Справа № 465/2450/13
Головуючий у 1 інстанції: Дячишин
Провадження № 22-ц/783/3983/14
Доповідач в 2-й інстанції:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року
м.Львів

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі:

головуючого - судді
Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І.,
Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло
М.В.,

з участю:
позивача ОСОБА_2,

представника
відповідача - Акименко І.З.,

представника
третьої особи - Космовської Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами
Житлово-будівельного кооперативу №126
та ОСОБА_2 на рішення Франківського
районного суду м. Львова від 01 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Житлово-будівельного кооперативу №126,
треті особи: Львівське міське
комунальне підприємство
«Львівводоканал», Львівська міська
рада про прийняття на облік
водолічильників холодної води та
стягнення моральної шкоди,-

в с т а
н о в и л а:

У січні 2011 року позивач ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом, в якому
просила зобов»язати відповідача
прийняти на облік встановлені у її
квартирі водолічильники холодної води
та проводити нарахування оплати послуг
за водопостачання та водовідведення з
виставленням відповідних рахунків
(квитанцій) згідно показників цих
водолічильників, та стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі
десяти тисяч (а.с.5-6, 78 т.1).

На новому розгляді даної справи, після
скасування касаційною інстанцією
ухвалених судових рішень першої та
апеляційної інстанцій (а.с.340 т.1),
позивач ОСОБА_2 уточнила свої вимоги
(а.с.2-3 т.2) і просила визнати
неправомірними дії
Житлово-будівельного кооперативу
(далі-ЖБК) №126 щодо відмови їй у взятті
на абонентський облік засобів обліку
холодної води №9032507, №9024448, які
встановлені в її квартирі, визнати їх
такими, що взяті на абонентський облік
ЖБК №126 з дати їхньої реєстрації - з
01.01.2010 року, та зобов»язати ЖБК №126
проводити нарахування оплати послуг з
водопостачання та водовідведення
згідно з показниками цих засобів
обліку, та стягнути з ЖБК №126 у її
користь моральну шкоду в розмірі
десяти тисяч гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала
тим, що відповідач є виконавцем
комунальної послуги з постачання
холодної води та водовідведення по
їхньому будинку до квартир його
мешканців, а тому зобов»язаний був на
її звернення взяти на абонентський
облік встановлені у її квартирі та
зареєстровані згідно акту від 01.01.2010
року засоби обліку холодної води і
проводити нарахування за вказаний вид
послуг на підставі показів цих засобів
обліку.

Вимогу про моральне відшкодування
позивач обґрунтовує тим, що внаслідок
неправомірних дій відповідача, який,
незважаючи на її неодноразові
звернення та вимоги закону, а також на
підтвердження правильності її позиції,
зокрема, Львівським міським
комунальним підприємством (далі-ЛМКП)
«Львівводоканал», як виробником
вказаного виду комунальних послуг,
протягом тривалого часу відмовляється
брати на абонентський облік
зареєстровані нею водолічильники, що
змушувало її неодноразово звертатись у
різні інстанції з метою відновлення
порушеного права, чим завдано
постійних душевних хвилювань та
переживань, які негативно вплинули на
стан її здоров»я. Крім того, зазначає,
що внаслідок неправомірних дій
відповідача, вона, як особа похилого
віку з незначними доходами у виді
пенсії, була позбавлена можливості
оформити субсидію на даний вид послуг
та зекономити свої заощадження.

Рішенням Франківського районного суду
м. Львова від 01.04.2014 року (а.с.114-118 т.2)
позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Зобов»язано ЖБК №126 взяти на облік
прилади обліку холодної води №9032507,
№9024448, розміщені у квартирі АДРЕСА_1, та
проводити нарахування оплати послуг з
водопостачання відповідно до
показників приладів обліку холодної
води з дати їх реєстрації - з 01.01.2010 року.
Стягнуто з ЖБК №126 у користь ОСОБА_2 145
гривень 50 копійок судових витрат. У
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено за їх безпідставністю.

Рішення суду оскаржили обидві сторони.

Позивач ОСОБА_2 вважає оскаржуване
рішення незаконним в частині відмови
їй у задоволенні вимоги про моральне
відшкодування і просить ухвалити нове
рішення, яким цю вимогу задовольнити в
повному обсязі. Апелянт вважає, що суд
безпідставно відмовив їй у
відшкодуванні моральної шкоди,
оскільки порушення її прав внаслідок
неправомірних дій відповідача
призвело до погіршення стану її
здоров»я, вона неодноразово переживала
гіпертонічні кризи, про що надала суду
відповідні медичні документи, потребує
систематичного лікування та
обстеження лікарів, крім того, була
позбавлена можливості оформити
субсидію.

Відповідач просить скасувати
оскаржуване рішення в частині
задоволених вимог з підстав порушення
норм матеріального права та ухвалити в
цій частині нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі. Свої доводи
обґрунтовує тим, що видом діяльності
ЖБК №126 є управління нерухомим майном і
його завданням є здійснення
експлуатації та ремонту належного йому
будинку та утримання прибудинкової
території за рахунок коштів
кооперативу, а не надання послуг з
водопостачання та водовідведення, у
зв'язку з чим ЖБК №126 не може взяти на
абонентський облік прилади обліку
холодної води позивача, оскільки
кооператив не є виконавцем даного виду
послуг. Крім того, зазначає, що
централізоване водопостачання та
водовідведення відноситься до видів
господарської діяльності, які
підлягають ліцензуванню, а ЖБК №126
ліцензії для надання такого виду
послуг не має. Вказує, що згідно з
договором, укладеним 20.12.1998 року між ЖБК
№126 та ЛМКП «Львівводоканал», ЖБК №126 є
абонентом і зобов»язане лише подавати
дані для проведення нормативного
нарахування розміру оплати за послуги
з водопостачання та водовідведення
мешканців, які не мають встановлених
лічильників холодної води. На його
думку, виконавцем послуг з
водопостачання і водовідведення є ЛМКП
«Львівводоканал», який зобов»язаний
брати на абонентський облік
водолічильники і проводити
нарахування по оплаті за цей вид
послуг.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
апелянтів, які підтримали свої
апеляційні скарги, заперечення
представника ЛМКП «Львівводоканал»,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення відповідно до
вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційних скарг з
наступних підстав.

У відповідності до ст.11 Цивільного
процесуального кодексу (далі-ЦПК)
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Однак, в порушення вимог цієї норми та
без урахування висновків суду
касаційної інстанції, суд першої
інстанції вирішив спір, вийшовши за
межі заявлених (уточнених) позивачем
вимог, та захистив невизнане
відповідачем право позивача у спосіб,
не передбачений нормою ст.16 Цивільного
кодексу (далі-ЦК) України, чим допустив
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та є
обов»язковою підставою для скасування
оскаржуваного рішення з ухваленням
апеляційним судом нового рішення по
суті заявлених та уточнених позивачем
на новому розгляді справи вимог.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає у
АДРЕСА_3, балансоутримувачем якого є
відповідач - ЖБК №126.

Згідно з актом №388577 реєстрації
лічильників від 01.01.2010 року,
встановлені у квартирі ОСОБА_2
лічильники холодної води №9032507, №9024448
були зареєстровані та опломбовані
представником ЛМКП «Львівводоканал»
(а.с.7 т.1).

У січні 2010 року позивач звернулась в
ЖБК №126 із заявою про взяття на
абонентський облік вказаних
лічильників, однак, їй було відмовлено
на тій підставі, що виконавцем послуги
з холодного водопостачання та
водовідведення є ЛМКП
«Львівводоканал», а тому саме до його
повноважень належить взяття
водолічильників на абонентський облік
з відкриттям особових рахунків та
проведенням нарахування оплати за
вказаний вид послуг.

У відповідності до ст.1 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
балансоутримувачем будинку - є власник
або юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом; виконавцем - є суб»єкт
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальних
послуг споживачу відповідно до умов
договору; виробником - є суб»єкт
господарювання, який виробляє або
створює житлово-комунальні послуги;
споживачем - фізична або юридична
особа, яка отримує або має намір
отримати житлово-комунальну послугу.

