У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Бондаренко Н.В.,Шимківа С.С.,
Василевича В.С.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Корецького районного суду
Рівненської області від 9 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
боргу

Заслухавши суддю-доповідача, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Корецького районного суду від
9 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 основний борг в сумі 32448
грн. 90 коп., 3% річних та інфляційну
складову в сумі 9038 грн. 65 коп., судовий
збір в сумі 420 грн. зарахувавши на
картковий рахунок НОМЕР_1 у ПАТ КБ
„Приватбанк", МФО 321842.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на
незаконність рішення суду першої
інстанції, вважає його прийнятим з
порушенням норм матеріального та
процесуального права. Доводить, що на
виконання умов кредитного договору
№22/С від 5.05.2008 року укладеного із КС
„Флагман" виконала свої зобов'язання
та сплатила 45000 грн. Зазначає, що з 2010
року невідомі особи через телефонні
розмови почали вимагати від неї
повернення отриманих нею коштів за
кредитним договором. Вказує на те, що в
порушенням норм цивільного права
кредитна спілка не мала права укладати
договір факторингу на переуступку
своїх вимог із фізичною особою. Вважає,
що цей договір є нікчемним,
покликаючись на судову практику. За
викладених обставин просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

В запереченні на апеляційну скаргу
позивач вказує на безпідставність
викладених доводів. Зазначає, що
кредитна спілка діяла у відповідності
до методичних рекомендацій Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України,
затверджених розпорядженням №633 щодо
можливості дій та заходів по
забезпеченню виходу із скрутного
фінансового становища, за якими
рекомендовано кредитним спілкам
використовувати механізм уступки
права вимоги за кредитами третім
особам. Доводить, що Законом України
„Про кредитні спілки" не встановлено
заборону на укладення договорів щодо
відступлення права грошової вимоги.
Вважає, що судова практика, на яку
посилається відповідач, носить
рекомендаційний характер, не є нормами
права, законом чи підзаконним актом.
Просить рішення суду залишити без змін,
апеляційну скаргу відхилити.

ОСОБА_2 в позові до поручителів ОСОБА_3
та ОСОБА_5 відмовлено на підставі ч.3
ст.559 ЦК України. Рішення суду в цій
частині сторонами в апеляційному
порядку не оскаржене, а тому відповідно
до ч.1 ст.303 ЦПК України перевірці не
підлягає.

5 лютого 2014року апеляційним судом
Рівненської області постановлено
рішення про відмову у позові, яке
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ від 16 липня 2014року
скасовано, справу направлено на новий
апеляційний розгляд.

Сторони повторно не з'явилися, хоча
належним чином повідомлені про день та
час розгляду справи. Від ОСОБА_1 вдруге
надійшла заява про відкладення
розгляду справи на 35-40днів в зв'язку з
її хворобою.

Відповідно до ч.4 ст.169, ст.305 ЦПК України,
з метою недопущення порушення строків
розгляду апеляційної скарги, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу у відсутності сторін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції, виходив із того, що згідно зі
ст.526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. Оскільки позичальник
ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним
договором не виконала, це є підставою
для стягнення з неї грошових коштів за
цим договором та договором про
відступлення права вимоги та виконання
зобов'язань на користь позивача.

Такі висновки відповідають обставинам
справи та ґрунтуються на вимогах
закону.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено цим договором або законом.

Судом установлено та підтверджено
матеріалами справи, що 5 травня 2008 року
між КС «Флагман» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання отримала кредит у розмірі 44 800
грн. із сплатою 60 % річних на суму
залишку кредиту із терміном погашення
до 5 травня 2010 року.

Зі змісту договорів поруки від 5 травня
2008 року, укладених між КС «Флагман» та
ОСОБА_3, ОСОБА_5 із кожним окремо
вбачається, що останні несуть
солідарну відповідальність за
порушення ОСОБА_1 умов кредитного
договору.

29.05.2009року між КС «Флагман» та ОСОБА_1
укладено додатковий договір №22/С-1 до
кредитного договору відповідно до умов
якого позичальнику зменшено розмір
плати за користування кредитом до 36%
річних на суму залишку кредиту,
починаючи з 29.05.2009р. У разі порушення
строків проплати або сплаті у меншому
розмірі хоча б одного з платежів
визначених графіком, позичальник
зобов'язувався сплатити спілці
проценти в розмірі 80% річних від
залишеної суми кредиту.(а.с.21)

1 березня 2010 року між КС «Флагман» та
ОСОБА_2 укладено договір про
відступлення права вимоги та виконання
зобов'язань, відповідно до умов якого
первісний кредитор (кредитна спілка)
відступає належне йому право грошової
вимоги до боржників за договорами, що
зазначені в Реєстрі боржників, на
загальну суму 127999грн.99коп., а новий
кредитор (ОСОБА_2.) приймає зазначене
право грошової вимоги та на цю ж суму
погашає первісному кредиторові
кредити його позичальників за
договорами, що зазначені в Реєстрі
боржників, за рахунок вкладу, що
зберігається у первісного кредитора,
згідно Договору про залучення
внеску(вкладу) члена кредитної спілки
на депозитний рахунок, на ім'я нового
кредитора,у тому числі за договором
ОСОБА_1 (а.с.8-12).

Відповідно до п.1.3 вказаного договору
від 1.03.2010р. перехід від первісного
кредитора до нового кредитора прав
грошової вимоги відбувається в момент
отримання новим кредитором по акту
прийому-передачі реєстру боржників та
акту прийому - передачі документації по
кожному документації по кожному
боржнику, після чого новий кредитор
стає кредитором по відношенню до
боржників стосовно заборгованостей та
набуває відповідні права грошової
вимоги.

Цей договір у встановленому порядку
недійсним не визнаний, а тому в силу
ст.204 ЦК України діє презумпція
правомірності правочину.

1.03.2010року між кредитною спілкою та
ОСОБА_2 підписаний акт прийому -
передачі документації по кредитному
договору ОСОБА_1 та реєстр боржників
(а.с.12,54)

Таким чином, між КС «Флагман» та ОСОБА_2
укладено договір цесії, а не
факторингу, як вважають відповідачі і
1.03.10р. припинились правовідносини між
кредитною спілкою та ОСОБА_1 З цієї ж
дати у позивача виникло право вимоги до
ОСОБА_1 по кредитному договору від
5.05.08р.

23.07.2010р. позичальника повідомлено про
відступлення прав грошової вимоги,
розмір якої становить 35 648,9грн.(а.с.39)

Вбачається, що після повідомлення
ОСОБА_1 про укладення договору цесії,
остання частково погасила борг по
кредиту на суму 3 200грн. Кошти
сплачувались на рахунок нового
кредитора, позивача у справі.

Відповідно до статті 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням
проведеним належним чином, а тому суд
першої інстанції обґрунтовано стягнув
з позичальника на користь ОСОБА_2
заборгованість по кредиту в сумі 32448
грн. 90 коп., і на підставі ст.625 ЦК
України -3% річних та інфляційну
складову в сумі 9038 грн. 65 коп. та
понесені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 303,304,307,309, 314,316,317,325 ЦПК України,
колегія суддів,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Корецького районного суду
Рівненської області від 9 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Шимків С.С.

Василевич В.С.