Справа № 196/901/14-ц
№ провадження 2/196/518/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року Царичанський
районний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої - судді
Гудим О.М.

при секретарі -
Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Царичанка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення оплаченої за товар суми,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2
про повернення оплаченої за товар суми.

На обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 07 червня 2014 року,
близько 10 год. 30 хв. до неї приїхав
ОСОБА_2 та запропонував придбати у
нього якісний ячмінь в кількості 45
відер, який знаходився в дев'яти мішках,
на загальну суму 765 грн., на що вона
погодилася та передала йому кошти в
сумі 765 грн. Коли ОСОБА_2 поїхав, вона
виявила, що весь ячмінь непридатний для
використання по призначенню, так як
весь був побитий жучком.

Вона одразу ж зателефонувала ОСОБА_2 та
запропонувала йому забрати ячмінь і
повернути їй грошові кошти, проте
останній не погодився. Пізніше вона
неодноразово прохала ОСОБА_2 повернути
їй гроші, на що він постійно
відмовлявся, що і змусило її звернутися
до суду.

Також, її позовні вимоги
підтверджуються актом обстеження
зерна, який було складено 07.06.2014 року
працівниками Ляшківської сільської
ради Царичанського району та висновком
Царичанського РВ ГУМВС України в
Дніпропетровській області від 16.06.2014
року по матеріалам перевірки
повідомлення, відповідно до якого
ОСОБА_2 визнав, що продав їй 45 відер
ячменю, а вона йому заплатила грошові
кошти в сумі 765 грн.

Враховуючи вищевикладене та
посилаючись на вимоги ст.ст.655, 673, 678 ЦК
України, прохає стягнути з ОСОБА_2 на її
користь грошові кошти в сумі 765 грн.,
витрати по сплаті судового збору 243,60
грн. та на правову допомогу в сумі 250
грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримала повністю та
прохає задовольнити позов в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав.

Свідок ОСОБА_3 в судовому
засіданні показав, що дійсно є колишнім
співмешканцем позивача ОСОБА_1, а
відповідач ОСОБА_2 - його двоюрідний
брат. Коли він приїхав до позивача, тоді
ж ОСОБА_2 зателефонував та запропонував
купити ячмінь по 17 грн. відро. ОСОБА_1
погодилася. Коли вона купляла ячмінь,
його в той момент не було. Пізніше мати
позивача помітила, що зерно не
придатне. Потім ОСОБА_1 зателефонувала
йому, щоб він повідомив ОСОБА_2, що зерно
погане і щоб він забрав та повернув
гроші. Після чого він приїхав до
позивача через 1 год. 30 хв. Коли він
подивився на зерно, то на перший погляд
воно здається в нормальному стані, але
якщо придивитися, то видно, що зерно
побите жучком.

Суд, заслухавши думку позивача,
відповідача та свідка, перевіривши та
дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню з слідуючих
підстав.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін і кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу в
спосіб, визначений законом або
договором. З урахуванням положень ст. 13
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950р., суд
може захистити право особи у спосіб, не
передбачений законом, якщо такий
спосіб є ефективним, тобто таким, що є
адекватним змісту порушеного права,
характеру порушення та наслідкам, які
це порушення потягло за собою, й
повинен забезпечити поновлення
порушеного права, а у разі неможливості
поновлення гарантувати особі
можливість отримання нею відповідного
відшкодування.

Відповідно до ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що 07 червня 2014 року між
сторонами було укладено усний договір
купівлі-продажу. Відповідно до умов
вказаного вище договору
купівлі-продажу позивач придбав у
відповідача 45 відер ячменю по 17 грн. за
відро, всього на суму 765 грн., а останній
отримав від позивача грошові кошти в
сумі 765 грн. за придбаний товар.

Як в судовому засіданні так і
відповідно до висновку по матеріалам
перевірки повідомлення Царичанського
РВ ГУМВС України в Дніпропетровській
області від 16.06.2014 року, відповідач
підтвердив той факт, що він продав
позивачу 45 відер ячменю, вартістю 17 грн.
за відро та отримав від ОСОБА_1 грошові
кошти в сумі 765 грн. (а.с.5).

Отже, судом встановлено, що
позивачем виконано умови договору
купівлі-продажу та передано
відповідачу за придбаний товар грошові
кошти.

Відповідно до ст.673 ЦК України,
продавець повинен передати покупцеві
товар, якість якого відповідає умовам
договору купівлі-продажу. У разі
відсутності в договорі купівлі-продажу
умов щодо якості товару продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар,
придатний для мети, з якою товар такого
роду звичайно використовується.

Згідно з ст.678 ч.2 ЦК України у разі
істотного порушення вимог щодо якості
товару (виявлення недоліків, які не
можна усунути, недоліків, усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами
або затратами часу, недоліків, які
виявилися неодноразово чи з'явилися
знову після їх усунення) покупець має
право за своїм вибором відмовитися від
договору і вимагати повернення
сплаченої за товар грошової суми.

Як вбачається з матеріалів справи, 07
червня 2014 року комісією у складі:
Шарівської Н.П. - секретаря виконкому
Ляшківської сільської ради
Царичанського району, Шарівської Т.В.,
Іщук В.В. - депутатів Ляшківської
сільської ради Царичанського району,
було проведено обстеження зерна
(ячменю), придбаного ОСОБА_1 у
відповідача, про що складено
відповідний акт, згідно якого зерно
(ячмінь) в кількості 45 відер не придатне
для використання, оскільки повністю
пошкоджене зерновим довгоносиком
(а.с.6). Також, порушення відповідачем
вимог щодо якості товару
підтверджується показами свідка
ОСОБА_3, наданих в судовому засіданні.

Таким чином, оцінивши зібрані і
дослідженні в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що маються правові підстави
для задоволення позову в повному
обсязі, а тому з відповідача слід
стягнути на користь позивача грошові
кошти в сумі 765 грн. за договором
купівлі-продажу ячменю.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.79 ч.1, ч.3 п.2 ЦПК України
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать витрати на
правову допомогу.

Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони, крім випадків
надання безоплатної правової допомоги.

При подачі позову позивачка сплатила
судовий збір, виходячи з ціни позову, а
саме: 243 грн. 60 коп., та понесла витрати
на правову допомогу в сумі 250 грн., що
підтверджується розпискою адвоката
ОСОБА_7 від 26.06.2014 року (а.с.7).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.626, 655, 673, 678 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60,
79, 84, 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення оплаченої за товар суми
задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованого та
проживаючого в АДРЕСА_1, на користь
ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
765 (сімсот шістдесят п'ять) грн. боргу та
витрати по сплаті судового збору в сумі
243 грн. 60 коп. та витрати на правову
допомогу в сумі 250 грн., а всього 1258 (одна
тисяча двісті п'ятдесят вісім) грн. 60
коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області в 10-денний строк, з подачею
скарги через районний суд.

Головуюча
О.М.ГУДИМ