Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №285/2385/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого-судді : Коломієць О.С.

суддів : Зарицької Г.В.,
Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: Добровольскій
Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 06 серпня 2014 року,-

в с т а н о
в и л а :

Рішенням Новоград-Волинського
районного суду Житомирської області
від 06.08.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено
повністю, стягнуто з ОСОБА_3 на користь
позивачки аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій
сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з
20.06.2014 року і до досягнення ним
повноліття.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
скасувати, ухваливши нове про
встановлення розміру аліментів на
дитину в розмірі 100 грн. щомісячно.
Зазначає, що суд, задовольняючи позов
та стягуючи з нього аліменти на користь
позивачки у розмірі 500 грн., не врахував
його матеріальне становище, оскільки
на сьогоднішній день він є
непрацездатною особою, не працює через
отриману травму, знаходиться на
лікування і змушений через це
оформляти групу інвалідності.

Заслухавши доводи осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

У пункті 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№3 «Про практику застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
зазначено, що вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
урахувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
який проживає з матір'ю та знаходиться
на її утриманні (а.с.6,7). Позивач є
інвалідом 3-ї групи та має на утриманні
ще одну малолітню доньку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Домовленості про
утримання дитини сторони не досягли.
Відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини на час розгляду
справи в добровільному порядку не
надає, хоча є працездатним, інших
утриманців немає, зобов'язаний
надавати таку допомогу.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог про стягнення аліментів
на утримання дитини, суд першої
інстанції врахував матеріальне
становище дитини і відповідача, та
правильно визначив розмір аліментів в
сумі 500 грн., в межах встановленого
Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» прожиткового
мінімуму для дітей віком від 6-ти до 18-ти
років, який на 01 серпня 2014 р. становив 1320
грн.

Доводи апеляційної скарги в частині
зменшення розміру аліментів, які
підлягають стягненню на малолітню
дитину є безпідставними, оскільки
належних та допустимих доказів, які б
підтверджували неспроможність
відповідача через стан здоров'я
сплачувати аліменти у визначеному
судом розмірі останнім представлено не
було. З представлених суду ксерокопій
виписок із медичної картки
амбулаторного (стаціонарного) хворого
вбачається, що відповідач ОСОБА_3 у
періоди з 29.10.2013р. по 08.11.2013р. та з 15.05.2014р.
по 26.05.2014 р. перебував у
травматологічному відділенні з
приводу побутової травми. А відповідно
до ксерокопії виписки із медичної
амбулаторної картки, станом на 12.08.2014
року проходить курс реабілітації після
травми і оформляється на засідання
МСЕК. Але вищевказані документи не
свідчать, що останній визнаний
недієздатним чи таким, що потребує
сторонньої допомоги. Відповідач хоча
офіційно не працює, проте є
працездатною особою, а тому має
можливість сплачувати аліменти на
утримання малолітньої дитини у
визначеному судом розмірі.

Крім того, у відповідності до ст. 8
Закону України «Про охорону дитинства»
кожна дитина має право на рівень життя,
достатній для її фізичного, морального,
культурного, духовного і соціального
розвитку, а тому доводи апелянта про
неможливість сплачувати аліменти у
розмірі більшому ніж 100 грн., колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
останній має можливість
працевлаштуватися та забезпечити
право дитини на нормальний життєвий
рівень, мінімально достатній для її
фізичного, морального, культурного і
соціального розвитку.

Проте, ОСОБА_3, як платник аліментів не
позбавлений можливості звернутись в
суд з відповідним позовом про зміну
розміру аліментів з підстав,
визначених ст. 192 СК України.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції постановлене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської
області від 06 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Головуючий:
Судді