Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних
справ
УХВАЛА

іменем україни

27 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Гончара В.П.,

Євтушенко О.І.,

Карпенко
С.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,

за касаційними
скаргами Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк», поданими представником
Шулікою Аліною Володимирівною, на
заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду

м. Запоріжжя від 4 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 26 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду із
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
зазначало, що 11 липня 2006 року між
Закритим акціонерним товариством
комерційним банком «ПриватБанк»

далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк»),
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір № ZPJ0AK10170019, згідно з
умовами якого остання отримала кредит
в розмірі 152 000 грн. 11 липня 2006 року між
ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено
договір застави рухомого майна

№ ZPJ0AK10170019, згідно з яким у забезпечення
виконання зобовʼ?язань за кредитним
договором ОСОБА_5 надала в заставу
рухоме майно, а саме: транспортний
засіб. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.
Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 12 жовтня 2011 року
визнано мирову угоду, що укладена між
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, згідно з якою на
ОСОБА_3 покладено виконання боргових
зобовʼ?язань за кредитним договором
від 11 липня 2006 року № ZPJ0AK10170019. Тому
позивач просив стягнути
заборгованість за вказаним кредитним
договором.

Заочним рішенням Орджонікідзевського
районного суду

м. Запоріжжя від 4 лютого 2014 року
позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
задоволено. Стягнуто з

ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
від 11 липня 2006 року в розмірі 115 832 грн 45
коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» судовий збір в розмірі

1 176 грн 83 коп. Визначено порядок
виконання рішення суду, рострочивши
його виконання шляхом стягнення
заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» 919 грн 47 коп. в перший
місяць, після набрання чинності
рішенням суду, та по 2 000 грн у другий та
наступні місяці після набрання
чинності рішенням суду до повного
погашення боргу.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 26 березня

2014 року заочне рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 4 лютого 2014 року залишено
без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» -

Шуліка А.В. просить скасувати заочне
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 26 березня 2014 року в частині
визначення розстрочення виконання
рішення, в іншій частині судові рішення
залишити без змін, мотивуючи свої
вимоги порушенням судом норм
процесуального права.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ
«ПриватБанк» -

Шуліка А.В. просить скасувати заочне
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 26 березня 2014 року в частині
розстрочення виконання рішення суду та
передати справу в цій частині на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням судом
норм процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційних скарг,
вважає, що касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції в частині розстрочки
виконання рішення, суд апеляційної
інстанції погодився з висновком суду
першої інстанції про те, що відповідач
перебуває в тяжкому матеріальному
становищі, а також врахували те, що вона
особисто не вступала в кредитні
правовідносини з позивачем і не мала
можливості розраховувати свої дії з
повернення коштів.

Із матеріалів справи вбачається, що 11
липня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк», та ОСОБА_5 укладено
кредитний договір № ZPJ0AK10170019, згідно з
умовами якого остання отримала кредит
в розмірі 152 000 грн для придбання
автомобіля та зобовʼ?язалася повернути
його до 8 липня 2011 року (а. с. 8-9,

т. 1).

11 липня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_5 укладено договір застави
рухомого майна № ZPJ0AK10170019, згідно з яким
в забезпечення виконання зобовʼ?язань
за кредитним договором

ОСОБА_5 надала в заставу рухоме майно, а
саме: транспортний засіб

а. с. 10-11, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а. с. 13, т. 1).

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від

12 жовтня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треті особи: Сьома
Запорізька державна нотаріальна
контора, філія ЗРУ ЗАТ «ПриватБанк»,
філія АКБ «Райффайзен Банк Аваль» в м.
Запоріжжі, ОП ЗМБТІ, філія «ОТП Банк» у
м. Запоріжжі, про розподіл спадкового
майна затверджено мирову угоду між
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, згідно з якою
розподілені всі права та обовʼ?язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок її смерті, а саме: покладено
на ОСОБА_3 виконання боргових
зобовʼ?язань за кредитним договором
від 11 липня 2006 року № ZPJ0AK10170019 (а. с. 69-70,
т. 1).

23 грудня 2013 року на адресу
Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя надійшла заява про
розстрочення виконання рішення суду

а. с. 196-199).

Пунктом 37 постанови Пленуму Верховного
Суду України від

12 червня 2009 року № 2 «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» передбачено, що
відповідно до статті 217 ЦПК визначення
порядку виконання рішення суду,
надання відстрочки або розстрочки
виконання, вжиття заходів для
забезпечення його виконання за
наявності для цього підстав
зазначається безпосередньо в рішенні
суду при його ухваленні.

Тому висновок суду першої інстанції, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, про те, що посилання
відповідача на скрутне матеріальне
становище, а саме на те, що вона
мати-одиначка, сама виховує двох дітей
ОСОБА_8, який є студентом та навчається
на платній основі, та ОСОБА_9, яка є
дитиною-інвалідом за зором, є
винятковим випадком, який є підставою
для розстрочення виконання судового
рішення.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку, що судами при
розгляді справи були допущені
порушення норм процесуального права,
таким чином, колегія суддів вважає за
необхідне касаційні скарги відхилити.

Рішення суду першої інстанції в іншій
частині в апеляційному порядку не
оскаржувалося, а тому згідно з вимогами
п. 1 ч. 1 ст. 324 ЦПК України не
перевіряється.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Таким чином, під час розгляду справи
судами не були порушені норми
матеріального та процесуального права,
а наведені в скарзі доводи висновок
суду не спростовують, тому суд
касаційної інстанції згідно з ч. 1

ст. 337 ЦПК України не знаходить підстав
для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», подані
представником Шулікою Аліною
Володимирівною, відхилити.

Заочне рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від

26 березня 2014 року в частині
розстрочення виконання рішення суду
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик Судді:В.П.
Гончар О.І. Євтушенко С.О. Карпенко
М.І. Наумчук