У відповідності до ст.7 цього Закону,
орган місцевого самоврядування має
право визначити виконавця
житлово-комунальних послуг відповідно
до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.

У відповідності до «Порядку визначення
виконавця житлово-комунальних послуг у
житловому фонді», затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань житлово-комунального
господарства від 25.04.2005 року №60,
виконавець житлово-комунальних послуг
визначається органами місцевого
самоврядування, крім випадків, коли
власник (власники) житлових будинків
бажає (бажають) визначити виконавця
житлово-комунальних послуг самостійно
(п.1.4).

У відповідності до п.1.5 цього Порядку,
власник (власники) житлових будинків
може (можуть) уповноважити на
визначення виконавців
житлово-комунальних послуг виконавця
послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків.

Якщо виконавець послуг з управління
будинком, спорудою або групою будинків
не може визначити виконавця інших
комунальних послуг, в тому числі, й
послуги з централізованого постачання
холодної води та водовідведення, він
надає ці послуги власними силами (п.3.2,
п.4.2 Порядку).

Відповідно до п.1.2 рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради №365
від 08.06.2007 року (а.с.317 т.1), прийнятого на
виконання вказаного вище наказу,
виконавцем послуги з централізованого
постачання холодної води та
водовідведення визначено
житлово-експлуатаційні підприємства
(ЛКП, ЖКК, ЖКП, БУ та інші) або інші
суб»єкти господарювання, предметом
діяльності яких є надання вказаного
виду послуг.

Згідно з п.п.2.1 п.2 цього рішення,
балансоутримувач (управитель) може
самостійно визначати виконавця
житлово-комунальних послуг з числа
суб»єктів господарювання, з яким
дійшов домовленостей про надання таких
послуг і який відповідає вимогам
чинного законодавства.

Власники житлових будинків, що не
належать до комунальної власності (ЖБК,
ОСББ, відомства), можуть самостійно
визначати виконавця
житлово-комунальних послуг з числа
суб»єктів господарювання, з яким
дійшли домовленостей про надання таких
послуг і який відповідає вимогам
чинного законодавства, або укладати
договори на надання
житлово-комунальних послуг (п.п.2.2 п.2
Рішення).

Згідно з п.4.2 цього рішення, виробником
послуг з водопостачання і
водовідведення залишається ЛМКП
«Львівводоканал», тобто, так само, як
було визначено й рішенням Львівської
міської ради №602 від 03.11.2000 року «Про
вдосконалення системи надання послуг з
водо-, теплопостачання та
водовідведення м.Львова», яке втратило
чинність з прийняттям вказаного
рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради №365 від 08.06.2007
року (п.п.5.1 п.5).

На виконання вимог рішення виконавчого
комітету Львівської міської ради №365
від 08.06.2007 року та вимог Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
відповідачем не було укладено договору
із суб»єктом господарювання на надання
послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
мешканцям будинку АДРЕСА_1 у м.Львові,
який знаходиться у нього на балансі, а,
відтак, в силу наведених вище норм
матеріального закону, ЖБК №126 повинен
власними силами надавати мешканцям
свого будинку вказаний вид комунальних
послуг, що не суперечить нормі ст.19
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», згідно з якою
балансоутримувач є особливим
учасником відносин у сфері
житлово-комунальних послуг, який,
залежно від цивільно-правових угод,
може бути споживачем, виконавцем або
виробником, а також нормі ст.24 цього
Закону, згідно з якою балансоутримувач
зобов»язаний, зокрема, укладати
договір з власником (співвласниками) на
утримання на балансі відповідного
майна; утримувати це майно; вести
бухгалтерську, статистичну та іншу,
передбачену законодавством, звітність
відповідно до законодавства;
забезпечувати управління майном
власними силами або укладати договір з
юридичною особою на управління майном.

У зв»язку з цим, посилання відповідача
на те, що він не є суб»єктом
господарювання, а тому не може бути
виконавцем вказаного виду послуг, - є
безпідставними.

Посилання відповідача на те, що ЛМКП
«Львівводоканал» є виконавцем послуг з
постачання холодної води та
водовідведення мешканцям вказаного
будинку на підставі договору №100149 від
20.12.1998 року (а.с.134 т.1), який був укладений
між МКП «Львівводоканал» та ЖБК-126, є
теж безпідставними, оскільки за
умовами цього договору МКП
«Львівводоканал» зобов»язується
забезпечити ЖБК-126 постачання питної
води з комунального водопроводу та
приймання стічних вод до комунальної
каналізаційної мережі, а ЖБК-126
зобов»язується своєчасно оплачувати
вартість наданих послуг згідно із
затвердженими тарифами. А це означає,
що МКП «Львівводоканал» є виробником і,
водночас, виконавцем вказаного виду
послуг лише щодо постачання питної
води до будинку абонента ЖБК-126, а ЖБК-126,
відповідно, є виконавцем послуги з
водопостачання та водовідведення до
абонентів квартир, які знаходяться в
цьому будинку (обслуговування
внутрішньо-будинкової мережі
водопостачання та водовідведення), що
відповідає вказаному вище рішенню
виконавчого комітету Львівської
міської ради та положенню п.9 ч.1 ст.26
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» щодо визначення точок
розподілу, в яких відбувається
передача послуг від
виконавця/виробника споживачу, а також
відповідає наведеній вище нормі ст.19
цього Закону щодо правового статусу
балансоутримувача у такому виді
правовідносин, оскільки відповідач
договорів на виконання вказаного виду
послуг з іншими підприємствами та/чи
організаціями не укладав.

Крім того, згідно з п.3.1 вказаного
договору, кількість води, що подається
Львівводоканалом та використовується
Абонентом (ЖБК-126), визначається за
показами водолічильників, які Абонент
повинен встановлювати за свої кошти.

Таким чином, твердження відповідача
про те, що він не є і не може бути
виконавцем послуг з водопостачання та
водовідведення мешканцям свого
будинку, яким він здійснює управління,
як балансоутримувач, - є
безпідставними.

Спеціальні норми, які регулюють
порядок надання вказаного виду
комунальних послуг, містяться в
«Правилах надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення…, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№630 від 21.07.2005 року, згідно з якими,
споживач (власник, наймач квартири) має
право на встановлення квартирних
засобів обліку та взяття їх на
абонентський облік (п.п.5 п.29 Правил), а
виконавець (в даному випадку - ЖБК №126),
зобов»язаний забезпечувати за заявою
споживача взяття на абонентський облік
у тижневий строк квартирних засобів
обліку (п.9, п.п.9 п.32 Правил), які, у
відповідності до п.5.10 «Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України»,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України №190 від 27.06.2008
року, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 07.10.2008 року за №936/15627
(із змінами), в місцях їх приєднання до
трубопроводів повинні бути
опломбовані представником виробника,
що підтверджується відповідним актом
про реєстрацію лічильника.

У відповідності до ст.32 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
розмір плати за комунальні послуги
розраховується, виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

У відповідності до п.5.23 «Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України», розрахунки
за використану воду згідно з показами
засобів обліку здійснюються з моменту
опломбування їх з"єднувальних частин
до вузла обліку представником
виробника.

Таким чином, враховуючи наведені вище
норми матеріального закону та
встановлений факт реєстрації
позивачем засобів обліку холодної води
та їх опломбування представником
виробника вказаного виду послуг 01
січня 2010 року, а також факт звернення
позивача до відповідача, як до
балансоутримувача, який, одночасно, є й
виконавцем вказаного виду послуг для
абонента квартири АДРЕСА_2, - відмова
відповідача у взятті на абонентський
облік встановлених та зареєстрованих з
дотриманням визначеного законом
порядку засобів обліку холодної води у
квартирі позивача, - є неправомірною,
внаслідок чого було порушено право
позивача на оплату такого виду послуг
на підставі показань засобів обліку
холодної води, яке в силу вимог ст.16 ЦК
України підлягає відновленню шляхом
задоволення вимоги позивача про
визнання дій відповідача
неправомірними та визнання засобів
обліку холодної води №9032507, №9024448, які
встановлені в квартирі АДРЕСА_1 у місті
Львові, такими, що взяті на
абонентський облік ЖБК №126 з дати
їхньої реєстрації - з 01 січня 2010 року , і,
відповідно, з проведенням з вказаної
дати нарахування оплати ОСОБА_2 за
послуги з холодного водопостачання та
водовідведення згідно з показниками
цих засобів обліку.

Не погоджується колегія суддів й з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні вимоги позивача
про відшкодування моральної шкоди з
наступних підстав.

У відповідності до ст.23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

У відповідності до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи те, що факт неправомірних
дій відповідача по відношенню до
позивача встановлено у даній справі, і
що внаслідок таких дій позивач була
позбавлена можливості реалізації нею
своїх законних прав, зокрема, щодо
оформлення субсидії на вказаний вид
послуг, а також тривалий характер
порушення і свідоме невиконання
відповідачем свого обов»язку, що
змушувало позивача неодноразово
звертатись до компетентних органів з
метою відновлення порушеного права, що
вимагало додаткових зусиль та
завдавало душевних страждань
позивачеві, колегія суддів доходить
висновку про доведеність факту
заподіяння позивачеві винними діями
відповідача моральної шкоди, а тому
така шкода підлягає відшкодуванню
шляхом присудження з відповідача у
користь позивача грошової компенсації
у розмірі однієї тисячі гривень, яка, за
встановлених фактичних обставин
справи й з урахуванням задоволення
судом вимоги про визнання засобів
обліку такими, що взяті на абонентський
облік з січня 2010 року з проведенням
нарахування оплати за спожиті послуги
на підставі показників засобів обліку
саме з цієї дати, - буде розумною і
справедливою.

На підставі проаналізованих вище норм
матеріального закону та наведених
апеляційним судом мотивів, апеляційна
скарга відповідача є безпідставною і
підлягає задоволенню лише в частині
скасування оскаржуваного рішення, але
з інших підстав, а апеляційна скарга
позивача про скасування рішення суду
першої інстанції в частині відмови їй у
задоволенні вимоги про відшкодування
моральної шкоди з ухваленням в цій
частині нового рішення про задоволення
вимоги в повному обсязі, - підлягає
частковому задоволенню з ухваленням в
цій частині нового рішення про
часткове задоволення цієї вимоги.

З урахуванням положень ст.88 ЦПК України
та задоволених вимог позивача, у її
користь підлягають стягненню з
відповідача понесені нею та
документально підтверджені судові
витрати на загальну суму 220 гривень 75
копійок, з яких: 145 гривень 50 копійок -
витрати по сплаті судового збору та
витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи у першу
інстанцію (а.с.2-4 т.1) та 75 гривень 25
копійок - витрати по сплаті судового
збору за подання апеляційної скарги
(а.с.137 т.2).

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 313,
316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р
і ш и л а:

апеляційні скарги ОСОБА_2 та
Житлово-будівельного кооперативу №126
задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду
м. Львова від 01 квітня 2014 року скасувати
і ухвалити нове рішення, яким позов
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії
Житлово-будівельного кооперативу №126
щодо відмови ОСОБА_2 у взятті на
абонентський облік засобів обліку
холодної води.

Визнати засоби обліку холодної води
№9032507, №9024448, які встановлені в
квартирі АДРЕСА_1 у місті Львові,
такими, що взяті на абонентський облік
Житлово-будівельного кооперативу №126 з
дати їхньої реєстрації - з 01 січня 2010
року, та проводити нарахування оплати
за послуги з холодного водопостачання
та водовідведення згідно з показниками
цих засобів обліку.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу №126 в користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 1000 (однієї
тисячі) гривень.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу №126 в користь ОСОБА_2
понесені нею судові витрати в розмірі
220 гривень 75 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
ним законної сили.

Головуючий:
Бойко С.М.

Судді:
Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.