Справа № 569/4931/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року

Рівненський міський суд Рівненської
області в складі:

судді Сидорука Є.І.

при секретарі Патій Н.А.

з участю представника позивача Ільїна
В.А.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом Житлово-комунального
підприємства «Покровське» до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ЖКП «Покровське»
звернувся до Рівненського міського
суду із цивільним позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
боржники ухиляються від виконання
покладених на них обов'язку, у зв'язку з
чим згідно виписки з особового рахунку
НОМЕР_1 станом на 01.01.2014 року за ними
рахується заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги в розмірі
3162,41 грн. Боржники письмово,
безпосередньо через квитанції, в яких
значилась сума боргу, повідомлялися
про заборгованість та необхідність її
сплати в добровільному порядку.
Прийняті міри не мали бажаного
результату оскільки заборгованість до
цього часу не погашена.

26 травня 2014 року представник позивача
подав до суду заяву про зменшення
позовних вимог в якій вказав, що у
зв'язку з частковим добровільним
виконанням відповідачами зобов'язань
по оплаті послуг на утримання будинків
та прибудинкових територій, просить
солідарно стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
на користь ЖКП «Покровське»
заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 1280 грн., яка виникла за
період з грудня 2012 року по травень 2014
року. Також стягнути солідарно з
відповідачів судові витрати, які
полягають в сплаті судового збору за
розгляд позовної заяви в розмірі 243,60
грн. та оплаті послуг за надання
правової допомоги в розмірі 500 грн.

В судовому засіданні представник
позивача заявив клопотання, в якому
просив позовні вимоги ЖКП «Покровське»
до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за надані
житлово-комунальні послуги не
задовольняти, оскільки станом на 11
вересня 2014 року заборгованість
відсутня. Просив стягнути судові
витрати по оплаті судового збору та
оплаті правової допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та просив в
задоволенні позову відмовити за
безпідставністю та необґрунтованістю
позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином у
встановлений законом строк, причину
неявки суду не повідомляв, заяву про
перенесення розгляду справи не
подавав.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
всебічно, повно та об'єктивно
дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх в сукупності, приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що ЖКП «Покровське»,
як виконавець житлово-комунальних
послуг, надавав відповідачам послуги з
утримання будинку та прибудинкової
території, централізованого опалення
та гарячого, холодного водопостачання
та водовідведення про що свідчить
перелік витрат на утримання будинку.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ухиляються від
виконання покладених на них обов'язку,
у зв'язку з чим згідно виписки з
особового рахунку НОМЕР_1 станом на
01.01.2014 року за ними рахується
заборгованість за надані
житлово-комунальні послуги в розмірі
3162,41 грн.

11 вересня 2014 року представник позивача
просив позовні вимоги до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
надані житлово-комунальні послуги не
задовольняти, оскільки станом на 11
вересня 2014 року заборгованість
відсутня.

Щодо стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2
судових витрат пов'язаних з наданням
правової допомоги в розмірі 500 грн. суд
дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

За змістом ст.ст. 79, 84 ЦПК України до
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать, в тому числі, витрати
на правову допомогу адвоката або
іншого фахівця в галузі права.

Процесуальне становище особи, яка
надає правову допомогу, її права і
порядок вступу у процес
визначені ст. 56 ЦПК України. Зазначені
особи відносяться до інших учасників
процесу.

Згідно ст.84 ЦПК України, витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

Законом України від 20 грудня 2012 року №
4191-VI «Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних
справах»встановлено граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
під час розгляду судами цивільних
справ.

В ст.1 цього Закону, зазначено, що розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено рішення, іншою
стороною, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

При цьому необхідно враховувати, що
правова допомога надається не тільки в
судовому засіданні, а й пов'язана зі
складанням позовної заяви, наданням
усних консультацій, ознайомленням з
матеріалами справи, проведенням
необхідних розрахунків тощо. При
обчисленні розміру компенсації
необхідно врахувати всі витрати, які
перебувають у причинному зв'язку із
наданням правової допомоги у
конкретній справі. Ці дії повинні бути
необхідними для надання правової
допомоги, а розрахована сума має бути
справедливою.

Виходячи з аналізу ст. ст. 84 та 88 ЦПК
України та ст.30 ЗУ «Про адвокатуру і
адвокатську діяльність» судові
витрати на правову допомогу - це
фактично понесені стороною і
документально підтверджені витрати,
пов'язані з наданням цій стороні
правової допомоги адвокатом або іншим
спеціалістом в галузі права при
вирішенні цивільної справи в розумному
розмірі з урахуванням витраченого
адвокатом часу.

Статтею 33 Правил адвокатської
етики, схвалених Вищою кваліфікаційною
комісією адвокатури при Кабінеті
Міністрів України 01.10.99 року, єдиною
допустимою формою отримання адвокатом
за надання правової допомоги клієнту є
гонорар. Гонорар, отримуваний
адвокатом за надання правової
допомоги. Повинен бути законним за
формою і порядком внесення і розумно
обґрунтованим за розміром.

При визначенні обґрунтованого
розміру гонорару, беруться до уваги
обсяг часу і роботи, що вимагаються для
належного виконання доручення. Розмір
гонорару і порядок його внесення мають
бути чітко визначені в угоді про
надання правової допомоги.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з
оплатою правової допомоги, входить до
предмету доказування по справі. На
підтвердження цих обставин суду
повинні бути надані договір про
надання правової допомоги (договір
доручення, договір про надання
юридичних послуг та ін..), документи, що
свідчать про оплату гонорару та інших
витрат, пов'язаних із наданням правової
допомоги, оформлені у встановленому
законом порядку (квитанція до
прибуткового касового ордеру, платіжне
доручення з відміткою банку або інший
банківський документ, касові чеки,
посвідчення про відрядження). При цьому
недопустимими є документи, які не
відповідають встановленим вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що при
розгляді справи в суді в якості
представника позивача, а не в якості
особи, яка надає правову допомогу,
приймав участь Ільїн В.А.

Представник особи, яка бере участь у
розгляді справи за дорученням або за
договором (ордером), має процесуальний
статус саме представника цієї особи, що
передбачено ст.ст. 26, 42 ЦПК України,
відноситься до осіб, які приймають
участь у розгляді справи, і не може
одночасно мати процесуальний статус
особи, яка надає правову допомогу.

Додані до матеріалів справи фотокопії
договору від 20 січня 2014 року про
надання правової допомоги адвокатом,
укладена між адвокатом Ільїним В.А. і
позивачем, і акту
прийому-передачі виконаних робіт від 22
травня 2014 року, справжність яких
належним чином не засвідчена, не
являються достатньою підставою для
стягнення з відповідачів грошової
компенсації в порядку ст.т.84,88 ЦПК
України.

Тому в задоволенні вимоги позивача про
стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 судових
витрат пов'язаних з наданням правової
допомоги слід відмовити.

Що стосуєтсья вимог про стягнення
судового збору, то суд вважає, що у
відповідності до ст. 88 ЦПК України
необхідно стягнути з відповідачів в
солідарному порядку понесені судові
витрати за подачу позовної заяви у
розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10,11,58,60,212-215,218,294,296,297 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги житлово-комунального
підприємства " Покровське"
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ЖКП "
Покровське" судовий збір за подачу
позовної заяви у сумі 121,80 грн.

В задоволенні інших вимог ЖКП "
Покровське" відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Сидорук Є.І.

Повний текст рішення виготовлено 18
вересня 2014 року

Суддя :
Сидорук Є.І.