У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Луспеник Д.Д.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 14
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 12 червня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 та
третьої особи з самостійними вимогами
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_5 про
визнання договору підряду недійсним,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вищевказаним позовом,
посилаючись на те, що 19 березня 2007 року
між ОСОБА_4 та суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_5
(далі - СПД ОСОБА_5) укладено
договір підряду, предметом якого є
будівництво торгового павільйону за
адресою: АДРЕСА_1, торговий комплекс
ринок «Застава». Вважав, що договір
підряду укладений з порушенням вимог ч.
2 ст. 203 ЦК України, оскільки згідно з
ч. 3 ст. 837 ЦК України, ст. 9 Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» СПД ОСОБА_5
на момент укладення договору не
отримав ліцензію на проведення
вказаних у договорі будівельних робіт,
а також договір не відповідає ч. 5 ст. 203
ЦК України.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просив
суд визнати договір підряду недійсним.

ОСОБА_3 також звернулась до суду з
указаним позовом та, уточнивши позовні
вимоги, просила визнати договір
підряду від 19 березня 2007 року
недійсним із застосуванням наслідків
його недійсності у вигляді втрати
юридичної сили з моменту його вчинення
з тих самих підстав, що й ОСОБА_2

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 14
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 12 червня 2014 року, у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення по суті
позовних вимог.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень
й доданих до касаційної скарги
матеріалів убачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені у ній
доводи не дають підстав для висновків
щодо незаконності зазначених судових
рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у
разі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у
справі за позовом ОСОБА_2 та третьої
особи з самостійними вимогами ОСОБА_3
до ОСОБА_4, суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_5 про визнання
договору підряду недійсним за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 14 березня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 12 червня 2014 року
відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ Д.Д. Луспеник