Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2209/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Поліщук В.В.
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

21.08.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Єгорової С.М., Суржика М.М.

секретар Липа А.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
„Комерційний Банк „Приватбанк" на
рішення Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 26 червня
2014 року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства „Комерційний
Банк „Приватбанк" до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року публічне акціонерне
товариство „Комерційний Банк
„Приватбанк" звернулось з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між
сторонами був укладений договір „б/н
від 10.11.2004 року відповідно до якого
відповідач отримав кредит у розмірі 3800
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36.00% на суму залишку
заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ „ПриватБанк" є правонаступником
ЗАТ КБ „ПриватБанк".

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з „Умовами та
правилами надання банківських послуг",
„Правилами користування платіжною
карткою" та „Тарифами Банку", які
викладені на банківському сайті,
складає між ним та Банком Договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Відповідач не надав своєчасно Банку
грошові кошти для погашення
заборгованості за Кредитом, відсотками
а також іншими витратами відповідно до
умов договору, що має відображення у
розрахунку заборгованості за
договором. Таким чином у порушення умов
кредитного договору а також ст.ст.
509,526,1054 ЦК України відповідач
зобов'язання за вказаним договором не
виконав.

За таких підстав банк просив стягнути з
ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ „Приватбанк"
заборгованість у розмірі 11120, 74 грн. за
кредитним договором б/н від 10.11.2004 року ,
яка складається з наступного: 1839,89 грн. -
заборгованість за кредитом; 8275,10 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; штрафи: 500 грн.
(фіксована частина); 505,75 грн. -(
процентна складова), судові витрати.

Рішенням Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 26
червня 2014 року в задоволенні позову
було відмовлено за спливом позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
„Приватбанк" ставиться питання про
скасування рішення суду через
порушення судом норм матеріального та
процесуального права та ухвалення
нового рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.
Зокрема зазначається, що жодна зі
сторін не заявляла про застосування
позовної давності, як передбачено
чинним законодавством, оскільки на
засіданні не було відповідача.

Матеріали справи не містять відомостей
про те, що відповідач заявляв саме
клопотання про застосування позовної
давності, у суду не було правових
підстав для застосування позовної
давності.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст..303 ЦПК
України, заслухавши пояснення ,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін

Відповідно до вимог ч.1ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Встановлено, що між сторонами був
укладений договір „б/н від 10.11.2004 року
відповідно до якого відповідач отримав
кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36.00%
на суму залишку заборгованості за
кредитом. Строк дії картки
встановлений до 30 листопада 2007 року
(а.с.7-13).

Згідно з розрахунком заборгованості у
розмірі 11120, 74 грн. вона складається з
наступного: 1839,89 грн. - заборгованість
за кредитом; 8275,10 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
штрафи: 500 грн. (фіксована частина); 505,75
грн. -( процентна складова), судові
витрати.

З розрахунку вбачається, що
заборгованість виникла 30 квітня 2007
року внаслідок не внесення платежів по
кредиту (а.с.4-6).

Як вбачається з матеріалів справи а
саме журналу судового засідання та
наданого заперечення на позов
відповідач позов не визнав та просив
застосувати строк позовної давності.

З врахуванням встановлених обставин
справи, суд першої інстанції з
посиланням на ст.ст. 261,1046 ЦК України
дійшов висновку , про відсутність
правових підстав для задоволення
позову.

З апеляційної скарги вбачається, що її
зміст зводиться до викладення
фактичних обставин справи, цитування
норм процесуального права та
теоретичних викладок певних понять,
зазначених у нормах ЦПК України,
цитування постанов Пленуму Верховного
Суду України.
Єдиними
доводами, які стосується оспорювання
висновків суду першої інстанції є
неправильний висновок суду першої
інстанції щодо припинення строку дії
договору та пропуск строку позовної
давності.

Згідно ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх позовних вимог або заперечень,
крім випадків , встановлених цим
Кодексом.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду першої інстанції
відповідає обставинам справи, умовам
укладеного між сторонами договору та
вимогам ЦК України, а зазначені доводи
є безпідставними.
Пунктом 9.12 Умов та
правил надання банківських послуг
передбачено, що договір діє протягом 12
місяців з моменту підписання . Якщо
протягом цього терміну жодна зі сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
термін. (а.с.12).
З змісту зазначеного пункту
можливо зробити висновок, що договір
може бути пролонговано тільки на один
рік, а не на необмежену кількість років.

Інших умов пролонгації строку дії
договору Умови та правила надання
банківських послуг не містять.

Доказів того , що відповідач звертався
у Банк з заявою про продовження строку
дії картки чи вчинення Банком дій,
передбачених п.3.1.3 Умов та правил
надання банківських послуг матеріали
справи не містять.
Крім цього слід
зазначити , що з наявних в матеріалах
справи доказів, можливо зробити
висновок, що відповідачу була видана
універсальна банківська картка і
встановлено , що строк дії картки два
роки - з 10.11.2004 року по 30.11.2007 року.

Таким чином, оскільки як строк дії
картки так і строк дії договору
припинився у 2007 році, Банк пропустив
без поважних причин встановлений ст. 257
ЦК України строк позовної давності, про
застосування якого заявив у суді
першої інстанції відповідач.

Угода між сторонами про зміну
тривалості позовної давності не
укладена. Інші
доводи апеляційної скарги є також
необгрунтованими.
Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку , що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм процесуального права
, його висновки відповідають фактичним
обставинам справи, а тому підстави для
його скасування в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308,
ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України , колегія
суддів:

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства „Комерційний
Банк „Приватбанк" - відхилити.

Рішення Гайворонського районного суду
Кіровоградської області від 26 червня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: