________________________________________________________________________
____________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/337/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2014 року Київський
районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Реви
С.В.,

при секретарі
Бродецькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за
участю заінтересованої особи ОСОБА_2,
про встановлення факту, що має юридичне
значення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
вказаною заявою, в якій просить суд
встановити факт, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є
його матір'ю, а також визнати те, що ім'я
ОСОБА_3, ОСОБА_3 і ОСОБА_3 мають єдине
значення та належать ОСОБА_3.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим,
що після смерті його матері ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на
належне їй майно.

У встановлений законом строк,
ОСОБА_1 звернувся до державної
нотаріальної контори із відповідною
заявою для прийняття спадщини за
заповітом, однак Третя Одеська
державна нотаріальна контора своєю
постановою від 08 серпня 2014 року
відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом
через наявність розбіжностей в наданих
документах, а саме: - у
правовстановлюючому документі на
земельну ділянку площею 3,3717 га, яка
розташована за адресою: Винницька
область, Оратівський район, на
території Кошланівської сільської
ради - Державному акті на право
приватної власності на землю Серія
ІІ-ВН024158, зареєстрованого в книзі
записів державних актів на право
приватної власності на землю 26 лютого
2002 року за № 90, на підставі рішення 15
сесії 3 скликання від 02 лютого 2001 року,
власником вказана - ОСОБА_3, у свідоцтві
про народження ОСОБА_1 матерю
зазначено «ОСОБА_3» та у заповіті,
посвідченого 16 серпня 2004 року
секретарем виконавчого комітету
Кошланівської сільської ради
Оратівського району Вінницької
області за реєстровим № 215,
заповідачкою вказано - ОСОБА_3, коли в
свідоцтві про смерть ім'я померлої
вказане як «ОСОБА_3».

Встановлення факту родинних
відносин ОСОБА_1 необхідно для
прийняття спадщини за заповітом після
померлої матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1
заяву підтримав та просив суд
встановити факт того, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є
його матір'ю, а також визнати те, що ім'я
ОСОБА_3, ОСОБА_3 і ОСОБА_3 мають єдине
значення та належать ОСОБА_3 з підстав,
викладених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у
судовому засіданні заяву підтримав у
повному обсязі та просив її
задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та надані докази, суд вважає, що заява
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 1 статті 256 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає справи
про встановлення факту родинних
відносин.

У судовому засіданні встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть, виданим
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану у м. Одесі
реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції, про що 17
квітня 2014 року зроблено відповідний
актовий запис № 4129.

Факт родинних відносин між
померлою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
заявником ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
підтверджується матеріалами справи, а
саме: свідоцтвом про народження серії
НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1; посвідченням про
нагородження ветерана праці;
посвідченням серії НОМЕР_2 від 20
вересня 2006 року та заповітом, який
складений на ім`я ОСОБА_1, а також
копіями фотокарток, наявних в
матеріалах справи.

Оцінивши всі докази у їх
сукупності, з урахуванням пояснень, суд
дійшов до висновку, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
дійсно є родичами, оскільки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

За приписами ч. 1 ст. 259 ЦПК України
визначено, що у рішенні суду повинно
бути зазначено відомості про факт,
встановлений судом, мету його
встановлення, а також докази, на
підставі яких суд установив цей факт.

Встановлення факту родинних
відносин ОСОБА_1 необхідно для
прийняття спадщини після померлої
матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволені заяви в іншій
частині, суд вважає, що слід відмовити
за безпідставність, оскільки в даному
випадку необхідно встановити факт
належності ОСОБА_3 документу, виданого
на її ім'я, але в якому була допущена
помилка, тобто ніяк не навпаки
встановити належність ОСОБА_3 імен
ОСОБА_3, ОСОБА_3 і ОСОБА_3, які зазначені в
документах.

Отже, з урахуванням
вищевказаного, оцінивши встановлені по
справі обставини у їх сукупності, суд
дійшов до висновку, що дана заява є
обґрунтованою та підлягає частковому
задоволенню шляхом встановлення факту,
що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, є матір'ю ОСОБА_1, а в іншій
частині заяви слід відмовити за
безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 256, 257, 259
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, є
матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду міста Одеси апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Рева С. В.