У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ 10 вересня 2014
року м.
Київ

Колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Журавель В.І., Горелкіної Н.А.,
Євграфової Є.П.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: фізична
особа-підприємець ОСОБА_7, фізична
особа-підприємець ОСОБА_8 про поділ
спільно набутого майна, визнання
договору дарування удаваним
правочином та за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 про визнання права власності на
2/3 частини транспортних засобів та
грошових коштів, за касаційними
скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 12 березня 2014 року та
рішення апеляційного суду Черкаської
області від 19 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень просила визнати договір
дарування квартири АДРЕСА_1 від 12
червня 2010 року удаваним правочином,
визнати зазначене жиле приміщення
об'єктом права спільної сумісної
власності, поділити у рівних частках
спільне майно подружжя, загальна
вартість якого становить 4 783 500,80 грн,
виділити їй житловий будинок, земельні
ділянки площею 510 кв. м та 394 кв. м та
майно домашнього вжитку вартістю 30 900
грн, визнати за нею право власності на
грошові кошти ОСОБА_5 на депозитних
вкладах у ПАТ «Дельта банк» в сумі 12 000
дол. США, відсотки за вкладом 828,50 дол.
США, 208,60 дол. США на депозитному
рахунку, вклад з відсотками 64 820,11 грн на
депозитному рахунку, 4 967,37 дол. США на
депозитному рахунку ПАТ «Укргазбанк»,
решту суми 453 007,47 грн. зняти з поточних
рахунків відповідача.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 08
грудня 1979 року до 30 липня року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5

За цей час ними було придбано нерухоме
майно, зокрема жилий будинок по АДРЕСА_4
вартістю 1 005 974 грн, земельну ділянку по
АДРЕСА_5 площею 510 кв. м, вартістю 367 200
грн, земельну ділянку по АДРЕСА_5 площею
304 кв. м вартістю 283 680 грн, 33% нежитлового
приміщення по проїзду Станційному, 4 у
м. Черкаси вартістю 272 447 грн, квартиру
АДРЕСА_1 вартістю 70 000 дол. США,
автомобілі марки BMW Х3, д.р.н НОМЕР_4,
RENAULT MAGNUM 440 силовий тягач-Е, д.р.н. НОМЕР_2,
MAN 18224 фургон ізотермічний, д.р.н.
НОМЕР_5, FRUEHAUR SRЕM 34С1, д.р.н. НОМЕР_6, ЗИЛ
404801, д.р.н. НОМЕР_3, вантажний причеп ПМЗ
81011, виробниче устаткування - комплекс
по виробництву круп і комбікорму
вартістю 180 000 грн, майно домашнього
вжитку вартістю 32 500 грн та грошові
кошти на банківських рахунках на суму
967 546,89 грн.. частина з яких відповідачем
витрачено без її згоди не на потреби
сім'ї.

Крім того, відповідач є учасником ТОВ
«Тадена» зі статутним фондом 39 000 грн,
його внесок становить 33% від вказаної
суми.

Вважає, що вона має право на Ѕ частину
цього внеску в розмірі 6 435
грн, 16,5% від отриманого прибутку
товариства, а також на 1/4 частину
доходів відповідача від
підприємницької діяльності у 2013 ропі.

Також зазначала, що договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5
та ОСОБА_6 12 червня 2010 року, був
удаваним правочином, який укладений з
прихованням договору купівлі-продажу з
метою уникнення поділу спільного
майна.

Треті особи з самостійними вимогами
ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 звернулись до
суду з позовом, у якому просили визнати
за ними право власності на 2/3 частини
вказаних вище транспортних засобів га
грошових коштів.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що
здійснюючи спільну підприємницьку
діяльність з ОСОБА_5 на підставі
договору про спільну діяльність від 11
квітня 2006 року, зареєстрували за
останнім на праві власності спірні
вантажні автомобілі та причіп.

Посилались на те, що ця техніка не є
спільним майном подружжя, а є спільним
майном підприємців, так як
придбавалась та використовується для
спільної підприємницької діяльності.

Окрім зазначеного їх спільним з
відповідачем майном є також кошти на
рахунку останнього у банківських
установах. Рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 12 березня 2013 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ
частину житлового будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_4 вартістю 1 005 974 грн
та 1/2 частину земельної ділянки по
АДРЕСА_5 площею 510 кв. м та
вартістю 367 200 грн.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ
частину житлового будинку з надвірними
спорудами по АДРЕСА_4 вартістю 1 005 974 грн
та Ѕ частину земельної ділянки по
АДРЕСА_5 площею 510 кв. м та
вартістю 307 200 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
майно домашнього вжитку: меблі для
кухні вартістю 15 000 трн, м'який куточок,
крісла - 1 500 грн, стіл - 1 000 грн,
холодильник - 1 000 грн, телевізор - 300 грн,
духовка електрична - 2 000 грн, меблі для
передпокою - 1 500 грн, диван - 500 грн, шафа -
купе - 2 000 грн, пенал - 500 грн, стіл - 100
грн, ліжко - 000 грн, шафа - 500 грн, шафа -
купе - 2 000 грн, комп'ютерний стіл -
1 000 грн, загальною вартістю 30 900
грн.

Визнано за ОСОБА_9 право власності на
автомобіль BMW Х3, д.н.з. НОМЕР_7 вартістю
473 851,88 грн.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на
автомобілі RENAULT MAGNUM 440 силовий тягач-Е
(2000), д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 110 618,18 грн, MAN
18.224 фургон ізотермічний (1999),
д.н.з. НОМЕР_8, вартістю 142 191,62 грн, FRUEHAUF
SREM 34С1 (1992), д.н.з. НОМЕР_6, вартістю 65624.60
грн, ЗИЛ 494801 (1990), д.н.з. НОМЕР_3, вартістю
24 420 грн, причеп ПМЗ 81011 (1993) вартістю 3 500
грн, всього на суму 346 354,40 грн.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3
частину нежитлового приміщення по
АДРЕСА_6, вартістю 272 447 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
суму вкладу 12 000 дол. США на депозитному
рахунку № НОМЕР_9 у ПАТ «Дельтабанк»,
відкритий на ім'я ОСОБА_5, та суму
нарахованих відсотків 828,50 дол. США
згідно з депозитним договором №
3726 від 20 лютого 2013 року,
всього на суму 12 828,50 дол. США, що
еквівалентно 119 176,76 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на
суму вкладу 55 000 грн на депозитному
рахунку № НОМЕР_10, відкритому у ПАТ
«Дельтабанк» на ім'я ОСОБА_5 та суму
нарахованих відсотків згідно з
депозитним договором № 3641 від 20
лютого 2013 року, всього на суму 64 820,11 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
грошову компенсацію в сумі 204 574,83 грн,
судові витрати в сумі 4 030,40 грн, всього
стягнуто 208 605,23 грн.

У решті позовних вимог ОСОБА_4
відмовлено.

Позов ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_8 залишено
без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Черкаської
області від 19 травня 2014 року
рішення суду першої інстанції
скасовано в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання
договору дарування квартири АДРЕСА_1
удаваним правочином та застосування
наслідків удаваного правочину та
ухвалено в цій частині нове рішення,
яким позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано удаваним договір дарування
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6
та ОСОБА_5 12 червня 2012 року, та включено
її до спільного майна подружжя при його
поділі.

Визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_10 право
власності на АДРЕСА_1 в рівних частинах
по Ѕ частині за кожним,

Змінено розмір грошової компенсації,
яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_4 з 204 574, 83 грн на 181 306,44 грн
та з урахуванням судових витрат
стягнуто 185 420,84 грн.

У решті судове рішення залишено без
змін.

У касаційних скаргах ОСОБА_5 просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та ухвалити нове рішення,
мотивуючи свою вимогу порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324
ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного
майна подружжя, суд першої інстанції, з
висновком якого в цій частині
погодився й апеляційний суд, виходив з
того, що воно є їх спільною сумісною
власністю і підлягає поділу в рівних
частках за правилами глави 8 СК України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання
договору дарування квартири АДРЕСА_1
удаваним правочином та ухвалюючи в цій
частині нове рішення про задоволення
цих вимог, апеляційний суд дійшов
висновку про те, що укладений договір
дарування був удаваним і мав на меті
приховати справжній договір
купівлі-продажу спірного жилого
приміщення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази,
правильно встановивши характер
правовідносин та вірно застосувавши
норми матеріального права, суд
апеляційної інстанцій з урахуванням
встановлених обставин справи
обґрунтовано дійшов висновку про
часткове задоволення позову.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав
вважати, що судом при розгляді даної
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які передбачені статтями
338-341 ЦПК України як підстави для
скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими, а тому доводи касаційної
скарги не можуть бути визнані як
підстава для призначення справи до
судового розгляду.

Рішення апеляційного суду ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, наведені в
касаційних скаргах доводи висновків
суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332
ЦПК України, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5
відхилити, рішення апеляційного суду
Черкаської області від 19 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Журавель

Судді
Н.А. Горелкіна

Є.П. Євграфова