№2/521/6298/14
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,
Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про підтримання позовних вимог з проханням розглянути справу за її відсутності, надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Київського районного суду м. Одеси від 27.01.2014 року у справі №520/195/14-ц 25.11.2013 року о 17 год. 30 хв. в м. Одесі на вул. Проспект свободи, 12 ОСОБА_2, керуючи автомобілем «BMW», державний номер НОМЕР_1, порушив вимоги п.п. 12.4, 14.2 (в, г) Правил дорожнього руху України: перед виконанням обгону не переконався, що смуга зустрічного руху вільна від транспортних засобів на достатній відстані для обгону і що він зможе повернутися в смугу руху, не створюючи перешкод транспортним засобам, які він обганяє, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota», державний номер НОМЕР_3, який рухався в попутному напрямку, після чого автомобіль «BMW», державний номер НОМЕР_1, скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_2, та автомобілем «ГАЗ», державний номер НОМЕР_4, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.
Зазначеною постановою Київського районного суду м. Одеси від 27.01.2014 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 125 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Автомобіль «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_1, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5.
Згідно з полісом ОСЦПВ № АЕ/2096712 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, завдану під час ДТП, була застрахована Одеської філією Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто». У зв'язку з цим 26.11.2013 року ОСОБА_1 повідомив останню про дорожньо-транспортну пригоду та 10.02.2014 року подав заяву про страхове відшкодування.
Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Пунктами 9.1 та 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Згідно з п. 36.2 ст. 36 цього Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Отже, відповідач мав сплатити суму страхового відшкодування до 13.03.2014 (включно), але не пізніше 12.05.2014, проте страхове відшкодування не виплатив та з 13.05.2014 триває прострочення сплати на користь ОСОБА_1 суми страхового відшкодування у розмірі 500000,00 грн.
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім цього, у зв'язку з прострочення сплати відповідачем суми страхового відшкодування з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пеня, інфляційні збитки та три відсотки річних.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.
Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 цієї статті передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.
Отже, пеня стягується за період з 13.05.2014 року по 10.12.2014 року (212 днів) у розмірі 6841,09 грн.
У зв'язку тим, що ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 635,36 грн.
Керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 612, 625, 992, 1188 ЦК України, ст. ст. 6, 9, 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в особі Одеської філії публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в дохід держави судовий збір у розмірі 635 (шістсот тридцять п'ять) грн. 36 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, з дня отримання копії заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя /підпис/ Ю.В. Тополева
Суддя: