Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3758/14
Головуючий у 1 інстанції: Леусенко В.М.
Суддя-доповідач:
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі
Головуючого: Кочеткової І.В.,
суддів Маловічко С.В., Воробйової І.А.
при секретарі: Мельник З.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 24 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про стягнення
аліментів, в якому вказала, що 17.11.2003р.
за рішення суду з відповідача стягнуті
аліменти на користь ОСОБА_4 на її
утримання щомісячно по ? частині із
всіх видів заробітку до її повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_3 вона досягла повноліття і
виплата аліментів припинилась. На
теперішній час вона навчається в
Запорізькому інституті економіки та
інформаційних технологій на денній
формі навчання та потребує
матеріальної допомоги, тому просила
стягнути з відповідача на її користь
аліменти у розмірі ? частини від усіх
видів його доходу щомісячно, але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, до
закінчення навчання або до досягнення
нею 23-х років.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 24 липня
2014 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її утримання у
розмірі ? частини усіх видів його
заробітку, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно з 05.06.2014р.
до закінчення навчання на денному
відділенні в Запорізькому інституті
економіки та інформаційних технологій,
але не більше, ніж до досягнення нею
23-річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп. Допущено негайне
виконання рішення суду у частині
стягнення аліментів у межах суми
платежу за один місяць.

На вказане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з»ясування судом обставин
справи, порушення судом матеріального
і процесуального права, просив
скасувати рішення і ухвалити нове про
стягнення з нього аліментів у розмірі
1/6 частини на користь ОСОБА_3, починаючи
з 17.06.2014 року до закінчення навчання на
денному відділенні в Запорізькому
інституті економіки та інформаційних
технологій, але не більше, ніж до
досягнення нею 23-річного віку.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою відповідача
ОСОБА_2, на утримання якої до повноліття
відповідач сплачував аліменти у
розмірі ? частини від всіх видів доходу
на підставі рішення суду.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 виповнилось 18
років, та вона звернулась до суду з
позовом до батька про стягнення з нього
аліментів у зв»язку з навчанням у
вищому навчальному закладі - в
Запорізькому інституті економіки і
інформаційних технологій на денному
відділенні. Просила визначити розмір
аліментів у ? частці з усіх видів доходу
батька до закінчення навчання, але не
більше як до досягнення нею 23 років.

Задовольняючи цей позов, суд першої
інстанції виходив із того, що позивач
навчається на денному відділенні
вищого навчального закладу, тому не
може працевлаштуватись та мати
самостійний доход, у зв»язку з чим
потребує матеріальної допомоги від
батька, яку він зобов»язаний надавати
повнолітній дитині, яка продовжує
навчання.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на те, що суд взагалі не
досліджував матеріальне становище
сторін, наявність можливості у нього
сплачути аліменти саме у ? частці від
доходу. Зазначає, що він має на
утриманні ще одну неповнолітню дитину,
у нього на теперішній час є
незадовільним стан здоров»я, тому
просив змінити рішення, визначивши
розмір аліментів у 1/6 частці від його
доходу.

Отже, з апеляційної скарги вбачається,
та відповідач підтвердив у засіданні
апеляційного суду, що він не
відмовляється від обов»язку надавати
повнолітній доньці матеріальну
допомогу на період її навчання, але
оспорює розмір визначених судом
аліментів.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахування обставин, зазначених у
статті 182 СК України, тобто з
урахуванням таких критеріїв: стан
здоров»я та матеріальне становище
дитини, стан здоров»я і матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у нього інших дітей та
непрацездатних осіб.

Цих обставин суд взагалі не перевіряв
та не встановлював, обмежившись лише
вказівкою про обов»язок батьків з
утримання дитини, що продовжує
навчання.

В судовому засіданні апеляційного суду
було з»ясовано, що ОСОБА_3
зареєстрована за місцем мешкання
батька, але фактично з 2003р. проживає в
іншому житловому приміщенні разом з
матір»ю та непрацездатною бабусею ( а.с.
9,10).

ОСОБА_2 має на утриманні іншу
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 8, 26 ).

Також ОСОБА_2 перебуває на обліку у
медичній установі «Віта-центр» з
приводу гіпертонічної хвороби І
ступеню, а також у липні 2013р. йому було
проведено ампутацію першої фаланги ІІІ
пальця у зв»язку з травмуванням ( а.с. 25).

Про ці обставини було відомо суду
першої інстанції, оскільки в
матеріалах справи малось свідоцтво про
народження сина відповідача, довідка
Міської клінічної лікарні швидкої
допомоги та медична картка
амбулаторного хворого, але вони не були
враховані при вирішенні спору.

З пояснень відповідача слідує, що він
працює на Запорізькому феросплавному
заводі начальником управління
капітального будівництва і його
заробіток складає приблизно 10 000 грн.

З наданих позивачем довідок про
заробіток матері позивача - ОСОБА_4
вбачається, що її середній заробіток за
останні шість місяців складає 3 000 грн.

Згідно зі ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» розмір прожиткового
мінімуму доходів громадян на
працездатну особу у 2014р. становить 1218
грн.

Отже, якщо ОСОБА_3 визначити розмір
аліментів у 1/6 частці від заробітку
батька, то щомісячна сума буде складати
1 600 грн., що суттєво перевищує
прожитковий мінімум та, на думку
колегії, є достатньою як визначена
державою соціальна гарантія.

Таким чином, враховуючи все з»ясоване у
сукупності, колегія вважає, що суд
визначив розмір аліментів без
урахування всіх істотних критеріїв,
які слід встановити при вирішенні
спорів про аліменти.

Крім того, суд зазначив нижній
граничний розмір аліментів, а саме, не
нижче 30 % прожиткового мінімуму на
дитину відповідного віку, що не
передбачено ст. 200 СК України та не
розповсюджується при присудженні
аліментів на повнолітню дочку чи сина.

Також заслуговує на увагу довід
апеляційної скарги про неправильне
визначення дати, з якої слід стягувати
аліменти на утримання позивача. Так, до
настання повноліття на ОСОБА_3 вже
сплачуються аліменти батьком, тому
присуджувати аліменти на повнолітню
дочку належить з дати досягнення нею 18
років - ІНФОРМАЦІЯ_3, замість дати
подання позову - 05.06.2014р.

Для врахування всіх вказаних упущень,
які допущені судом першої інстанції,
колегія вважає за необхідне у
відповідності до вимог п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309
ЦПК України змінити рішення суду,
визначивши аліменти у 1/6 частці від
доходу, встановивши дату, з якої
присуджені аліменти - 18.06.2014р. та
виключивши з резолютивної частини
вказівку про граничний мінімальний
розмір аліментів - 30 % від прожиткового
мінімуму.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 24 липня 2014 року у
цій справі змінити: зменшивши розмір
стягнутих аліментів до 1/6 частки від
усіх видів заробітку (доходу),
визначивши дату, з якої слід стягувати
аліменти - 18 червня 2014р., а також
виключити з резолютивної частини
рішення посилання на встановлення
нижньої межі розміру аліментів - не
нижче 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Кочеткова І.В.

Судді:
Маловічко С.В.

Воробйова І.А.