СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Справа № 22- ц/ 796/9908 /2014 р.
Головуючий у 1 інстанції - Кривов»яз А.П.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
10 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Дубик Ю.Г.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
представника ОСОБА_1
на рішення Святошинського районного
суду м.Києва від 11 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, треті особи : Приватне
акціонерне товариство «Страхова
про відшкодування матеріальних
збитків, завданих джерелом підвищеної
заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з"явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -
Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 11.06.2014 р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
3-особи : ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна», ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальних збитків, завданих
джерелом підвищеної небезпеки.

В апеляційній скарзі на зазначене
рішення представник позивачки
просить це рішення скасувати та
постановити нове, яким позов
задовольнити, посилаючись на його
незаконність, зокрема, на те, що суд
неповно з"ясував обставини справи, не
дав належної оцінки доказам, порушив
норми матеріального і процесуального
права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Постановлюючи рішення суд виходив,
зокрема, з того, що даний позов
пред»явлено не до тієї особи, яка
повинна відповідати за завдану шкоду
позивачці за цим позовом, а замінити в
порядку ст.33 ЦПК України первісного
відповідача належним відповідачем або
залучити ПрАТ «СК ПЗУ Україна» та
ОСОБА_3, як співвідповідачів,
представник позиваки відмовився, тому,
прийшов до висновку, що вимоги не
підлягають задоволенню.

Такі висновки суду відповідають
вимогам закону, підтверджуються
матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, внаслідок ДТП, що
сталася 15.07.2013 р. з вини 3-особи ОСОБА_3
було пошкоджено автомобіль позивачки
і тим самим їй було завдано
матеріальної шкоди на суму 55 126,33 грн.,
що підтверджується актом виконаних
робіт (а.с.6-8).

Вина 3-особи ОСОБА_3 підтверджується
постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 6.08.2013 р.

Судом також встановлено, що
автомобіль «Субару» д.н.з. НОМЕР_1
належить на праві власності ОСОБА_2, і
ним також має право керувати 3-особа
ОСОБА_3

До того ж, 7.02.2013 р. між ПрАТ «СК ПЗУ
Україна» і відповідачкою ОСОБА_2 було
укладено договір обов»язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
ТЗ терміном в один рік, згідно якого
страховик повинен забезпечити
відшкодування шкоди, заподіяної
потерпілим третім особам внаслідок
ДТП, що сталася під час дії вказаного
договору і винуватцем якої був власник
(водій) ТЗ, зазначеного у полісі.
Виплата страхового відшкодування
здійснюється в межах страхових сум,
зазначених у полісі та на умовах,
визначених законодавством про
обов»язкове страхування цивільної
відповідальності власників ТЗ (а.с.10).

Згідно вказаного договору страхова
сума за шкоду, заподіяну майну третіх
осіб складає 50 000 грн., франшиза - 1 тис
грн.

Крім того, 7.02.2013 р. між ПрАТ «СК ПЗУ
Україна» і відповідачкою ОСОБА_2 було
укладено ще договір добровільного
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
ТЗ терміном на один рік, згідно якого
ліміт відповідальності за шкоду,
заподіяну майну третіх осіб складає 100
000 грн.

Також судом встановлено, що
відповідачкою ОСОБА_2 було сплачено
позивачці франшизу в сумі 1000 грн. Крім
того, ПрАТ «СК ПЗУ Україна» сплачено
позивачці страхове відшкодування у
розмірі 22 333,12 грн.(а.с.72).

Згідно ст.1187 ЦК України шкоди, завдана
джерелом підвищеної небезпеки
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди, тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об»єктом, використання
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно дійшов висновку про те, що
відповідальність за відшкодування
матеріальної шкоди повинні нести
страховик ПрАТ «СК ПЗУ Україна» та
ОСОБА_3 у разі недостатності
страхового відшкодування як особа, яка
є винною у скоєнні ДТП та на
відповідній правовій підставі
володіла транспортним засобом.

Оскільки, представник позивачки в
судовому засіданні першої інстанції
категорично заперечував проти заміни
первісного відповідача належним
відповідачем або залучення ПрАТ «СК
ПЗУ Україна» та ОСОБА_3, як
співвідповідачів, та наполягав, що
цивільну відповідальність за
відшкодування шкоди позивачці повинна
нести саме ОСОБА_2, то суд обґрунтовано
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Аналогічна позиція викладена у
постанові пленуму ВС України №4 від
1.03.2013 р. «Про деякі питання
застосування судами законодавства при
вирішення спорів про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки», а саме : суд має право
виключно в порядку, передбаченому ст.33
ЦПК України, залучити до участі в
справі страхову організацію
(страховика), яка застрахувала цивільну
відповідальність володільця ТЗ.
Непред»явлення вимог до страховика за
наявності підстав для стягнення
завданої шкоди саме зі страховика є
підставою для відмови в позові до
завдавала шкоди у відповідному
розмірі.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції обгрунтовано дійшов
висновку щодо відсутності підстав для
задоволення позовних вимог.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини
справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам
закону, підтверджуються матеріалами
справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 312-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - відхилити, а рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 11 червня 2014 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :