Справа 206/4289/14-ц
Провадження 2/206/1070/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"17" вересня 2014 р. Самарський районний
суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчук
Р.О.,

при секретарі Гайдук
Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
Головне управління Державної
міграційної служби у
Дніпропетровській області про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

4 липня 2014 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтувала тим, що вона є власником
квартири АДРЕСА_1. У цій квартирі
зареєстрований відповідач, який є її
колишнім чоловіком. Однак, відповідач з
2013 року виїхав з вказаного житла та не
повертається, у житловому приміщенні
відсутні його особисті речі. Зазначені
обставини стали причиною звернення
позивача до суду з вимогою визнати
відповідача, таким, що втратив право
користування квартирою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлялися через засоби
масової інформації газету «Вісті
Придніпров'я» від 11 вересня 2014 року № 70
(1563). У справі є достатньо доказів для її
вирішення, що у сукупності із вказаними
вище обставинами дає судові підстави
для застосування положень ч. 4 ст. 169,
ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що позивач є власником
квартири АДРЕСА_1, про що свідчить
договір купівлі-продажу ВАВ № 900704 від
19.12.2002 року та технічний паспорт на
квартиру № 120 в житловому будинку
АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Позивач та відповідач з 24 липня 2012 року
по 23 травня 2014 року перебували у
шлюбних відносинах, але квартира була
придбана позивачкою ще до укладення
шлюбу, а тому є особистою її приватною
власністю (а.с.8).

У квартирі також зареєстровані дочка
позивача - ОСОБА_3 та мати позивача
ОСОБА_4, що підтверджується довідкою
Комунального підприємства «Житлового
господарства Самарського району»
Дніпропетровської міської ради (а.с.22).

З квітня 2013 року відповідач за вказаною
адресою не проживає, про що був
складений акт від 28 лютого 2014 року за
підписами мешканців цього будинку,
затвердженими головою Комунального
підприємства «Житлового господарства
Самарського району» Дніпропетровської
міської ради (а.с.13).

В силу ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

У пункті 39 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО
СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З
РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ від 07 лютого 2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»,
звертається увага на те, що члени сім'ї
власника житла, які проживають разом із
ним, мають право користування цим
житлом відповідно до закону (особистий
сервітут, частина перша статті 405 ЦК).
Суди повинні мати на увазі, що таким
законом не може бути ЖК УРСР, а
застосуванню підлягають норми,
передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням
зазначеного суди повинні виходити з
того, що стосовно права членів сім'ї
власника житлового приміщення на
користування ним підлягають
застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом,
договором чи заповітом, на підставі
яких встановлено сервітут, то
відсутність члена сім'ї понад один рік
без поважних причин є юридичним фактом,
що є підставою для втрати членом сім'ї
права користування житлом.

З огляду на те, що відповідач, не мешкає
у вказаній квартирі без поважних
причин з квітня 2013 року, тому згідно з
наведеною вище нормою права він
втратив право користування нею, що є
підставою для зняття його з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу - не здійснювалося.

Керуючись ст. 405 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 4 - 8, 10, 11, 18, 57 - 60, 79, 81, 88, 169,
197, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його
з реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
сплачений нею судовий збір в сумі 243,60
гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
перегляд заочного рішення.

Головуючий суддя
Р.О. Кушнірчук