АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 598/1324/13-ц Головуючий у 1-й
інстанції Олещук Б.Т. Провадження №
22-ц/789/884/14 Доповідач - Загорський
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Хома М. В., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

за участі представника ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6,
прокурора - Брили Наталії
Володимирівни, представника служби у
справах дітей Збаразької районної
державної адміністрації - Мархивка
Юрія Андрійовича

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_9 на рішення Збаразького
районного суду від 26 червня 2014 року та
ухвалу про виправлення описки у
рішенні від 04 липня 2014 року по справі за
позовом представника ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про
визнання права власності на частину
житлової квартири в порядку
спадкування, припинення права на
частку у спільному майні, визнання
права власності на частину житлової
квартири,-

ВСТАНОВИЛА:

24.07.2013 року представник ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_9
звернувся з наведеним позовом. Вимоги
аргументовано тим, що позивачі є
власниками квартири АДРЕСА_1.

Власником 1/5 квартири був ОСОБА_10,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і заповітного
розпорядження стосовно свого майна не
залишив. Після смерті ОСОБА_10
відкрилася спадщина на належну йому 1/5
частку зазначеної квартири і спадщину
прийняли його донька - ОСОБА_3, дружина -
ОСОБА_6 та малолітній син - ОСОБА_11, а
ОСОБА_12 - мати померлого, відмовилася
від спадкування своєї частини майна в
користь ОСОБА_11

Спадкоємцям в спірній квартирі
належать: ОСОБА_3 - 1/20 частки, ОСОБА_6 - 1/20
частки, ОСОБА_11 - 2/20 частки.

Квартира загальною площею - 89,1
кв.м, житлова площа - 59,3 кв.м.

В позові вказано, що частка
відповідача і її малолітнього сина в
спірній квартирі є незначною, оскільки
1/20 частини спірної квартири це - 4,46кв.м,
а житлова - 2,97 кв.м. і не може бути
виділена в натурі. Спільне
користування квартирою неможливе
через неприязні стосунки сторін, що є
підставою для припинення права
відповідачів на частки у квартирі за
рішенням суду із виплатою грошового
еквіваленту часток квартири.

Під час розгляду справи
представник позивачів звернувся до
суду з заявою про залишення позовної
заяви без розгляду в частині
припинення права ОСОБА_11 на його частку
у спірній квартирі.

Рішенням Збаразького районного
суду від 26.06.2014 року позов задоволено
частково.

Визнано право власності по 1/20
частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6

За ОСОБА_11 визнано право
власності на 2/20 частини квартири.

Кошти - 47100 грн., що знаходяться на
депозитному рахунку Територіального
управління ДСА України у
Тернопільській області, згідно
платіжних доручень від 24.07.2013 року
рішенням суду передано ОСОБА_9

В решті позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Збаразького районного
суду від 04.07.2014 року виправлено описку в
рішенні від 26.06.2014 року і вказано, що за
ОСОБА_1, та ОСОБА_2 правильно не
визнавати право власності на 1/20
частину квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі представник
позивачів просить рішення суду
скасувати в частині відмови в
задоволенні вимог про припинення права
ОСОБА_6 на 1/20 частину спірної квартири
та визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4
права власності кожному по 1/60 частини
квартири, з виплатою ОСОБА_6 грошової
компенсації і в частині визнання за
ОСОБА_6, ОСОБА_11 права власності на 1/20 та
2/20 частини спірної квартири і ухвалити
нове рішення, яким дані позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального і порушення норм
процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин що мають
значення для справи.

Вказує, що судом не враховано
реєстрацію ОСОБА_6 та ОСОБА_11 по
АДРЕСА_2, що ОСОБА_6 була членом бувшого
колгоспного двору, що свідчить про
наявність іншого житла у відповідачів.
Зазначає, що права малолітньої дитини
не порушуються, оскільки позивачі не
ставлять питання про позбавлення його
права на частку у спадковому майні.
Неврахування судом неприязних
стосунків між сторонами, що
унеможливлює їх спільне проживання в
квартирі.

Суд залишив поза увагою розписку
ОСОБА_6 про отримання від позивачів
коштів в рахунок компенсації її частки
і частки малолітнього сина в спірній
квартирі. Вказує, що суд вийшов за межі
позовних вимог, визнавши за ОСОБА_6 та
ОСОБА_11 право на частки у спірному
майні, оскільки вони з такими вимогами
не зверталися. Зазначає про порушення
строків розгляду справи в суді першої
інстанції. Просить звернути увагу, що
судом ухвалою від 04.07.2014 року порушено
порядок виправлення описки у рішенні
суду, що виправленням описки змінено
рішення суду і про виправлення описки
сторони не повідомлялись.

В судовому засіданні представник
апелянтів апеляційну скаргу
підтримала і навела доводи аналогічні
викладеним в скарзі. Вказала, що
позивачами зменшено позовні вимоги і
питання про позбавлення частки у
квартирі дитини не ставилося, не
ставиться питання і про виселення
матері - ОСОБА_6. Зазначила, що спільне
проживання сторін є неможливим через
неприязні стосунки між ними, частка
ОСОБА_6 є незначною і згідно наявних в
матеріалах справи довідок ОСОБА_6
забезпечена іншим житлом. Вказані
обставини є підставою для позбавлення
її права на частку. Зазначила, що ОСОБА_6
отримала від позивачів компенсацію за
її частку у квартирі.

ОСОБА_6 апеляційну скаргу
заперечила і вказала, що іншого житла в
неї немає, що вона прописана в с. Вищі
Луб'янки Збаразького району, однак там
не проживає, будинок належить її брату.
Не заперечувала отримання коштів від
позивачів і вказала, що кошти взяла для
купівлі квартири, однак їх недостатньо.

Прокурор, апеляційну скаргу
заперечила і вказала, що іншого житла у
ОСОБА_6 немає і позбавлення її прав на
частку у майні порушить і права дитини.

Представник служби у справах
дітей Збаразької РДА апеляційну скаргу
заперечив і просив не припиняти право
власності ОСОБА_6

Представник органу опіки та
піклування Збаразької міської ради
будучи належним чином повідомленим про
час та місце розгляду справи в судове
засідання 12.09.2014 року не з'явився.
Будучи присутнім на попередніх судових
засіданнях вказував, що служба
виступає за те, щоб права дитини не було
порушено. Вказав, що під час розгляду
справи мати дитини - ОСОБА_6, отримала
кошти як аванс на придбання квартири.

Заслухавши доповідь головуючого,
пояснення, дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того, що
припинення права ОСОБА_6 на частку у
спірній квартирі завдасть істотної
шкоди інтересам як самої ОСОБА_6 так і
її сину ОСОБА_11 і позовні вимоги слід
задовольнити частково визнавши право
власності за ОСОБА_3 - 1/20 частини, ОСОБА_6
- 1/20 частини, ОСОБА_11- 2/20 частини спірної
квартири

З таким висновком суду погодитись
не можна, оскільки він суперечить
вимогам закону та не ґрунтується на
матеріалах справи.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить по 1/5 частині ОСОБА_10,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_13, ОСОБА_1
(свідоцтво про право власності від
23.08.1995 року) (а.с. 20).

Вартість квартири - 313970 грн,
вартість 1/5 - 62790, вартість 1/20 -15700 грн. -
висновок про оціночну вартість
квартири (а.с. 37-95).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10 -
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від
27.12.2012 року (а.с. 22).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася
спадщина на 1/5 частину квартири.
Спадкоємцями є: ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_11та ОСОБА_12.

ОСОБА_12 подала заяву про відмову
від прийняття своєї частки в користь
ОСОБА_11. По спадковій справі свідоцтва
про право на спадщину не видавалися -
повідомлення приватного нотаріуса
Збаразького районного нотаріального
округу ОСОБА_14 (а.с. 146)

Частки спадкоємців у спадковому
майні: ОСОБА_3 -1/20 частки, ОСОБА_6 - 1/20
частки, ОСОБА_11 - 2/20 частки.

Представником позивачів - ОСОБА_9
в рахунок компенсації ОСОБА_6 частки у
спірній квартирі внесено на депозитний
рахунок суду 47100 грн. (а.с. 5-14).

Ухвалою Збаразького районного
суду від 27.05.2014 року позов в частині
припинення права ОСОБА_11 на його частку
у спірній квартирі залишено без
розгляду (а.с. 218).

Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, той з подружжя,
який його пережив, та батьки.

Суд першої інстанції визнаючи
право власності в порядку спадкування
за ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_11 не звернув
увагу, що право власності спадкоємця на
спадкове майно підлягає захисту в
судовому порядку шляхом його визнання
у разі, якщо таке право оспорюється або
не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності - ст. 392
ЦК України.

За змістом ст. 392 ЦК України
належним відповідачем є особа, яка не
визнає або оспорює право власності
спадкоємця на спадкове майно.

З матеріалів справи не
вбачається, що право власності ОСОБА_3,
ОСОБА_6, ОСОБА_11 оспорюється або не
визнається або у них відсутні
правовстановлюючі документи на майно.
Позивачами у справі вказується, що
ОСОБА_6, ОСОБА_11 є власниками частини
квартири і їх право на частки не
оспорюється позивачами.

Не звернув увагу на те, що згідно
повідомлення приватного нотаріуса
Збаразького нотаріального округу (а.с.
146) спадкоємці прийняли спадщину,
заведена спадкова справа і розпочата
нотаріусом процедура спадкування
майна.

Визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку є
винятковим способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Вищенаведеним підтверджується
відсутність перешкод у спадкоємців для
оформлення спадкових прав у нотаріуса,
а тому суд без відповідних правових
підстав визнавав за сторонами право
власності на спадкове майно.

Згідно положень ст.ст 10 і 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених позивачем вимог та
зазначених і доведених ним обставин.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, ст. 1 ЦПК України та з
урахуванням положення ч.4 ст. 10 ЦПК
вийти за межі заявлених вимог (вирішити
незаявлену вимогу, задовольнити вимогу
позивача у більшому розмірі, ніж було
заявлено) суд має право лише у випадках,
прямо передбачених законом.

Суд першої інстанції не
дотримався вищевказаних принципів
судочинства і вийшов за межі позовних
вимог визнавши в порядку спадкування
право власності на частки у спадковому
майні за ОСОБА_15, ОСОБА_11, оскільки вони
були відповідачами у справі,
зустрічного позову не заявляли і
позивачами вимоги про визнання за ними
права власності не ставилося.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 219 ЦПК України суд
може з власної ініціативи або за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки. Заява
про виправлення описок чи арифметичних
помилок у судовому рішенні
розглядається протягом десяти днів з
дня її надходження.

З ухвали Збаразького районного
суду від 04.07.2014 року не вбачається
можливості встановити з чиєї
ініціативи виправляється описка у
рішення - з ініціативу суду чи сторін у
справі.

Норма ст 219 ЦПК України надає
право суду виправити допущені у
рішенні описки чи арифметичні помилки,
однак суд своєю ухвалою фактично
змінив рішення, вказавши, що правильним
є не визначати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності на частки в квартирі.

Вказуючи в ухвалі про виправлення
описки, що частина учасників судового
розгляду в засідання не з'явились суд
не звернув увагу на положення ч.4 ст. 219
ЦПК України згідно якої особи, які
беруть участь у справі, повідомляються
про час і місце засідання.

В матеріалах справи відсутні
докази про будь-які повідомлення
сторін про час та місце розгляду
справи, відсутні розписки, якщо сторони
повідомлялися безпосередньо в залі
суду. В довідковому листі до справи не
вказано про надсилання повісток
сторонам на 04.07.2014 року.

Враховуючи вказане суд не
дотримався вимог ст. 219 ЦПК України щодо
порядку розгляду питання про
виправлення описки в рішенні суду.

Відмовляючи в задоволенні позову
в частині припинення права власності
ОСОБА_6 на частку у квартирі суд першої
інстанції вказував, що позивачем не
зазначено і судом не встановлено
наявності умов для припинення права
власності.

Такі висновки суду першої
інстанції не грунтуються на матеріалах
справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України
право особи на частку у спільному майні
може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: 1) частка є незначною і не може
бути виділена в натурі; 2) річ є
неподільною; 3) спільне володіння і
користування майном є неможливим; 4)
таке припинення не завдасть істотної
шкоди інтересам співвласника та членам
його сім'ї.

Припинення права особи на частку
в спільному майні допускається за
наявності будь-якого з передбачених
пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК
України випадку, але лише в тому разі,
коли таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника
та членам його сім'ї.

Висновок про істотність шкоди,
яка може бути завдана співвласнику,
вирішується в кожному конкретному
випадку з урахуванням обставин справи
та особливостей об'єкта, який є
спільним майном.

Суд першої інстанції вказував, що
позбавлення права власності на частину
квартири ОСОБА_6 завдасть істотної
шкоди її інтересам та інтересам її
малолітнього сина ОСОБА_11, оскільки
ОСОБА_6 не зможе належним чином
виконувати свої батьківські обов'язки,
але питання про виселення ОСОБА_6 з
квартири і заборону їй проживати у
квартирі ніхто не ставить.

ОСОБА_11 належить частина спірної
квартири і відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК
України члени сім'ї власника жилого
будинку (квартири), які проживають
разом з ним у будинку (квартирі), що йому
належить, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником
будинку.

Суд аналізуючи висновки служби у
справах дітей Збаразької РДА, органу
опіки і піклування Збаразької міської
ради і вказуючи їх як підставу для
відмови в припиненні права ОСОБА_6 на
частку у квартирі залишив поза увагою,
що вказані висновки (а.с. 181, 224)
стосуються припинення права на частку
у квартирі малолітнього ОСОБА_11, однак
позивачами зменшено розмір вимоги і
виключено з них питання припинення
права ОСОБА_11 на частку у квартирі і
ухвалою суду від 27.05.2014 року позов в
частині припинення права ОСОБА_11 на
його частку у спірній квартирі
залишено без розгляду (а.с. 218).

Вказувалося судом і про те, що
іншого житла ОСОБА_6 не має, однак такі
висновки суду спростовуються
матеріалами справи, в повідомленні
Збаразького РС УДМС України в
Тернопільській області вказано, що
ОСОБА_6 зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с. 97),
аналогічні відомості є і у довідці
сільської ради (а.с. 124).

Враховуючи вказане, а також те, що
питання про виселенння ОСОБА_6 з
квартири АДРЕСА_1 ніхто не ставить, а
вона має право проживання і в АДРЕСА_2 -
отже наділена всіма житловими правами
передбаченими ЖК України, як щодо
квартири так і щодо житлового будинку в
с. Вищі Луб'янки і на момент розгляду
справи як судом першої інстанції так і
апеляційним судом вона не визнана
такою, що втратила право користування
житлом то і висновок суду про те, що у
неї відсутнє житло суперечить
матеріалам справи.

Колегія суддів критично оцінює і
посилання ОСОБА_6 на те, що її брат хоче
позбавити її права проживання у
будинку по АДРЕСА_2 і представлені нею
довідки і акти, оскільки на момент
розгляду справи апеляційним судом
такого права вона не позбавлена.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів прийшла до переконання про
наявність підстав для припинення
права ОСОБА_6 на частку у квартирі
АДРЕСА_1 на підставі ст. 365 ЦК України
оскільки:

1. Частка є незначною і не може
бути виділена в натурі - загальна площа
квартири 80,1 м. кв., житлова - 59,3 м. кв. і
частка ОСОБА_6 у квартирі становить - 4.46
м. кв. нежитлової площі та 2,97 м.кв. -
житлової.

2. Спільне володіння і
користування майном є неможливим - між
сторонами виникли неприязні стосунки,
що ними не заперечувалося як в суді
першої інстанції так і при розгляді
справи в апеляційному порядку.

3. Припинення права на частку у
квартирі не завдасть шкоди інтересам
ОСОБА_6 і її сина ОСОБА_11, оскільки
питання про позбавлення права на
частку ОСОБА_11 взагалі не ставиться,
питання про виселення з квартири чи
обмеження в користуванні ОСОБА_6 не
ставиться.

4. ОСОБА_6 має і інше житло - у
будинку по АДРЕСА_2.

5. Крім внесених на депозитний
рахунок коштів - 47100 грн. ОСОБА_6, згідно
наявної в матеріалах справи розписки
ще 07.11.2013 року (а.с. 210) отримала від
позивачів кошти - 33480 грн., що як вказано
в її розписці еквівалентно 3100 Євро, в
рахунок компенсації 3/20 частки спірної
квартири, для покращення своїх
житлових умов.

Вказана сума знаходиться в
розпорядженні ОСОБА_6 і позивачі
відмовившись від претензій щодо частки
ОСОБА_11 - 2/20 квартири, не ставлять
питання про повернення чи часткове
повернення отриманих 07.11.2013 року ОСОБА_6
коштів.

Оскільки представником позивачів
- ОСОБА_9 внесено на депозитний рахунок
47100 грн, а позов підлягає до часткового
задоволення і вартість частки ОСОБА_6 -
15700 грн., то решту - 31400 грн. слід
повернути ОСОБА_9

Вирішуючи спір суд не дотримався
встановленого ст. 212 ЦПК України
принципу оцінки доказів, відповідно до
якого суд на підставі всебічного,
повного й об'єктивного розгляду
обставин справи аналізує і оцінює
докази як кожен окремо, так і в їх
сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і
протиріччі, і ця оцінка повинна
спрямовуватися на встановлення
достовірності чи відсутності обставин,
які обґрунтовують доводи і заперечення
сторін; у достатньому обсязі не
визначився з характером спірних
правовідносин та правовою нормою, що
підлягає застосуванню; суд не з'ясував
усіх обставин справи та не надав їм
належної правової оцінки, хоча їх
з'ясування має суттєве значення для
правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Дана позиція колегії суддів
апеляційного суду відповідає зокрема і
правовій позиції Верховного Суду
України викладеній у постанові від
16.01.2012 року у справі 6-81 цс 11 та правовій
позиції Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ викладеній в ухвалі
від 16.07.2014 року у справі 6-21028 св 14.

Враховуючи вказане, що фактичні
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи, судом не
встановлені, рішення суду не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_9
задовольнити частково.

Рішення Збаразького районного
суду від 26 червня 2014 року та ухвалу про
виправлення описки у рішенні від 04
липня 2014 року по справі за позовом
представника ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про визнання
права власності на частину житлової
квартири в порядку спадкування,
припинення права на частку у спільному
майні, визнання права власності на
частину житлової квартири - скасувати і
ухвалити нове рішення, яким :

- припинити право ОСОБА_6 на 1/20
частку у квартирі АДРЕСА_1.

- визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4
право власності, по 1/60 частці кожному,
квартирі АДРЕСА_1

- виплатити ОСОБА_6 вартість 1/20
частки квартири АДРЕСА_1 - 15700 грн.

Залишок внесених коштів - 31400 грн.,
що знаходяться на депозитному рахунку
Територіального управління державної
судової адміністрації України у
Тернопільській області згідно
платіжних доручень від 24.07.2013 року
передати ОСОБА_9.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - 365,4 грн
судового збору .

Стягнути з представника
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_9 -
121,8 грн. судового збору в користь
держави за подання апеляційної скарги
на ухвалу про виправлення описки у
рішенні від 04 липня 2014 року.

В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту його
проголошення, але може бути оскаржене в
касаційному порядку шляхом подачі
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області О.О. Загорський