22-ц/772/2618/2014Головуючий в суді першої
інстанції Саблук С. А.Категорія
27Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2014 р. м. ВінницяКолегія
суддів судової палати з цивільних
справ апеляційного суду Вінницької
області в складі головуючого Сала Т.Б.,
суддів Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю., при
секретарі Руденко О.М., за участю
представника позивача, ОСОБА_2 та
представника апелянтів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги ОСОБА_4,
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від
19.07.2014 року постановлену за
результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про
забезпечення її позову до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,

встановила:

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 19 липня 2014 року
задоволено заяву ОСОБА_6 про
забезпечення її позову до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики. Накладено
арешт на майно та грошові кошти, які
належать на праві приватної власності:
ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_2; ОСОБА_7, в межах
суми позову у розмірі 100 056, 29 грн.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких
просять ухвалу Вінницького міського
суду Вінницької області від 19 липня 2014
року скасувати, постановити нову
ухвалу, якою відмовити в задоволені
заяви про забезпечення позову ОСОБА_6.

При цьому скаржники посилаються на
порушення судом норм процесуального
права, зокрема, судом першої інстанції
порушені вимоги ст. 151 ЦПК України.

Дослідивши доводи апеляційних скарг та
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають відхиленню, виходячи з
наступного.

В червні 2014 року ОСОБА_6 звернулась в
суд з позовом про стягнення солідарно з
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2 боргу за
договором позики в сумі 8455, 48 дол. США,
що станом на 03.06.2014 року еквівалентно
національній валюті України у розмірі
100056, 29 грн..

10.06.2014 року ухвалою Вінницького
міського суду Вінницької області
відкрито провадження у даній справі.

18 липня 2014 року позивач ОСОБА_6 подала
до суду заяву про забезпечення її
позову в якій просила накласти арешт на
майно та грошові кошти, які належать на
праві приватної власності: ОСОБА_4;
ОСОБА_5; ОСОБА_2; ОСОБА_7, в межах суми
позову у розмірі 100056,29 грн.

Вимоги даної заяви обґрунтовані тим, що
в порушення умов договору позики, кошти
позичальником не повертаються, а
звернення до ОСОБА_4 та її поручителів
не принесли жодного результату.

ОСОБА_6 просила задовольнити вимоги
заяви про забезпечення позову з огляду
на те, що з моменту відкриття
провадження по справі пройшло більше
місяця, відповідачі не з'являються на
судові засідання, що свідчить про
затягування судового процесу.

З метою подальшого ухилення від
виконання взятих на себе зобов'язань за
Договором та сплати боргу
відповідачами можливе відчуження
належного їм на праві приватної
власності майна, що утруднить
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити, передбачені цим Кодексом,
заходи забезпечення позову. У заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову
відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що у особи, яка
подає заяву про забезпечення позову, є
достатньо обґрунтоване припущення
невиконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову.

В даному випадку, є спір з приводу
неповернення коштів за договором
позики.

Зміст позовної заяви та матеріали
додані до позову підтверджують факт
ухилення від виконання своїх
зобов'язань як боржником, так і
поручителями.

Дані обставини і є тим припущенням, що
рішення суду про стягнення коштів не
буде виконано.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній.

Колегія суддів бере до уваги, що
питання про забезпечення позову
вирішує суддя одноособово або суд у
судовому засіданні (залежно від стадії
розгляду справи) в день надходження
заяви.

Суддя, вирішуючи дане питання
одноособово, сторін у справі не
викликає, і при постановленні рішення,
керується матеріалами цивільної
справи, які є в наявності.

В даному випадку ухвалою суду
накладено арешт на майно та грошові
кошти відповідачів в межах ціни позову.
А тому, ухвала суду першої інстанції
відповідає принципам розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову.

З вимог позову та заяви про
забезпечення позову можна зробити
висновок про наявність зв'язку між
видом забезпечення позову,
застосований судом, і предметом
позовної вимоги, зокрема, про
спроможність цього заходу забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову.

В свою чергу доводи апеляційних скарг
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 не спростовують
висновків суду першої інстанції щодо
забезпечення позову ОСОБА_6, отже, не
має підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 19.07.2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: