АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/7631/14
Головуючий 1 інст. -
Справа № 643/152/13-ц
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Макарова Г.О.,

Кіпенка І.С.,

при секретарі - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 24 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визначення порядку користування
майном та усунення перешкод у
користуванні майном, та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа -
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, про
припинення права на частку у спільному
майні, визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з первісним позовом, в якому
просив визначити порядок користування
трикімнатною квартирою АДРЕСА_1, з
виділенням йому у користування
ізольованої житлової кімнати №9
житловою площею 16,0 кв.м. з балконом,
виділенням у користування відповідачу
двох ізольованих житлових кімнат №7 та
№8 житловою площею 27,5 кв.м. з балконом,
та залишенням у загальному
користуванні позивача та відповідача
місць загального користування:
приміщень №1, 2, 3, 4, 5, 6 загальною площею
19,5 кв.м. Крім того, позивач просив
зобов»язати відповідача не чинити йому
перешкоди у користуванні ізольованою
житловою кімнатою №9 з балконом та
місцями загального користування у
спірній квартирі.

В обґрунтування позову зазначив, що він
перебував з відповідачем в
зареєстрованому шлюбі з 18.11.1995 року.
Шлюб було розірвано 05.10.2005 року. За час
перебування у шлюбі сторонами було
набуто спільне майно, а саме - квартира
АДРЕСА_1. Рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 14.11.2012
року вказану квартиру було поділено
між сторонами як спільне майно
подружжя, у зв»язку з чим за кожним з
них визнано право власності на ?
частину даної квартири. Спірна
квартира має три ізольовані житлові
кімнати площею 12,8 кв.м., 14,7 кв.м., 16,0 кв.м.

В березні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з зустрічним позовом, в якому
просила припинити право власності
ОСОБА_2 на ? частину спірної квартири з
виплатою йому вартості зазначеної
частки у спільному майні в розмірі 64
035,00 грн., та у зв»язку з припиненням
права власності ОСОБА_2 на ? частину
квартири визнати за нею право
власності на вказану частину квартири.

В обґрунтування зустрічного позову
зазначила, що в квартирі зареєстрована
ОСОБА_3 та її неповнолітня дочка. ОСОБА_2
в даній квартирі не був зареєстрований,
оскільки мав інше місце проживання та
не намагався вселитися в спірну
кватиру. План квартири, наданий
відповідачем за зустрічним позовом, не
відповідає дійсному плануванню
квартири, оскільки в останній
проведено переобладнання. Крім того,
згідно запропонованому ОСОБА_2 порядку
користування квартирою, позивач з
неповнолітньою дитиною фактично
залишиться без балкону. Квартира має
один вхід, суміжні кімнати, одну кухню
площею 6,7 кв.м., один с/вузол і коридор, і
не призначена для користування двома і
більше родинами. Належна відповідачу
частка не може бути виділена в натурі.
Крім того, ОСОБА_3 вважає неможливим
спільне користування квартирою разом з
відповідачем, оскільки між ними
виникли та продовжують існувати
неприязні стосунки.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 24 вересня 2014 року в
задоволенні первісного позову ОСОБА_2
та в задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 - відмовлено.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказане рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні первісного позову ОСОБА_2
та ухвалити в цій частині нове рішення,
яким задовольнити первісний позов у
повному обсязі; стягнути з ОСОБА_3 на
його користь всі судові витрати, в тому
числі сплачений судовий збір за
подання первісного позову та
апеляційної скарги, а також оплату за
проведення судової будівельно -
технічної експертизи.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції слід змінити з підстав,
передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Приймаючи рішення про відмову позивачу
у задоволенні позову про визначення
порядку користування спірною
квартирою, районний суд виходив із
того, що відповідачкою проведені
переобладнання у нежитлових
приміщеннях і планування квартири не
відповідає даним технічному паспорту.

Проте, з такими висновками суду
погодитися не можна за таких підстав.

Відповідно до технічної
характеристики, квартира АДРЕСА_1 є
трьохкімнатною, має загальну площу 64, 8
кв. м. з яких: жила площа становить 43,5 кв.
м. Житлова площа складається з трьох
кімнат - 12, 8 кв. м., 14, 7 кв.м та 16, 0 кв.м.,
коридору , площею 9, 6 кв. м., ванної
кімнати - 2,1 кв. м., вбиральні - 1,1 кв. м.,
кухні - 6,7 кв. м. та балконів, - 1,11 кв. м та
0, 69 кв.м.

Сторонам належить на праві власності
по ? частині спірної квартири і
кожному з них припадає по 21, 75 кв.м.
житлової площі. ( 43, 5 кв.м. : 2 = 21,75 кв.м. )

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України,
власність двох або більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Статтею 358 ЦК України визначено, що
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою.

Згідно п.14 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995
року " Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності ", якщо квартира є спільною
сумісною чи спільною частковою
власністю, на вимогу учасника (
учасників) цієї власності підлягає
поділу в натурі, якщо можливо виділити
сторонам ізольовані жилі та інші
приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватись як окремі
квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку
може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири,
якщо про це заявлено позов.

Згідно висновку судової будівельно -
технічної експертизи від 28. 05. 2014 року
пропонується чотири варіанти порядку
користування квартирою з відступом від
ідеальних часток співвласників. За
першим варіантом ОСОБА_2 на ? частину
виділяється у індивідуальне
користування приміщення: житлова
кімната « 9», площею 16,0 кв.м. з балконом,
площею 1,11 кв.м.. У спільне користування
виділяється коридор « 1», розміром 9. 6
кв.м, вбиральня « 2», пл.. 1,1 кв.м., ванна «
3» - 2,1 кв.м. та кухня 4, площею 6,7 кв.м.

Усього ОСОБА_2 пропонується виділити у
користування приміщення у квартирі,
загальною площею 24, 28 кв.м., що на 8,12 кв.м.
менше ніж покладено.

ОСОБА_3 на ? частину пропонується
виділити у індивідуальне користування
приміщення: житлові кімнати, « 7,8»,
розміром 12, 8 кв.м та 14, 7 кв.м., балкон, 0,69
кв.м. У спільне користування
виділяється коридор « 1», розміром 9,6
кв.м, вбиральня « 2», пл.. 1, 1 кв.м., ванна «
3»- 2,1 кв.м. та кухня 4, площею 6,7 кв.м.

Усього ОСОБА_3 пропонується на ?
частину квартири виділити у
користування приміщення, загальною
площею 40,52 кв.м., що на 8,12 кв.м. більше,
ніж покладено. Частки співвласників
будуть мати вигляд:

ОСОБА_2 - 37/100 часток, ОСОБА_3 - 63/100 часток.
( а.с. 160)

Судова колегія приймає вказаний
варіант за основу, оскільки на ньому
наполягає позивач, та вказаний порядок
не порушує права та інтереси
відповідачки, яка фактично, разом із
неповнолітньою донькою проживає у
квартирі.

Посилання ОСОБА_3 на те, що у квартирі
маються переобладнання, зокрема
приміщення вбиральні « 2» та ванної « 3»
об'єднані та збільшені не є підставою
для відмови у задоволенні позову.
Порядок користування квартирою
проведено у відповідності до
технічного паспорту.

Відповідно до п. 3. 11 Інструкції щодо
проведення поділу, виділу та
розрахунку часток об'єктів нерухомого
майна, затвердженої Наказом
Міністерства з питань ЖКГ України № 55
від 18.06. 2007 року, самочинно збудовані
об'єкти нерухомого майна до розрахунку
не включаються.

Крім того, вказані переобладнання є
самовільними, оскільки матеріали
справи не містять дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів на проведення
перепланування та переобладнання у
спірній квартири, відповідно до
положень ст. 152 ЖК України.

У частині зобов'язання ОСОБА_3. не
чинити перешкоди ОСОБА_2 користуватися
вказаними приміщеннями, судова колегія
відмовляє у задоволенні позову за
таких підстав.

Згідно до ст. 317 ЦК України, власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

За положенням ч. 1 ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

За вимогами ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у користуванні його
власністю.

Згідно ст.. 57 ЦПК України , доказами є
будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Між тим, матеріали справи не містять
доказів, відповідно до вимог ст.ст. 10, 60
ЦПК України, що ОСОБА_3 чинить перешкоди
ОСОБА_2 у користуванні квартирою.

В суді апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 проживає за
іншою адресою, має на праві власності
частину чотирьохкімнатної квартири.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 351 грн.
20 коп. та за проведення судової
будівельно - технічної експертизи у
розмірі 3383, 50 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 24 вересня 2014 року - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Встановити порядок користування кв.
АДРЕСА_1 за 1 варіантом судової
будівельно - технічної експертизи, за
яким ОСОБА_2 виділяється в
користування житлова кімната № 9,
площею 16, 0 кв.м. з балконом 1, 11 кв.м.

ОСОБА_3 виділяються в користування
житлові кімнати № 7, площею 12, 8 кв.м. та
№ 8, площею 14, 7 кв.м.з балконом, розміром
0, 69 кв.м.

Приміщення коридору № 1,
вбиральні № 2, ванної № 3 та кухні № 4
залишаються у спільному користуванні
між співвласниками.

У задоволенні позову ОСОБА_2. про
зобов'язання ОСОБА_3 не чинити
перешкоди у користуванні житловою
кімнатою та місцями загального
користування у кв. АДРЕСА_1 відмовити.

У іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати за проведення судової
будівельно - технічної експертизи у
розмірі 3382, 50 коп. та судовий збір у
розмірі 351 грн. 20 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді: