Провадження № 22-ц/779/1839/2014
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Горейко
М.Д., Вакарук В.М.,

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю
представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4
про визнання договору поруки
припиненим за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 05 травня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

01.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом
до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та
ОСОБА_4 про визнання договору поруки
припиненим.

В заяві зазначив, що 19.09.2005 року він
уклав з Акціонерним поштово-пенсійним
банком «Аваль» договір поруки для
забезпечення виконання укладеного між
банком та ОСОБА_4 договору кредиту, за
яким останній отримав кредит на суму
44100 доларів США з кінцевим терміном
повернення 18.09.2025 року, зі сплатою 12.5 %
річних та 0,5% пені від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення.

Посилаючись на те, що відповідачі без
його згоди 19.09.2005 року внесли зміни до
договору кредиту щодо збільшення
процентної ставки до 14,5 % у разі
невиконання умов договору та доповнили
п.9.1 договору кредиту умовою про сплату
50 грн. штрафу за кожен випадок
порушення строків погашення кредиту та
відсотків, чим в порушення умов
договору поруки, без його згоди
збільшили обсяг його відповідальності,
ОСОБА_2 просив задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 05 травня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на незаконність рішення,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Судом не було враховано того, що
додатковою угодою, укладеною
відповідачами 19.09.2005 року, щодо умов
збільшення відсоткової ставки за
користування кредитом та штрафних
санкцій у разі прострочення виконання
зобов'язання за договором кредиту,
збільшено обсяг його як поручителя
відповідальності, при чому такі зміни
внесені без його згоди.

Крім того, під час розгляду справи за
позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до
ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за
договором кредиту стало відомо, що
ОСОБА_4 сплатив значну частину кредиту
та продовжує сплачувати кошти на
погашення заборгованості, як і стало
відомо про укладення додаткової угоди
від 19.09.2005 року, за умовами якої
збільшено обсяг його, як поручителя,
відповідальності.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов.

Представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу
підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_4 в судове засідання не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про місце і час розгляду
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
укладені додаткові угоди до кредитного
договору не вступили в дію та фактично
не виконувались, що підтверджено
відповідними доказами, а отже вимоги
позивача є безпідставними.

Однак, з таким висновком суду
погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що
19.09.2005 року між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_4 було укладено договір №
014/0031/74/33617 про надання кредиту у вигляді
не відновлювальної кредитної лінії з
лімітом 44100 доларів США зі сплатою 12,5 %
річних та строком повернення 18.09.2025
року.

19.09.2005 року між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки,
згідно якого останній зобов'язався
відповідати за виконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором №
014/0031/74/33617. (а.с. 9,10).

Встановлено, що 19.09.2005 року між
Акціонерним поштово-пенсійним банком
«Аваль» та ОСОБА_4 укладено додаткову
угоду №1, якою доповнено договір
кредиту пунктом 5.7 наступного змісту:
«Позичальник зобов'язується протягом 30
календарних днів з дати укладення
Договору надати кредитору копію Угоди
про надання часткової компенсації
укладеної з Державним фондом сприяння
молодіжному житловому будівництву. У
разі невиконання умов цього договору,
процентна ставка за Договором
встановлюється в розмірі 14,5 % річних з
дати укладення кредитного
договору».(а.с.11).

19.09.2005 року між Акціонерним
поштово-пенсійним банком «Аваль» та
ОСОБА_4 укладено ще одну додаткову
угоду, якою п.9.1 кредитного договору
викладено в наступній редакції: «За
порушення строків повернення
кредитної заборгованості та відсотків
за користування кредитом, передбачених
положенням цього Договору, Позичальник
сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від
суми простроченого платежу, за кожен
день прострочення, а також штраф у
розмірі 50 грн. за кожен випадок
несвоєчасної сплати кредиту та
відсотків».(а.с.12).

Згідно п. 4.2 договору поруки строк та
умови виконання цього договору можуть
бути переглянуті сторонами лише за їх
письмової згоди.

Встановлено, що додаткові угоди до
договору кредиту були укладені між
Акціонерним поштово-пенсійним банком
«Аваль» та ОСОБА_4 без відома та згоди
ОСОБА_2, і цими угодами збільшено обсяг
відповідальності поручителя.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
до припинення поруки призводять такі
зміни умов основного зобов'язання, які
призвели або можуть призвести до
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. Таке збільшення
відповідальності поручителя внаслідок
зміни основного зобов'язання виникає в
разі підвищення розміру процентів;
відстрочення виконання, що призводить
до збільшення періоду, за який
нараховуються проценти за
користування чужими грошовими коштами;
установлення (збільшення розміру)
неустойки тощо.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК
України припинення поруки у разі зміни
основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності, презюмується.

Таким чином, звернення особи до суду з
позовом про визнання поруки такою, що
припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК
України не є необхідним, проте такі
вимоги можуть розглядатися судом у
разі наявності відповідного спору.

При цьому внесення змін до кредитного
договору про зміну зобов'язання,
забезпеченого порукою, зокрема
збільшення процентної ставки, без
згоди поручителя є підставою для
визнання поруки такою, що припинена.

Порука при цьому не зберігається й у
тій частині зобов'язання, яка була
забезпечена порукою до зміни
зобов'язання.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку про припинення поруки
ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю доказів
про погодження з ним змін до їх
внесення до договору кредиту.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК однією з
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про задоволення позову
та стягнення з відповідача 229,40 грн.
судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області від 05
травня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль» та ОСОБА_4 про визнання договору
поруки припиненим задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки,
укладений 19 вересня 2005 року між
Акціонерним поштово-пенсійним банком
«Аваль» та ОСОБА_2.

Стягнути з ПАТ «Пайффайзен Банк Аваль»
на користь ОСОБА_2 229,40 грн. судового
збору.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко

В.М. Вакарук