Справа № 509/3126/14-ц
11 вересня 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області у складі
головуючого судді Гандзій Д.М.
при секретарях Черкасові Д.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в смт.
Овідіополь цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
15 липня 2014 року, позивачка
звернулася до суду з вказаним позовом,
в якому просила суд, стягнути з
відповідача на її користь на утримання
дітей : сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в
розмірі 1/3 частини усіх видів його
місячного заробітку на двох дітей, але
не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня подачі позову і до
повноліття дітей, мотивуючи це, тим що
діти перебувають тільки на її
утриманні, відповідач не бажає
допомагати ні їй ні дітям, веде
аморальний спосіб життя, зловживає
алкогольними напоями, в житті дітей, їх
вихованні та розвитку ніякої участі не
приймає, зневажає та ображає не тільки
позивачку але й сина, добровільно
матеріальну допомогу на утримання
дітей відповідач не хоче надавати,
неодноразово притягувався до
кримінальної відповідальності.
Позивачка в судове засідання не
з`явилась, про дату, час та місце
судового розгляду була повідомлена
належним чином, причини неявки не
повідомила, однак надіслала до суду
свою заяву, в якій, з посиланням на ст. 158
ЦПК України підтримала позов та
просила суд, слухати справу у її
відсутності (а.с. 14,15).
Відповідач в судове засідання
повторно не з`явився, про дату, час та
місце слухання справи був повідомлений
належним чином, особисто під розписки,
причини неявки суду не повідомив, заяв
про слухання справи без його участі
суду не надавав (а.с. 17,18).
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у
суду не має даних про причину неявки
відповідача, сповіщеного належним
чином, суд вважає можливим розглянути
справу на підставі даних, які є в
матеріалах справи та зі згоди позивача
ухвалити рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
Відповідно до ст. 121 СК України,
права та обов'язки матері, батька і
дитини ґрунтуються на походженні
дитини від них, засвідченому державним
органом реєстрації актів цивільного
стану в порядку, встановленому
статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Стаття 180 СК України передбачає,
що батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст. 181 СК України, за
рішенням суду, кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК
України, при визначенні розміру
аліментів суд враховує : стан здоров'я
та матеріальне становище дитини,
платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина, інші обставини, що
мають істотне значення. Мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Кодексу.

Одночасно, стаття 183 СК України
зазначає - частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 191 СК України
передбачено, що аліменти на дитину
присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Суд встановив, що офіційно,
сторони зареєстрували свій шлюб 14.06.2011
р., що підтверджується свідоцтвом про
шлюб серії НОМЕР_3 від 14.06.2011 р. (а.с. 6).

Суд з`ясував, що від шлюбу, у
сторін народилися діти : син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5
від 22.10.2008 р. та донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4
від 15.05.2014 р. та, в яких батьком обох
дітей записаний відповідач (а.с. 7,8).

З матеріалів справи вбачається,
що відповідач, який батьком обох
малолітніх дітей не надає своїм дітям
матеріальної допомоги, яку діти
потребують для нормального
повноцінного життя, а саме грошей на
харчування, ліки, одяг та багато інших
речей, потрібних дітям для розвитку і
виховання, а позивачці, одній важко
забезпечувати доньку всіма
необхідними речами в силу тяжкого
матеріального стану.

На підставі викладеного, суд
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,208-209,213-215,218,224-226
ЦПК України, ст.ст.121,125,180-183,191 Сімейного
Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів - задовольнити ;

2. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
який проживає за адресою : АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код : НОМЕР_1) - на
користь ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_2) на
утримання дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5
та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - аліменти в
розмірі 1/3 частини усіх видів його
місячного заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку помісячно, починаючи
з 15 липня 2014 р. і до повноліття дітей ;

3. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,
який проживає за адресою : АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код : НОМЕР_1) - судовий
збір на користь держави в розмірі 243,60
грн.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів в
межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Суддя
Гандзій Д.М.