Справа № 405/6714/14-ц
Провадження №2/405/1123/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Іванової Л.А.

при секретарі: Береді Я.І.

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №1, про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши на його обґрунтування, що 29 вересня 2006 року вона уклала з відповідачем ОСОБА_3 договір довічного утримання, відповідно до умов якого вона (позивач), як відчужувач, передає у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою, які розташовані за адресою АДРЕСА_1, а ОСОБА_3, як набувач, зобов`язується довічно повністю утримувати її (позивача), яке, відповідно до п.14 Договору визначається у наступному: забезпечення Відчужувача житлом, шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваному житловому будинку та користування господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою, забезпечення щоденним харчуванням, надання необхідних побутових послуг та забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів. Однак, після укладання вказаного договору, відповідач не виконувала його умови, не сплачувала рахунки за комунальні послуги, не надавала необхідних побутових послуг, жодного разу не забезпечила її (позивача) належним щоденним харчуванням.

З огляду на викладене вище та з посиланням на ст.ст. 744, 755 ЦК України, позивач ОСОБА_2 просила розірвати договір довічного утримання, укладений 29 вересня 2006 року між нею та ОСОБА_3, визнати за нею (ОСОБА_2) право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою, які розташовані за адресою АДРЕСА_1, а також зобов'язати третю особу без самостійних вимог на предмет спору Кіровоградську міську державну нотаріальну контору №1 вчинити дії щодо виключення майна з реєстру обтяжень, скасувавши реєстрацію зазначеного договору довічного утримання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи, а також попередніх судових засідань, була повідомлена належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 26.08.2014 року, від 31.10.2014 року та оголошення про виклик її до суду в газеті "Урядовий кур`єр" №218(5347) від 22.11.2014 року, причини неявки суду не відомі, заяви, клопотання відсутні, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №1 в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, подано заяву за вх.№26108 від 01 вересня 2014 року про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши представника позивача, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з'ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, разом з тим підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст.55, 124 Конституції України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб'єктивних цивільних прав це закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України, до яких, серед іншого, відноситься припинення правовідношення.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 вересня 2006 року між ОСОБА_4 (Відчужувач) та ОСОБА_3 (Набувач) було укладено договір довічного утримання, який посвідчено державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Латушкіною О.О. 29 вересня 2006 року, та зареєстровано в реєстрі за №1-2076, за умовами якого Відчужувач передає, а Набувач отримує у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку (п.1 Договору).

Предметом Договору є житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельна ділянка, площею 497,3 кв.м в межах згідно з станом, переданої відчужувачу для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходяться в АДРЕСА_1. Відчужуваний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями належить Відчужувачу на підставі: 1/2 частина - на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого Кіровоградським обласним державним нотаріальним архівом 01 серпня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №383, зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 09 серпня 2006 року, номер запису: 15990 в книзі: 84, та 1/2 частина на підставі дубліката свідоцтва про право на спадщину, виданого Кіровоградським обласним державним нотаріальним архівом 01 серпня 2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 385, зареєстрованого Кіровоградським бюро технічної інвентаризації 09 серпня 2006 року, номер запису: 15990 в книзі 84. Земельна ділянка, що є предметом цього договору, належить Відчужувачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР № 00001956, виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів 02 серпня 1994 року на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської Ради народних депутатів 08 червня 1994 року № 416, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 226 (п.п. 2,3,4 Договору).

Крім того, пунктами 12, 14 Договору встановлено, що ОСОБА_3 взяла на себе зобов`язання довічно повністю утримувати ОСОБА_4 Утримання (догляд) визначається сторонами у вигляді: забезпечення Відчужувача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваному житловому будинку та користування господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою; забезпечення щоденним харчуванням; надання необхідних побутових послуг; забезпечення належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів.

Матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись Відчужувачу, оцінюється сторонами у сумі одного мінімального розміру пенсії щомісячно (п.13 Договору).

Відповідно до п.п. 15, 16 Договору Відчужувач має право вимагати своєчасного та повного здійснення надання утримання від Набувача згідно з п.п. 13-14 цього Договору. Вимагати розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків за цим Договором. Набувач зобов`язаний у встановлені строки та в необхідному обсязі здійснювати утримання згідно з п.п. 13-14 цього Договору.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду), одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

На підставі ст.745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 749, ст.751 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці, яка (оцінка) підлягає індексації у порядку, встаноленому законом.

Згідно зі ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішення суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 зазначили, що вони проживають по сусідству з позивачем ОСОБА_2, зокрема, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 з 1972 року та з 1983 року відповідно, свідок ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 з 1964 року, при цьому, ОСОБА_2 є особою похилого віку, в будинку по АДРЕСА_1 проживає одна, потребує стороннього догляду, постійну допомогу у готуванні їжі, прибиранні помешкання, допомоги по господарству, придбання продуктів харчування ОСОБА_2 надавала її онука ОСОБА_8, яка разом із сім'єю постійно відвідує ОСОБА_2, при цьому ОСОБА_3 вони жодного разу не бачили, остання будь-якої допомоги ОСОБА_2 не надавала.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є онукою ОСОБА_2, 1927 року народження, яка проживає окремо, інших близьких родичів у бабусі не має, в свою чергу, вона постійно допомагає бабусі у приготуванні їжі, прибиранні приміщення, купує продукти харчування, у разі необхідності ліки. Крім того, зазначила, що, оскільки бабуся є особою похилого віку, проживає в будинку сама, потребує постійного догляду, має поганий слух, та їй важко пересуватися, вона має намір забрати бабусю до себе, про наявність договору довічного утримання дізналася у зв'язку з наміром ОСОБА_2 проживати разом з нею та її сім'єю, та у зв'язку з цим бажанням бабусі відчужити будинок. Про відповідача ОСОБА_3 свідок повідомила, що остання проживала у родичів по сусідству з бабусею, приблизно років одинадцять назад вона поїхала з міста і з того часу вона її не бачила, особисто відповідача ОСОБА_3 вона не знає, остання бабусі ніколи не допомагала, не надавала матеріальну допомогу та не здійснювала будь-який догляд за нею.

З огляду на викладене вище, аналізуючи встановлені під час судового розгляду фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3, як набувач за договором довічного утримання, у встановлені строки та в необхідному обсязі протягом усього часу дії договору не виконувала своїх обов'язків, передбачених п.п.13,14 Договору щодо утримання та догляду позивача ОСОБА_2 в частині забезпечення останньої щоденним харчуванням, наданням необхідних побутових послуг, матеріальним забезпеченням, враховуючи при цьому, що позивач ОСОБА_2 з урахуванням її віку та стану здоров'я, наявності в неї потреби у догляді та необхідній допомозі, потребувала зазначеного догляду та допомоги, враховуючи також, що такий догляд за своєю суттю передбачає забезпечення необхідних умов соціального, медичного та побутового рівня відчужувача, чого відповідач не забезпечувала позивачу, що, в свою чергу, незалежно від вини відповідача, є підставою для розірвання договору довічного утримання, укладеного між сторонами 29 вересня 2006 року у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх обов'язків за зазначеним договором довічного утримання.

Позивачем ОСОБА_2 пред'явлено також вимоги про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою, які розташовані за адресою АДРЕСА_1, а також про зобов'язання третю особу без самостійних вимог на предмет спору Кіровоградську міську державну нотаріальну контору №1 вчинити дії щодо виключення майна з реєстру обтяжень, скасувавши реєстрацію договору довічного утримання, які задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.745 ЦК України договір довічного утримання укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання, за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації, при цьому відповідно до ст.748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання відповідно до ст.334 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Пунктом 22 Договору довічного утримання від 29 вересня 2006 року зазначено, що договір підлягає державній реєстрації; крім того, необхідно здійснити також державну реєстрацію права власності.

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтею 756 ЦК України передбачено правові наслідки розірвання договору довічного утримання, за якими у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передано, а також має право вимагати його повернення.

В свою чергу, позивач, заявляючи вимогу про застосування наслідків розірвання договору довічного утримання шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою АДРЕСА_1, в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України, не довела суду шляхом подання належних та допустимих доказів (зокрема, інформацією з реєстру речових прав на нерухоме майно з відомостями за ким зареєстровано право власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, інформацією щодо наявних зареєстрованих обтяжень чи заборон на зазначені об'єкти нерухомого майна) щодо проведення державної реєстрації права власності за набувачем за договором довічного утримання та перехід до останньої з моменту державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, при цьому судом також відзначається, що представником позивача не заявлялися також клопотання про необхідність витребування судом за клопотанням сторін в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України необхідних доказів на підтвердження зазначених обставин, в свою чергу, суд не наділений повноваженнями збирати докази по справі за власною ініціативою і відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Крім того, позивач пред'явив вимогу до третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 про зобов'язання третю особу вчинити дії щодо виключення майна з реєстру обтяжень та скасування реєстрації договору довічного утримання, які задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст.30, 35, 36, 118 ЦПК України, а також загальних засад цивільного судочинства, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - не можуть бути зобов'язані до вчинення певних дій.

Положення третьої особи у цивільному процесі визначено ст.ст. 34,35 ЦПК України і суттєво відрізняється від правового положення сторін у процесі, зокрема, відповідача, як особи, який за пред'явленою позивачем матеріально-правовою вимогою повинен відповідати за позовом, на підставі чого рішення у справі не може бути ухвалене на користь такої особи чи проти неї, більш того, суд не повинен також судовим рішенням створювати відповідальність третьої особи перед позивачем або відповідачем.

Крім того, згідно ч.1 ст.33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Як вбачається з позову позивач ОСОБА_2 позов до Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори не пред'являла, клопотання про залучення її до участі у розгляді справи у якості співвідповідача не заявляла.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, у зв'язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №1, про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання від 29 вересня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори Латушкіною О.О. 29 вересня 2006 року, зареєстровано в реєстрі за №1-2076.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1, та про зобов'язання Кіровоградську міську державну нотаріальну контору №1 вчинити дії щодо виключення майна з реєстру обтяжень та скасування реєстрації договору довічного утримання від 29 вересня 2006 року, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова