Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3553/14
Головуючий у 1-й інстанції: Геєць Ю.В.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 вересня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.А.суддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріКамінській О.Є.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 26 червня 2014 року у
справі за позовом ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_5 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК"
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5
про стягнення заборгованості, в якому
вказав, що 25.05.2007 року між ОСОБА_5 та ЗАТ
КБ „Приватбанк" (правонаступником
якого є ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК"), був
укладений кредитний договір № ZPXRRX
10370029, згідно з умовами якого відповідач
отримав кредит у розмірі 6 000 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 26.02.2014 року мав заборгованість у
розмірі 53 875, 84 грн., з них: 12 233, 82 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1 584 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом; 37 016, 31 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та
правил надання банківських послуг: 500
грн. - штраф (фіксована частина), 2 541, 71
грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь суму
заборгованості у розмірі 53 875, 84 грн., а
також судовий збір.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 26
червня 2014 року позов задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» заборгованість за
кредитним договором № ZPXRRX 10370029 від
25.05.2007 року у розмірі 24 446, 55 грн., яка
складається з суми заборгованості по
процентам за користування кредитом - 12
233, 82 грн., суми заборгованості по
комісії за користування кредитом - 1 584
грн., суми нарахованої пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором - 7 587, 02 грн., а також штрафи
відповідно до п. 5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: фіксована
частина штрафу - 500 грн., процентна
складова штрафу - 2 541, 71 грн., а також
стягнуто судовий збір у розмірі 244, 46
грн., а всього стягнуто суму у розмірі 24
691, 01 грн.

В задоволенні решти позову про
стягнення суми пені у визначеному
позивачем розмірі - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5
подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст.ст. 212- 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Судом встановлено, що 25.05.2007 року між
ОСОБА_5 та ЗАТ КБ „Приватбанк"
(правонаступником якого є ПАТ КБ
„ПРИВАТБАНК"), був укладений кредитний
договір № ZPXRRX 10370029, згідно з умовами
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 6 000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Повернення кредиту відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання кредиту фізичним особам
«Розстрочка» складає між ним і банком
договір, про що свідчить підпис
відповідача у заяві.

Відповідно до умов договору погашення
заборгованості здійснюється в
наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно Умов.

Відповідно до статті 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України
укладений між сторонами договір є
обов'язковим для виконання. Згідно з п. 1
ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України
зазначений договір є підставою
виникнення зобов'язань.

Відповідно ст., ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору або
інших умов та вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст.
611 ЦК України).

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором суд частково
задовольнив позов на суму 24 446,55 грн.

Апелянт посилався на те. що суд
помилково не застосував до вказаних
правовідносин позовну давність, однак
така позиція є хибною.

Так, відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність. Зокрема, частина друга статті
258 ЦК України передбачає, що позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до наданих банком
розрахунків, меморіальних ордерів
відповідач частково погашав борг перед
банком на протязі 2007 - 2011 років і
останній платіж у розмірі 200 грн.
здійснив 13.05.2011 року (а.с. 4, 49),
відповідач вказане не спростував.

Таким чином, перебіг строку позовної
давності почався з моменту настання
строку погашення чергового платежу за
договором тобто з червня 2011 року.

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з
позовом про захист свого порушеного
права 14.03.2014 року (а.с. 1), тобто в межах
встановленого статтею 257 ЦК України
трирічного строку позовної давності.

Таким чином висновки суду першої
інстанції про часткове задоволення
позову є вірними.

Доводи скарги не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

Таким чином колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги не дають
підстав, для визнання рішення суду
першої інстанції таким, що ухвалене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому підстав для
скасування чи з міни цього рішення
немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів. -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного
суду м. Запоріжжя від 26 червня 2014 року у
цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: