Провадження №2-з/761/280/2014
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про
забезпечення позову

08 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді
Кравець Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву представника позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом.

Одночасно з позовною заявою
представником позивача ОСОБА_1 подано
заяву, в якій вона просить постановити
ухвалу про забезпечення позову, якою
накласти арешт на майно, яке належать
відповідачу, а саме: автомобіль марки
«Тайота Ленд Крузер», державний
номерний знак НОМЕР_1; автомобіль марки
«Тайота Ленд Крузер», державний
номерний знак НОМЕР_2, 2006 року випуску;
автомобіль марки «Тайота RAV-4»,
державний номерний знак НОМЕР_3, 2001 року
випуску; автомобіль марки «Додж
Спринтер», державний номерний знак
НОМЕР_4, 2004 року випуску; вантажний
автомобіль марки «Даймлер-Крайслер»,
державний номерний знак НОМЕР_5, 2004 року
випуску; Лодочний причіп, державний
номер НОМЕР_6.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК
України заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Так, дослідивши матеріали цивільної
справи, вивчивши заяву про
забезпечення позову суд прийшов до
висновку, що заява представника
позивача про забезпечення позову не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити передбачені цим
Кодексом заходи забезпечення позову. У
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Види забезпечення позову визначені
положеннями ч. 1 ст. 152 ЦПК України.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 152
ЦПК України види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Разом з тим, звертаючись до суду з
вказаною заявою, представником
позивача не надано до суду належних та
допустимих доказів, які б
підтверджували наявність у
відповідача зазначеного рухомого
майна.

При цьому, враховуючи підстави та
предмет позову, згідно якого позивач,
серед іншого, просить суд стягнути з
відповідача матеріальну шкоду у
розмірі 108 260 грн. 23 коп., суд не
знаходить співмірними заявлені
позовні вимоги та вимоги про
накладення арешту на зазначене майно.

Відтак, суд прийшов до висновку, що в
задоволенні заяви про забезпечення
позову слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення матеріальної
шкоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд міста
Києва шляхом подання апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: