Справа № 2-2094/11
Провадження №6/761/1551/2014
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді
Кравець Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву представника
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» Халєєва Т.В.,
заінтересована особа: ОСОБА_2, про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення до виконання виконавчого
листа, -

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2014 року представник Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
Халєєв Т.В. звернувся до суду із заявою,
в якій просить поновити пропущений
строк для пред'явлення до виконання
виконавчого листа, виданого на
підставі рішення Шевченківського
районного суду міста Києва від 18 січня
2011 року, ухваленого по цивільній справі
№ 2-2094/11 за позовом Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

Заяву мотивовано тим, що 05 березня 2012
року Шевченківським районним судом м.
Києва було видано вищезазначений
виконавчий лист зі строком його
пред'явлення до виконання до 18 березня
2012 року, тобто, один рік з дати набрання
рішенням законної сили. Таким чином,
строк пред'явлення виконавчого
документу до виконання заявником було
пропущено.

При цьому, заявник зазначає, що 19
вересня 2012 року боржником - ОСОБА_2 було
здійснено часткове погашення
заборгованості, тому, заявник вважає,
що на підставі ст. 23 Закону України «Про
виконавче провадження» строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання був перерваний.

Крім того, заявник звертає увагу, що
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва набрало законної сили 18
березня 2011 року, а виконавчий лист
видано лише 05 березня 2012 року, тобто
строк пред'явлення виконавчого листа
до примусового виконання був
об'єктивно, не з вини стягувача,
зменшений майже на рік.

Враховуючи вказані обставини, заявник
просить заяву задовольнити в повному
обсязі.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» та
заінтересована особа у судове
засідання не з'явились, про час та місце
розгляду заяви повідомлялись належним
чином, про причини неявки суд не
повідомили.

Разом з тим, оскільки відповідно до ч. 2
ст. 371 ЦПК України неявка сторін, які
беруть участь у справі, не є перешкодою
для вирішення питання про поновлення
пропущеного строку, а заява має бути
розглянута у десятиденний строк, суд
вважає за можливе та доцільне
розглядати зазначене питання у
відсутність сторін.

Вивчивши заяву та матеріали цивільної
справи № 2-2094/11, суд прийшов до висновку,
що заява представника Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк»
Халєєва Т.В. про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення до виконання
виконавчого листа не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Так, 18 січня 2011 року Шевченківським
районним судом міста Києва по
цивільній справі № 2-2094/11 ухвалено
заочне рішення, яким задоволено позов
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» про стягнення
заборгованості з ОСОБА_2. Дане рішення
суду набрало законної сили 18 березня 2011
року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що строк
пред'явлення виконавчих документів до
виконання протягом одного року з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення.

При цьому, ч. 2 ст. 368 ЦПК України
визначено, що за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили, за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, чи прокурора, який здійснював
у цій справі представництво інтересів
громадянина або держави в суді,
видається один виконавчий лист. Якщо на
підставі ухваленого рішення належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, або якщо рішення ухвалено на
користь кількох позивачів чи проти
кількох відповідачів, суд має право за
заявою стягувачів видати кілька
виконавчих листів, точно зазначивши,
яку частину рішення треба виконати за
кожним виконавчим листом.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання вищезазначеного рішення
суду, виконавчий лист був отриманий
представником заявника на підставі
його заяви від 15 червня 2011 року лише 05
березня 2012 року зі строком його
пред'явлення до виконання до 18 березня
2012 року. Тобто, для пред'явлення
заявником даного виконавчого
документа до виконання, у останнього
було одинадцять днів.

Разом з тим, як вбачається зі змісту
заяви, заявник, як на підставу для її
задоволення, вказує на те, що оскільки 19
вересня 2012 року боржником - ОСОБА_2 було
здійснено часткове погашення
заборгованості, то на підставі ст. 23
Закону України «Про виконавче
провадження» строк пред'явлення
виконавчого листа до виконання був
перерваний.

Так, відповідно до положень п. 2 ч. 1 та ч.
2 ст. 23 Закону України «Про виконавче
провадження» строки пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перериваються частковим виконанням
рішення боржником. Після переривання
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання перебіг строку
поновлюється. Час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується.

Проте, суд вважає, що заявник помилково
посилається на дану норму закону,
оскільки боржником - ОСОБА_2 було
здійснено часткове погашення
заборгованості лише 19 вересня 2012 року,
тобто, уже після закінчення строку
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Крім того, слід зазначити, що з часу
часткового погашення заборгованості
боржником 19 вересня 2012 року стягувач
вперше пред'явив виконавчий документ
до виконання лише через один рік та сім
місяців, а з заявою про поновлення
строку звернувся до суду лише через
один рік та десять місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

При цьому, однією з засад судочинства,
регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України, є змагальність
сторін та свобода в наданні ними до
суду своїх доказів і у доведенні перед
судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, враховуючи обставини
вказані у поданій заяві, суд не
знаходить підстав для визнання
вказаних у заяві причин пропуску
строку пред'явлення виконавчого листа
до виконання поважними, а тому заява
представника Публічного акціонерного
товариства «Альфа-Банк» Халєєва Т.В.,
заінтересована особа: ОСОБА_2, про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення до виконання виконавчого
листа не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
129 Конституції України, ст.ст. 22, 23
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 210, 368, 371
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» Халєєва Т.В.,
заінтересована особа: ОСОБА_2, про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення до виконання виконавчого
листа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: