Справа № 426/1199/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2014 року ,
м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської
області в складі головуючого судді
Гашинської О.А., при секретарі
Сироватцькій А.О., розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Сватове цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Лотуре -
Агро» про розірвання договору та
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, в якому зазначив, що на
праві приватної власності йому
належить земельна ділянка розміром 7,26
га, розташована на території
Райгородської сільської ради, цільове
призначення (використання) земельної
ділянки - ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
що підтверджується державним актом на
право власності на землю серії ЛГ № 006452
від 09 грудня 1999 року. 10 січня 2007 року між
ним та відповідачем укладений договір
оренди землі, згідно якого ТОВ «Лотуре -
Агро» передається в строкове, платне
користування вищевказана ділянка 7,26
га. Укладений договір оренди землі від
10.01.2007 р. зареєстровано Луганською
регіональною філією ДП «Центр
державного земельного кадастру», про
що у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 09.08.2007 р. за № 240865/27.
Згідно умов п. п. 1.2 Договору оренди,
нормативна грошова оцінка землі
складає 27728 грн.03 коп. за ціною 1995 року.
У відповідності до п. 3.1 Договору,
орендатор зобов'язувався проводити
щорічну орендну плату в грошовій формі,
в розмірі 1,5 % від нормативної грошової
оцінки, що складає 1061 грн. з правом її
перегляду один раз на рік. Таким чином,
відповідач прийняв на себе договірний
обов'язок своєчасно та неухильно
сплачувати йому обумовлену договором
орендну плату за строкове платне
користування земельною ділянкою . До
того ж , обов'язку відповідача
сплачувати орендну плату
кореспондується передбачене п.8.1
договору оренди землі від 10.01.2007 р.
право його ( позивача) своєчасного
внесення орендної плати. Проте в
порушення ст..ст.509, 526,626, 629 ЦК України
, відповідач , прийняті на себе
зобов'язання за договором оренди
землі від 10.01.2007 р. в частині сплати
орендної плати систематично не
виконує, не сплачена орендна плата за
2012 рік в сумі 1061 грн. та орендна плата
за 2013 рік в сумі 1061 грн.. Сума
заборгованості складає 2122 грн. На
звернення до відповідача щодо сплати
орендної плати, йому було відмовлено,
довідку про нараховані та сплачені
кошти за оренду земельної ділянки за
період дії договору не видано,
земельна ділянка не оброблена та не
засіяна. Не сплативши орендну плату
за 2012 та 2013 р.р. відповідач припустився
істотного порушення договору оренди
землі від 10.01.2007 р., а отже в такому
випадку можуть бути застосовані
наслідки невиконання договірних
зобов'язань , передбачені як в самому
договорі оренди , так і актами
цивільного законодавства України.
Відповідно п.10.3 договору оренди землі
від 10.01.2007 р. дія договору припиняється
шляхом його розірвання за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
внаслідок невиконання другою
стороною обов'язків , передбачених
договором. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України ,
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною
та в інших випадках , встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору , коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того , на що вона розраховувала при
укладенні договору. Уклавши договір
оренди землі від 10.01.2007 р. та виконавши
свої договірні зобов'язання він мав
законне право розраховувати на
отримання грошової винагороди у
вигляді сум орендної плати. Істотно
порушивши умови договору ,
припустившись невиплати орендної
плати протягом двох років поспіль ,
відповідач завдав йому матеріальну
шкоду в розмірі заборгованості по
оренді, що зумовило істотну різницю
між тим, на що мав він право
розраховувати, укладаючи договір , і
тим, що в дійсності він отримав. Маючи
заборгованість з виплати орендної
плати за 2012, 2013 роки відповідач
припустився саме систематичної
несплати орендної плати, що є згідно
ст..141 ЗК підставою припинення права
користування земельною ділянкою .
Крім того , відповідач не здійснював
обчислення орендної плати з
урахуванням індексів інфляції
протягом 2007-2013 рр. , чим припустився
порушень ч.3 ст.21 Закону України «Про
оренду землі» , а також порушив п.3.2
договору оренди землі від 10.01.2007р. Усі
зазначені обставини в їх сукупності
свідчать про порушення відповідачем
умов договору оренди землі від 10.01.2007 р.
, а отже згідно ст..651 ЦК України та
ст..32 Закону України «Про оренду землі
» є підставою для розірвання в
судовому порядку цього договору .
Просить суд стягнути з відповідача
заборгованість зі сплати орендної
плати в сумі 2122 грн. та розірвати
договір оренди землі.

