Справа № 301/2022/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2014 р.
м.
Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської
області в особі головуючої Пітерських
М.О., при секретарі Халак Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Іршава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ПАТ «Державний ощадний банк України» в
особі Закарпатського обласного
управління АТ «Ощадбанк» та приватного
нотаріуса Іршавського районного
нотаріального округу ОСОБА_2, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
відповідачів: Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно Реєстраційної служби
Іршавського районного управління
юстиції та ОСОБА_3, про усунення
перешкод в користуванні власністю,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Іршавського
райсуду з позовом до ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі
Закарпатського обласного управління
АТ «Ощадбанк» та приватного нотаріуса
Іршавського районного нотаріального
округу ОСОБА_2, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні
відповідачів: Відділ державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно РС Іршавського РУЮ та ОСОБА_3, про
усунення перешкод в користуванні
власністю.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
ОСОБА_1 є власником житлового будинку,
що розташований за адресою: АДРЕСА_2 на
підставі свідоцтва про право власності
№23748763 від 03.07.2014 року. 24.07.2014 року
позивачка дізналася про те, що на
вказане нерухоме майно на вимогу
Іршавського відділення Ощадбанку щодо
боржника ОСОБА_3 зареєстровано
обтяження. Вказана заборона накладена
помилково, оскільки ОСОБА_3 ніколи не
була власником житлового будинку в
АДРЕСА_2, ніколи в ньому не проживала.
Позивачка не має і ніколи не мала
ніяких кредитних зобов'язань перед
Ощадбанком. Просила звільнити вказаний
будинок з-під арешту та вилучити з
Єдиного реєстру заборони відчуження
об'єктів нерухомого майна запис від
08.11.2006 року №6204049.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_4 не з'явилися, про
день, час та місце розгляду справи були
належним чином повідомлені, подали
заяву, в якій позов підтримали і
просили розглянути справу в їх
відсутності ( а.с. 30, 35, 46, 51, 52).

Представник ПАТ «Державний ощадний
банк України» в судове засідання не
з'явився, про день, час та місце
розгляду справи був належним чином
повідомлений, подав заяву, в якій проти
задоволення позову не заперечував і
просив розглянути справу в його
відсутності ( а.с. 33, 48, 49).

Приватний нотаріус ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, про день, час та
місце розгляду справи була належним
чином повідомлена, подала заяву, в якій
проти задоволення позову не
заперечувала і просила розглянути
справу в її відсутності ( а.с.31, 36,45).

Треті особи в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
розгляду справи були належним чином
повідомлені, причини неявки суду не
повідомили ( а.с.29, 32, 44, 47).

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини, на які позивач
посилався, як на підставу своїх вимог,
оцінивши докази на підтвердження цих
обставин в їх сукупності, суд вважає
позов задовольнити, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. ст. 16, 319, 321, 391 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу; власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд; право
власності є непорушним; ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні;
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного
законодавства України дає підстави для
висновку про те, що у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод, у тому
числі шляхом звернення до суду за
захистом свого майнового права,
зокрема, із позовом про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Згідно свідоцтва про право власності
№23748763 від 03.07.2014 року ОСОБА_1 є
власником нерухомого майна в цілому, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 8,
9).

З довідки виконкому Білківської
сільради №2110 від 06.08.2014 року
вбачається, що відповідно до записів в
по господарській книзі села ОСОБА_1
рахується власником житлового будинку
в АДРЕСА_2, з 1990 року (а.с. 19).

З витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно вбачається, що
на нерухоме майно, що розташоване за
адресою: АДРЕСА_2, накладено обтяження
на підставі повідомлення Іршавського
відділення Ощадбанку без номеру від
15.11.1990 року з метою обтяження майна
ОСОБА_3, номер запису про обтяження в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно №6204049 від 08.11.2006 року (
а.с. 10-11).

З довідки Державного ощадного банку
№550 від 28.07.2014 року вбачається, що
ОСОБА_3 не має кредитної заборгованості
перед АТ «Ощадбанк» ( а.с. 17).

З відмітки про реєстрацію місця
проживання, що міститься в паспорті
громадянина України ОСОБА_3 серії
НОМЕР_1 від 22.08.1995 року вбачається, що
вона з 31 серпня 1988 року зареєстрована
за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 20).

З матеріалів справи вбачається, що ні
власник майна ОСОБА_1, ні ОСОБА_3 - особа
на яку накладалося обтяження - не мають
боргових зобов'язань перед ПАТ
«Державний ощадний банк України», за
повідомленням якого виникло обтяження
майна.

Відповідачі не заперечували проти
задоволення позову.

Оскільки наявність запису в державному
реєстрі про обтяження нерухомого майна
перешкоджає власнику розпоряджатися
своїм майном, суд вважає, відповідно до
ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», ст. 74, 75 п.1 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, затвердженого Постановою КМУ
від 17 жовтня 2013 р. N 868, припинити
обтяження на нерухоме майно, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та
належить ОСОБА_1

Що стосується зобов'язання Відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно вилучити запис з
реєстру, суд вважає таку вимогу
передчасною, оскільки згідно ст. 16 ч.9, 19
ч.2 п.2 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень», державна реєстрація
припинення обтяження проводиться на
підставі заяви обтяжувача, яку він
зобов'язаний подати протягом п'яти
робочих днів з дня припинення
обтяження самостійно або на письмову
вимогу боржника чи іншої особи, права
якої порушено через наявність таких
реєстраційних записів; підставою для
державної реєстрації обтяжень є
рішення суду, що набрало законної сили.

Керуючись ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК
України, ст. ст. 16 ч.9, 19 ч.2 п.2, 26 ЗУ «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» , ст. 74, 75
п.1 Порядку державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого Постановою КМУ від 17
жовтня 2013 р. N 868, ст.ст.11, 15, 57-60, 158 ч.2, 197
ч.2, 208, 209, 212-215, 292, 294 ЦПК України,

рішив:

Позов задовольнити частково.

Припинити обтяження на нерухоме майно,
що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та
належить на підставі свідоцтва про
право власності №23748763 від 03.07.2014 року
ОСОБА_1, накладене на підставі
повідомлення Іршавського відділення
Ощадбанку без номеру від 15.11.1990 року з
метою обтяження майна ОСОБА_3, номер
запису про обтяження в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
№6204049 від 08.11.2006 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії до апеляційного
суду Закарпатської області через цей
районний суд.

Головуючий :
М. О.
Пітерських