - скасувати та у
скасованій частині ухвалити нове
рішення.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Універсальна" про
стягнення моральної шкоди - відмовити.

В іншій частині рішення
Орджонікідзевського міського суду
Дніпропетровської області від 29 жовтня
2013 року залишити без змін.

Додаткове рішення Орджонікідзевського
міського суду Дніпропетровської
області від 27 березня 2014 року про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Універсальна" на користь держави
судового збору у розмірі 754 (сімсот
п'ятдесят чотири) грн. 20 коп. - змінити,
зменшивши суму, що підлягає стягненню
до 524 (п'ятиста двадцяти чотирьох) грн. 80
коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

Головуючий
Т.П.Красвітна

Судді
С.Ю.Михайловська

З.М.Пономарь