Згідно поданої представником
позивача ОСОБА_2 заяви позивач
відмовився від позовних вимог щодо
стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати (а.с.34).

В судове засідання позивач та його
представник не з"явились , представник
позивача ОСОБА_2 надав заяву про
розгляд справи без його участі , на
позові наполягає, проти винесення
заочного рішення не заперечує ( а.с.35).

В судове засідання представник
відповідача , будучи належним чином
повідомленим, не з"явився , не
повідомивши про причини своєї неявки ,
заяв про перенесення розгляду справи
також не надходило (а.с.23-25).

08.09.2014 року суд на місці ухвалив
відповідно до ст..224 ЦПК України
провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши в судовому засіданні
матеріали справи та надані позивачем
докази, оцінивши їх у сукупності,
вважає позовні вимоги такими , що
підлягають задоволенню виходячи з
наступного:

-10 січня 2007 року між сторонами на
підставі державного акту укладено
договір оренди землі , згідно якого
позивач передав в строкове платне
користування належну йому земельну
ділянку сільськогосподарського
призначення , що знаходиться на
території Райгородської сільської
ради строком на 10 років ( а.с.8-10).
Договір укладено в письмовій формі,
він пройшов відповідну державну
реєстрацію у Сватівському районному
реєстраційному окрузі за відповідним
реєстраційним номером , завірений
печаткою Державного комітету України
по земельних ресурсах Державне
підприємство "Центр державного
земельного кадастру" , підписаний
уповноваженою особою, яка провела
державну реєстрацію. Як вбачається з
розд.3 договору -у ньому визначено
розмір орендної плати та строк її
внесення , що є обов'язком орендаря
щодо своєчасного її внесення
орендодавцю щорічно до 31 грудня в
грошовій формі, в розмірі 1,5 % від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки з урахуванням індексу
інфляції 2,551 , що складає 1061 грн. .

Проте відповідач належним чином
свої зобов'язання за договором не
виконав , заборгованість з виплати
орендної плати позивачу за період
2012-2013 рр. становить 1331, 31 грн. , що
підтверджується довідкою відповідача
( а.с.30-33 ) .

Згідно ст..24 Закону України «Про оренду
землі» - орендодавець має право
вимагати від орендаря своєчасного
внесення орендної плати.

Відповідач, отримавши копію позовної
заяви з додатками до неї та будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи, не надав суду
жодних заяв, заперечень проти позову та
доказів на їх підтвердження, що суд
розцінює, як визнання обставин ,
викладених позивачем в позові.

Згідно ст..60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень , крім
випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Згідно ст..61 ЦПК України , обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі , не
підлягають доказуванню.

Згідно ст..36 Закону України «Про оренду
землі» - у разі невиконання зобов'язань
за договором оренди землі сторони
несуть відповідальність згідно із
законом та договором.

Згідно п.10.3 укладеного сторонами
договору - дія договору припиняється
шляхом його розірвання за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін
внаслідок невиконання другою стороною
обов'язків, передбачених Договором .

У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК
України, способом захисту цивільних
прав та інтересів може бути припинення
правовідносин.

Згідно ч.1 ст. 782 ЦК України
наймодавець (орендодавець) має право
відмовитися від договору найму (
оренди) і вимагати повернення речі ,
якщо наймач не вносить орендну плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

На
підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 213-

215, 294
ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати договір оренди землі,
укладений 10 січня 2007 року між ОСОБА_1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Лотуре - Агро» та
зареєстрований 09 серпня 2007 року
Сватівським районним реєстраційним
округом Луганської регіональної філії
Центру ДЗК за № 240865/27.

Копію заочного рішення надіслати
відповідачу не пізніше п'яти днів з дня
його проголошення. Заочне рішення може
бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, яку може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення, заочне рішення може бути
оскаржено в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Заочне рішення може бути
оскаржено позивачем в загальному
порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя О.А.
Гашинська