Справа № 242/2541/14-ц
Провадження № 2/242/781/14
11 вересня 2014 року Селидівський
міський суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Черкова В.Г., при
секретарі Кідрон О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
м.Селидове цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття квартири,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок залиття квартири. В
обґрунтування позову зазначила, що
вона є власником квартири АДРЕСА_1. Над
її квартирою розташована квартира
АДРЕСА_4, що належить відповідачу. 22.06.2014
р. її квартиру було затоплено
відповідачем, внаслідок чого їй було
спричинено матеріальну шкоду в
загальній сумі 7000,00 грн. Крім того, вона
вважає, що внаслідок затоплення
квартири, вона захворіла, їй завдано
фізичні та душевні страждання, тому
спричинено моральну шкоду, яку вона
оцінює в 3000,00 грн. Добровільно
відшкодувати їй шкоду відповідач не
бажає. Просить суд, стягнути з
відповідача на її користь шкоду,
завдану затопленням квартири 22.06.2014
року в сумі 5000,00 грн. на ремонт, 2000,00 грн.
в рахунок відшкодування пошкодження
меблі та моральну шкоду в розмірі 3000,00
Позивач у судове засідання не
з»явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином.
Надала заяву, в якій просить розглянути
справу без її участі, позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, не
заперечує проти ухвалення заочного
рішення.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України,
у випадку неявки до судового засідання
відповідача, належним чином
повідомленого та такого, що не
повідомив про причини неявки, суд може
прийняти заочне рішення на підставі
доказів, що маються в справі, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд вважає можливим розглянути
справу з постановленням заочного
рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК
України.

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, (ст. 11 ЦПК
України), суд установив наступне:

Позивач, ОСОБА_1 є власницею квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
договору купівлі-продажу квартири від
30.03.2001 р., посвідченим державним
нотаріусом Першої Селидівської
державної нотаріальної контори,
технічним паспортом.

Згідно довідки № 357 від 16.07.2014 р.,
виданої КП «Селидівське бюро технічної
інвентаризації», квартира за адресою:
АДРЕСА_1 значиться за ОСОБА_1

Згідно довідки № 54 від 05.07.2014 р., виданої
ОСББ «Успіх» м.Селидове, ОСОБА_1 дійсно
мешкає у АДРЕСА_1.

Згідно акту обстеження квартири
АДРЕСА_1, від 23.06.2014 р. виявлено
затоплення квартири 22.06.2014 р., яке
виникло з вини мешканців квартири
АДРЕСА_4. В результаті чого, було
повністю затоплено кухню, частково
коридор та санвузол, пришли в
непридатність шпалери, ліноліум,
відпала стельова плитка, мебля кухонна
намокнула і деформувалася. У коридорі
замкнуло проводку в результаті
попадання вологи, згоріли софіти,
краноспан деформувався, частково
відпав.

Згідно товарних чеків вартість
будівельних матеріалів складає 4195,00
грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням
обставин справи, суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами
та іншими особами, які беруть участь у
справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд вважає доведеними факти наявності
майнової шкоди спричиненої позивачеві
внаслідок поведінки відповідача,
наявності причинного зв'язку між
шкодою та поведінкою її заподіювача та
вини відповідача у спричиненні шкоди
позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
доведеним факт спричинення
матеріальної шкоди за товарними
чеками, тому вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача майнової шкоди
підлягають задоволенню частково в
розмірі 4195,00 грн.

Позивачем також заявлені вимоги щодо
стягнення з відповідача моральної
шкоди в розмірі 3000,00 грн.

Встановлене Конституцією та законами
України право на відшкодування
моральної (немайнової) шкоди є важливою
гарантією захисту прав і свобод
громадян.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в іншій спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
із розміром цього відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовуються
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно із Постановою Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31
березня 1995р. «Про судову практику у
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди», під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної), прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

В обґрунтування своїх вимог щодо
стягнення моральної шкоди, позивач
посилається на те, що внаслідок
неодноразового затоплення її квартири
вона зверталася до лікарні у зв'язку з
тим, що стала погано себе відчувати,
нервувала, загубила сон, хворіла на
простудні захворювання, оскільки у
квартирі підвищена вологість.

Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи
за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди
може бути зменшений судом з
урахуванням ступеня вини заподіювача і
потерпілого та майнового стану
відповідача (громадянина).

Приймаючи до уваги конкретні обставини
справи, характер винних дій
відповідача, ступінь наставших
негативних явищ в житті позивача,
тривалість строку порушення його
законних прав, розмір матеріальних
втрат, враховуючи сутність позовних
вимог, які можливо відновити, суд
визначає розмір моральної шкоди, яка
підлягає стягненню з відповідача в
сумі 300 грн.

Таким чином, суд, дійшов до висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню, а саме: з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути : в рахунок
відшкодування майнової шкоди - 4195,00
грн., моральну шкоду в розмірі 300 грн.

Згідно зі ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

В судовому засіданні документально
підтверджені витрати позивача на
сплату судового збору у розмірі 243,60
грн.

Керуючись ст. ст. 23, 1166,1167, 1192 ЦК України,
ст. ст. 10,11,60,88,212-215, 224-225 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття квартири -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої залиттям квартири - 4195(чотири
тисячі сто дев»яносто п»ять) грн. 00 коп.,
моральну шкоду в розмірі 300(триста)
грн.., судовий збір у сумі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1,
відмовити.

Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана до місцевого суду
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засідання під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя