АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

при секретарі Данилко О.А.

з участю прокурора Балук О.М.

сторін: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Українська автомобільна
корпорація», Публічного акціонерного
товариства «Гарант Авто», ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Українська
автомобільна корпорація» на рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області винесеного 05
червня 2014 року,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої
дорожньо-транспортною пригодою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17
вересня 2013 року о 7 годині ОСОБА_3,
керуючи автомобілем марки «ЗАЗ ВІДА»,
транзитний номер НОМЕР_2, що належить
ПАТ «Українська автомобільна
корпорація», на дорозі в с. Припруття
Новоселицького району допустив наїзд
на його автомобіль марки ВАЗ 21063,
державний номер НОМЕР_1, який стояв на
узбіччі дороги.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди його автомобілю спричинено
механічні пошкодження, вартість яких
відповідно до висновку
спеціаліста-експерта від 05 грудня 2013
року складає 27326 гривень 37 коп., а дійсна
вартість автомобіля до події ДТП - 17500
гривень 23 коп.

____________________________________________________________________

№ 22ц/794/1369/ 2014 р.
Головуючий у І
інстанції Оленчук І.В.

Категорія: 30/34

Суддя-доповідач Владичан А.І.

Цивільно-правова відповідальність ПАТ
«Українська автомобільна корпорація»
застрахована.

Відповідно до страхового полісу
№5384474 ПАТ «УСК «Гарант Авто»
позивачеві на відшкодування шкоди
сплачено 8054 гривень 98 коп.

Посилаючись на відмову відповідачів
виплатити повне відшкодування, просив
стягнути з ПАТ «Українська
автомобільна корпорація» та ПАТ «УСК

«Гарант Авто» 9445 гривень 25 коп.
матеріальної шкоди та 5700 гривень
моральної шкоди, а також витрати зі
сплати вартості висновку
спеціаліста-експерта, банківських
послуг, телеграми, виготовлення копій
документів.

Рішенням Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 05 червня
2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Українська
автомобільна корпорація» на користь
ОСОБА_1 4000 гривень в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог та до
інших відповідачів відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням ПАТ «Українська автомобільна
корпорація» подало апеляційну скаргу,
в якій вважає, що дане рішення не
відповідає вимогам закону, не
обґрунтоване у зв'язку із
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими та прийняте з грубим
порушенням та неправильним
застосуванням норм процесуального та
матеріального права

Просить суд скасувати рішення
Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 05 червня 2014
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його
позовних вимог до АТ «Українська
автомобільна корпорація» та ОСОБА_3 в
повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі
посилається на те, що загальні норми
цивільного законодавства пов'язують
моральну шкоду завдану джерелом
підвищеної небезпеки лише якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки. У даному випадку позивачем
не надано будь-яких доказів, які б
вказували на неправомірність рішень,
дій чи бездіяльності, що призвело до
спричинення моральної шкоди та
наявність вини у цьому АТ «Українська
автомобільна корпорація».

Крім того вказують, що судом
першої інстанції неправильно
застосовано норми матеріального права,
оскільки в даному випадку слід
застосовувати правила спеціальної
норми законодавства, яка регулює
відшкодування шкоди власником
наземного транспортного засобу
автомобіля, а саме ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню,
враховуючи наступне.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Ст. 213 ЦПК встановлено те, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, повинен
вирішити справу згідно із законом,
ухваливши рішення на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
Не може бути скасовано правильне по
суті та справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов в частині
стягнення моральної шкоди з ПАТ
«Українська автомобільна корпорація»
на користь ОСОБА_1 в розмірі 4000 гривень,
суд першої інстанції виходив з того, що
окрім матеріальної шкоди, у зв'язку із
настанням дорожньо-транспортної
пригоди, ОСОБА_1 було також завдано і
моральної шкоди, яка проявилася у
душевних стражданнях, які він поніс у
зв'язку із пошкодженням його
автомобіля, а також враховуючи те, що
даний транспортний засіб являвся
єдиним засобом пересування у його
сім»ї.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, заданої внаслідок порушення її
прав.

Колегія суддів вважає, що висновки
суду є правильними, оскільки
ґрунтуються на всебічному, повному,
об'єктивному дослідженні наявних у
справі доказів та на основі повно і
всебічно з'ясованих обставинах, вірно
застосовано до правовідносин, що
склалися, норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р.
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди суд
визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних позивачеві моральних і
фізичних страждань, з урахуванням у
кожному конкретному випадку вини
відповідача, часу та зусиль необхідних
для відновлення попереднього стану, та
інше.

Суд першої інстанції виходячи із
засад розумності, виваженості,
справедливості та враховуючи факт
заподіяння позивачеві моральних
страждань правомірно стягнув з
відповідача ПАТ «Українська
автомобільна корпорація» на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4000
гривень.

Судом встановлено, що 17 вересня
2013 року о 7 годині ОСОБА_3, керуючи
автомобілем марки «ЗАЗ ВІДА»,
реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належить ПАТ «Українська автомобільна
корпорація», на дорозі в с. Припруття
Новоселицького району допустив наїзд
на автомобіль ОСОБА_1 марки «ВАЗ 21063»,
державний номер НОМЕР_1, який стояв на
узбіччі дороги.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди його автомобілю спричинено
механічні пошкодження, вартість яких
відповідно до висновку
спеціаліста-експерта від 05 грудня 2013
року складає 27326 гривень 37 коп., а дійсна
вартість автомобіля до події ДТП - 17500
гривень 23 коп.

Внаслідок даної
дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1
зазнав моральних страждань, переніс
психологічний стрес та нервове
потрясіння, оскільки було сильно
пошкоджено його автомобіль, який був
єдиним засобом пересування для його
сім»ї.

Відповідно до змісту статті 23 ЦК
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів.

Отже, враховуючи вищенаведене суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення на його користь 4000
гривень моральної шкоди.

Посилання апелянта на те, що судом
першої інстанції неправильно
застосовано норму матеріального права,
оскільки в даному випадку слід
застосовувати правила спеціальної
норми законодавства, яка регулює
відшкодування шкоди власником
наземного транспортного засобу
автомобіля, а саме ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не заслуговують
на увагу, і не мають під собою правових
підстав.

В даному випадку застосовуються
загальні вимоги цивільного
законодавства, щодо відшкодування
моральної шкоди, оскільки згідно ст.23.1
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» надається
визначення моральної шкоди яка
відшкодовується власником наземного
транспортного засобу, а саме: моральна
шкода, що полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких потерпілий - фізична
особа, зазнав у зв'язку з каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Дослідивши матеріали справи колегією
суддів встановлено, що ОСОБА_1 під час
скоєння даної дорожньо-транспортної
пригоди не було завдано фізичного болю
чи іншого ушкодження здоров'я, але він
зазнав душевного страждання,
морального потрясіння, стресу і він має
право на відшкодування завданої йому
моральної шкоди, тому суд першої
інстанції правомірно застосував до
вказаних правовідносин загальні
вимоги цивільного законодавства, щодо
відшкодування моральної шкоди .

Доводи апеляційної скарги
зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що судом при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Рішення
суду ухвалено відповідно до норм
матеріального і процесуального права і
підстав для його скасування по доводам
апеляційної скарги не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу АТ «Українська
автомобільна корпорація» відхилити .

Рішення Новоселицького районного
суду Чернівецької області від 05 червня
2014 року залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: