У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг Групп»,
Автозаводського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції про
визнання незаконними дій та припинення
дії, що порушує право, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Полтавської області від 12 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5 звернувся
до суду з указаним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що під час виконавчого
провадження ВП № 19804041 по примусовому
стягненню з нього на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» 118 475,99 грн боргу
відповідачами проводиться реалізація
належного йому майна у вигляді Ѕ
частини квартири АДРЕСА_1 без
попереднього отримання від органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука дозволу на реалізацію
житла, право на користування яким має
малолітня дочка позивача ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 19 серпня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано незаконними дії
Автозаводського ВДВС Кременчуцького
МУЮ в частині реалізації нерухомого
майна - Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, без
попереднього отримання від органу
опіки та піклування виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука дозволу на
реалізацію житла, право на
користування яким має малолітня
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зобов'язано
Автозаводський ВДВС Кременчуцького
МУЮ припинити дії, спрямовані на
реалізацію нерухомого майна - Ѕ частини
квартири АДРЕСА_1, до отримання від
органу опіки та піклування виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука дозволу на реалізацію
житла, право на користування яким має
малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У
задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 12 травня 2014
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
судове рішення залишити без змін.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не
дають підстав для висновку про
порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні позову, апеляційний суд
вірно виходив із того, що відповідно до
вимог статей 39, 52, 61, 62 Закону України
«Про виконавче провадження» примусова
реалізація майна за рішенням суду з
прилюдних торгів не є правочином, а є
виконанням рішення суду, отже, згода
органу опіки та піклування на
реалізацію будинку в процесі виконання
такого рішення суду непотрібна.

Докази та обставини, на які посилається
ОСОБА_4 в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Отже, оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 12 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Висоцька Л.М. МазурТ.О. Писана