Справа 206/1040/14-ц
Провадження 2/206/420/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"03" червня 2014 р. Самарський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя:
Сухоруков А.О.,

при секретарі:
Сядро Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, про
стягнення заборгованості,

встановив:

18 лютого 2014р. представник ПАТ
«Ідея Банк» звернувся до Самарського
районного суду м. Дніпропетровська із
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач вказав, що 10 травня 2011р. між
позивачем та відповідачем був
укладений кредитний договір №Б92.970.70031
від 10.05.2011р., відповідно до якого
відповідачу був наданий кредит у
розмірі 8211,00грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 10,00%
на рік з погашенням кредиту та
процентів у терміни, встановлені
договором та графіком щомісячних
платежів. Прийняті на себе зобов'язання
відповідач не виконував, внаслідок
чого станом на 08.01.2014р. утворилась
заборгованість у розмірі 13981,20грн.

На підставі викладеного позивач
просить стягнути із відповідача
заборгованість за кредитним договором
№ Б92.970.70031 у розмірі 13981грн. та судовий
збір у розмірі 243,60грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але надав до суду
заяву з проханням розглядати справу
без його участі, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі, проти
заочного розгляду справи не
заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Таким чином, враховуючи вищезазначені
обставини, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224
ЦПК України за правилами глави 8
розділу ІІ ЦПК України та винести по
справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали, суд дійшов
висновку, що позовну заяву необхідно
задовольнити частково з наступних
підстав, встановлених в судовому
засіданні.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема є договори й інші
правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) громадянину у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
громадянин зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотки.

Суд встановив, що 10 травня 2011р.
між позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір № Б92.970.70031,
згідно якого позивач надав відповідачу
кредит у розмірі 8211,00грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 10,00% на рік з погашенням кредиту
та процентів у термін до 10.05.2012 року
(а.с.15-16).

Відповідач скористався лімітом
кредитування, про що свідчить виписка з
особового рахунку клієнта та
розрахунок суми заборгованості.

Відповідно до розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№ Б92.970.70031 від 10.05.2011р., ОСОБА_1 має
заборгованість, у розмірі 13981,20грн, яка
складається з: основного боргу -0,00грн;
простроченого боргу - 1450,68грн;
прострочені проценти - 4651,09грн;
строкові проценти - 11,52грн; нарахована
плата за обслуговування кредиту -
0,00грн; прострочена плата за
обслуговування кредиту - 0,00грн; пеня (за
останній рік) - 7857,91грн; віндикаційні
витрати - 10грн. (а.с.4).

Дані правовідносини регулюються
Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію, у тому числі сплатити гроші,
а кредитор має право вимагати від
боржника виконання обов'язку.
Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами
кредитного договору є обов'язок
кредитодавця надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов'язаний повернути кредит та
сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний
договір укладається в письмовій формі.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.
У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, у тому числі і
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом. Боржник, який прострочив
виконання зобов'язання, відповідає
перед кредитором за завдані
простроченням збитки і за неможливість
виконання, що випадково настала після
прострочення. Боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в
судовому засіданні доказам, суд
доходить висновку, що в дійсності у
відповідача перед позивачем
утворилась заборгованість по сплаті
кредиту, відповідач не виконав
прийняті на себе відповідно до
договору зобов'язання, що і послугувало
підставою для звернення позивача до
суду із цим позовом.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 особисто підписував кредитний
договір, що свідчить про те, що
кредитний договір було укладено і зі
сторони позивача належним чином
виконано його умови.

Наразі кредитний договір № Б92.970.70031
відповідачем не оскаржується, судовим
порядком останній не просить визнати
його недійним, нікчемність цього
договору матеріалами справи не
підтверджена, а тому він має законну
силу і сторони пов'язані взаємними
правами та обов'язками щодо його
виконання, а отже в нього виникли
зобов'язання перед позивачем з їх
повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК
України.

Крім того, банком нараховано пеню в
розмірі 7857,91грн, що багатократно
перевищує як розмір заборгованості по
кредиту, так і відсотки.

Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Враховуючи розмір збитків, суд вважає
за необхідне зменшити розмір пені до 1
500,00грн.

Крім того, суд вважає, що з відповідача
необхідно стягнути сплачений судовий
збір на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 551, 610, 611, 612, 623, 1050,
1054-1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-64, 88, 169, 209,
214, 215, 224-225 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Ідея Банк» () заборгованість за кредитним
договором № Б92.970.70031 від 10.05.2011р.
станом на 8.01.2014р. у розмірі 7623,29грн., яка
складається з: простроченого боргу -
1450,68грн; прострочені проценти - 4651,09грн;
строкові проценти - 11,52грн; пеня - 1500грн;
віндикаційні витрати - 10грн., а також
судові витрати зі сплати судового
збору у розмірі 243,60грн., загалом 7866,89
грн. (сім тисяч вісімсот шістдесят
шість)грн. 89 коп.

У задоволенні позовних вимог в частині
стягнення решти пені відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана позивачем до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня одержання його копії,
відповідачем - у разі відмови в
перегляді заочного рішення.

Суддя
А.О. Сухоруков