Провадження №2/761/1605/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко
І.О.

при секретарі Бондар
А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

встановив:

Позивачі звернулися в суд з
позовом до відповідача про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди спричинених
дорожньо-транспортною пригодою. Свої
вимоги мотивували тим, що 19 травня 2013
року близько 10 год. 20 хв. сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу марки «Сітроен»,
д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, під
керуванням останнього, та
транспортного засобу марки «Тойота»,
д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Винним у дорожньо-транспортній пригоді
визнано ОСОБА_3, відповідно до
постанови Шевченківського районного
суду міста Києва від 30.07.2013р.
Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_3, як учасника бойових дій,
застрахована згідно п.13.1 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», а відповідальність щодо
виплати страхового відшкодування в
межах страхового ліміту згідно закону
покладена на Моторне (транспортне)
страхове бюро України. ОСОБА_1
звернувся до МТСБУ за відшкодуванням
збитків. На замовлення МТСБУ ТОВ ЕАК
«Довіра» розрахувало вартість
матеріального збитку спричиненого
ОСОБА_1, який складає 134125, 63 грн., що
підтверджується відповідним звітом
№6933 від 18.06.2013р. МТСБУ відшкодувало
ОСОБА_1 50000,00 грн. матеріальної шкоди, в
межах ліміту відповідальності, а
ОСОБА_2 витрати пов'язані із лікуванням
спричиненим дорожньо-транспортною
пригодою. ОСОБА_1 просив стягнути
залишкову невідшкодовану суму 89108,52
грн.Крім того ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили
стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду 60000,00
грн. та 40000,00грн. відповідно. Судові
витрати позивачі просили покласти на
ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та
його представник позов підтримали та
просили його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, направив свого представника
адвоката ОСОБА_4 , який проти позовних
вимог заперечували в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача,
представників позивача та відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
встановив.

19 травня 2013 року близько 10 год. 20
хв. сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
марки «Сітроен», д.н.з. НОМЕР_1, що
належить ОСОБА_1, під керуванням
останнього, та транспортного засобу
марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_3 Винним у
дорожньо-транспортній пригоді визнано
ОСОБА_3, відповідно до постанови
Шевченківського районного суду міста
Києва від 30.07.2013р. за ст. 124 КУпАП,
Київським апеляційним судом постанова
залишена без змін. (а.с.12).

Відповідно до ч.3. ч.4 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини і
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

23 серпня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
МТСБУ із заявою про виплату страхового
відшкодування.

Умовами ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачено, що
страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталасяза участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована,
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю
та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» до заяви додаються довідки
про дорожньо-транспортну пригоду,
довідки відповідних закладів охорони
здоров'я щодо тимчасової втрати
працездатності або довідку
спеціалізованих установ про
встановлення стійкої втрати
працездатності (інвалідності) у разі її
виникнення, інші документи, які мають
відношення до даної
дорожньо-транспортної пригоди,
завірені у встановленому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для отримання страхового
відшкодування особа, яка має право на
відшкодування, подає страховику
відповідну заяву.

Позивачі в обґрунтування своїх
позовних вимог надали довідку №3/1-05/26440
від 26.09.2013р. (т.1, а.с. 74) про те, що Моторне
(транспортне) страхове бюро України
30.08.2013р. здійснило регламентну виплату
позивачу на підставі ст. 9, 24, 25, 28,
підпункту а) п. 4.1. ст. 41 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Адвокат відповідача ОСОБА_4 13.03.2014р.
звернувся до Моторного (транспортного)
страхового бюро України із запитом про
врахування вищезазначених обставин
при здійсненні страхового
відшкодування позивачам та надання
інформації про оцінку матеріальних
збитків, тощо.

Відповідач до суду надав лист МТСБУ
№3/1-05/8594 від 24.03.2014р. із інформацією щодо
вирішення справи, а саме.

На замовлення та за рахунок МТСБУ, ТОВ
«ЕАК «Довіра» складено звіт №6933 від
18.06.2013р. про оцінку колісного
транспортного засобумарки «СІТРОЕН С4»
д.н.з. НОМЕР_1. Зазначений звіт надійшов
до матеріалів справи на запит суду до
МТСБУ про надання копії страхової
справи щодо здійснення виплат
позивачам. (а.с. 165-199 том 1).

Відповідно до вищезазначеного звіту,
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу марки «СІТРОЕН
С4» д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу становить
- 150 499,73 грн.-(а.с. 162 том 1). Ринкова
вартість транспортного засобу
становить 134 127,63 грн. - (а.с. 182 том 1).

Таким чином, витрати на
відновлювальний ремонт транспортного
засобу марки «СІТРОЕН С4» д.н.з. НОМЕР_1
перевищують вартість транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди, а тому згідно до п. 30.1 ст. 30
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» транспортний
засіб вважається фізично знищеним.
Чинною редакцією Закону не передбачено
узгодження з власником транспортного
засобу висновків щодо визнання
транспортного засобу знищеним.

Враховуючи обставину фізичного
знищення транспортного засобу марки
«СІТРОЕН С4» д.н.з. НОМЕР_1
застосовується норма п. 30.2 ст. 30 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»: якщо транспортний засіб
вважається знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

ТОВ «ЕАК «Довіра» проводився
розрахунок вартості транспортного
засобу марки «СІТРОЕН С4» д.н.з. НОМЕР_1
після дорожньо-транспортної пригоди,
що підтверджується Звітом №7073 від
15.07.2013р. про визначення ринкової
вартості КТЗ після ДТП- (а.с.202-223 том 1),
тобто, його вартість становить - 62 568,00
грн. (а.с. 221 том 1).

Таким чином, сума матеріального збитку
яка ще не була відшкодована позивачам
може становила різницю між ринковою
вартістю транспортного засобу марки
«СІТРОЕН С4» д.н.з. НОМЕР_1 до та після
дорожньо-транспортної пригоди: 134 127,63 -
62 586,00 = 71 559,63 грн. МТСБУ сплатило на
користь позивача ОСОБА_5 страхове
відшкодування в межах страхового
ліміту в розмірі 50 000,00 грн. (а.с. 65, 66) за
майнову шкоду спричинену його
транспортному засобу. Таким чином сума
матеріального збитку зменшується на
суму отриманого страхового
відшкодування: 71 559,63 - 50 000,00 = 21 559,63грн.

Однак, зазначений розрахунок
матеріального збитку не є остаточним
оскільки, на думку суду, експертом з
оцінки при визначенні ринкової
вартості транспортного засобу марки
«СІТРОЕН С4» д.н.з. НОМЕР_1 не були
враховані наступні обставини які
впливають саме на ринкову вартість
транспортного засобу, а саме:

В 2012 році ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3), що
зареєстрований та проживає АДРЕСА_1
(Печерський район), на митну територію
України без оплати митних платежів був
ввезений транспортний засіб «СІТРОЕН
С4», номер шасі НОМЕР_4. Можлива підстава
для набуття права власності - договір
дарування (інформація з техпаспорту)
(а.с. 61). В подальшому зазначений
транспортний засіб був поставлений на
облік у ВРЕР 12 УДАІ міста Києва та
отримав державний номерний знак
НОМЕР_1. В технічному паспорті серії
НОМЕР_5, який виданий громадянину
ОСОБА_1 в графі особливі відмітки
зазначено «ДАР358350. ПосвМитн (без мита,
заборона відчуження) №AF0153531 14.12.11. Для
продажу, дарування, обміну, передачі у
володіння, розпорядження потрібен
дозвіл митної служби. Заборона на
відчуження ПРОТ 1Р»).

Тобто, за транспортний засіб позивачів
не були сплачені обов'язкові митні
платежі які у вартості транспортного
засобу становлять до 40% його вартості, а
саме - 70585,40 грн., що підтверджується
відповідною довідкою Київської
регіональної митниці. Отже ринкова
вартість транспортного засобу
позивачів значно нижче ніж зазначена в
звіті на суму несплачених митних
платежів, відповідно ця сума (оскільки
вона не сплачена позивачами пр.
придбанні транспортного засобу) не
може бути віднесена до прямих збитків
позивачів.

Отже, враховуючи суму несплачених
митних платежів, отримуємо від'ємне
значення прямих збитків позивачів.
Таким чином, відповідачі в повному
обсязі отримали відшкодування за
збитками спричиненими
дорожньо-транспортною пригодою.

Окрім цього, відповідно до
довідки-рахунок №551640 від 22.09.2013 року,
позивачами був проданий транспортний
засіб «СІТРОЕН С4», вартість якого
становила 25600, 00 грн.

Згідно зі ст.ст. 22, 23 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За ст. 1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
небезпеку.

Відповідно ст. 22.1 Закону України « Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Статтею 23 ЦК України встановлено яку
форму може набувати моральна шкода та в
яких випадках вона може бути заподіяна
особі, право на відшкодування якої
особа має внаслідок порушення її прав.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що
моральна шкода полягає: 1) у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Також в Постанові Пленуму Верховного
Суду України, від 31.03.1995, № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди")
зазначено, що відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачами не доведено заподіяння їм
моральної шкоди, не зазначено в чому
саме полягає нанесена їм моральної
шкода, та не обґрунтовано її розмір,
тому в цій частині позов задоволенню
не підлягає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного,
керуючись Законом України „Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", Законом України „Про
страхування", ст.ст. 993, 1187, 1188, 1194 ЦК
України та ст.ст.88, 208, 213-215 ЦПК України,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка може бути
подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя: