Провадження № 2/127/5355/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.09.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Сичук М. М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

Встановив:

Позивач в липні 2014 року звернувся
до суду з позовом до відповідача про
стягнення боргу за договорам позики.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.01.2014
року відповідач позичив у позивача
36000,00 грн. які зобов"язався повернути,
про що було складено відповідну
розписку.

Станом на день звернення до суду
відповідач не виконав свої
зобов'язання, які він взяв на себе. На
вимогу повернути позичені кошти
ухиляється від повернення.

Тому позивач звернувся з даним позовом
до суду та просив суд постановити
рішення, яким стягнути з відповідача на
користь позивача борг в сумі 36000,00 грн.,
а також просив суд стягнути понесені
судові витрати.

До суду надійшла заява позивача,
відповідно до якої він підтримує позов
в повному обсязі та просить суд
провести заочний розгляд справи у його
відсутність.

Відповідач до судового засідання не
з'явилась з невідомих суду причин, про
день, час та місце розгляду справи
повідомлялась належним чином.

Судом встановлено, що відповідно до
договору позики від 14.01.2014 року
відповідач взяв у позивача в борг гроші
в сумі 36000,00 грн., які зобов'язався
повернути (а.с. 4).

Станом на 21.07.2014 року борг відповідача
становить 36000,00 гривень основного
боргу.

На прохання позивача добровільно
сплатити борг відповідач його не
повертає.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строки та
порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1047 ЦК України, підтвердження
укладення договору позики та його умов
можу бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За таких обставин суд вважає, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі
як такий, що знайшов своє обґрунтування
в ході судового розгляду.

В зв'язку із задоволенням позову з
відповідача на користь позивача слід
стягнути судовий збір.

Виниклі правовідносини регулюються ст.
ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226
ЦПК України, ст. ст. 526, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК
України, суд,-

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 борг в
сумі 36000 (тридцять шість тисяч) гривень
00 копійок,

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1
витрати, пов"язані зі сплатою судового
збору, в сумі 360 (триста шістдесят)
гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене
позивачем в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Вінницької області
протягом десяти днів з дня
проголошення, а відповідач може
звернутись з письмовою заявою про
перегляд заочного рішення протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: