УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
м. КиївКолегія суддів судової
палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Дербенцевої Т.П.,
Гончара В.П.,

Карпенко С.О.,
Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Городоцька
державна нотаріальна контора
Львівської області, приватний нотаріус
Пустомитівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6, приватний
нотаріус Пустомитівського районного
нотаріального округу ОСОБА_7, про
усунення від права на спадкування,
скасування свідоцтва про право на
спадщину та його реєстрації, визнання
права власності, та за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_8, треті особи: Містківська
сільська рада Пустомитівського району
Львівської області, приватний нотаріус
Пустомитівського районного
нотаріального округу ОСОБА_6, про
визнання права власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
апеляційного суду Львівської області
від 19 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

·

У вересні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4
звернулись до суду з позовом та
уточнивши його просили визнати за ними
право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, земельні ділянки (пай)
розміром 2,9028 га та 1,0545 га, розташовані
за межами населеного пункту
Містківської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, на земельну ділянку площею
0,2500 га та земельну ділянку площею 0,0900
га на території с. Полянка
Пустомитівського району Львівської
області, визначити їм додатковий строк
для прийняття спадщини та усунути від
спадкування ОСОБА_5, скасувати
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане 23 жовтня 2012 року на ім'я
ОСОБА_5 та скасувати його державну
реєстрацію.

На обґрунтування своїх вимог
посилались на ті обставини, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх бабуся
ОСОБА_9, після смерті якої відкрилась
спадщина на майно, яке вона заповіла
своєму синові, батьку позивачів -
ОСОБА_10, який подав заяву про прийняття
спадщини та помер ІНФОРМАЦІЯ_2, не
отримавши свідоцтва про право на
спадщину, і тому вони мають право на
спадщину.

ОСОБА_5 звернулась до суду із
зустрічним позовом, в якому просила
визнати за нею право власності в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_10 на ці земельні ділянки,
посилаючись на ті обставини, що її
чоловік прийняв спадщину після смерті
матері в порядку спадкування за
заповітом та набув право власності на
спадкове майно, однак не встиг отримати
свідоцтво про право на спадщину,
оскільки помер.

Після його смерті вона як єдиний
спадкоємець за законом отримала
свідоцтво про право на спадщину на
будинок АДРЕСА_1.

Однак ОСОБА_9 за життя не отримала
державні акти на земельні ділянки, тому
вони не увійшли до складу спадщини, та
їй відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину на цю частину
спадкового майна, просила задовольнити
позов.

23 грудня 2013 року рішенням
Пустомитівського районного суду
Львівської області у задоволенні
позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено, а
позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Скасовано свідоцтво про право на
спадщину, видане 23 жовтня 2012 року
Городоцькою державною нотаріальною
конторою Львівської області
ОСОБА_5

У решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення апеляційного суду і
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, ухвалене згідно із законом,
мотивуючи свої вимоги тим, що
апеляційним судом порушені норми
процесуального права та неправильно
застосовані норми матеріальної права.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
частково задовольняючи позов ОСОБА_5,
суд першої інстанції виходив із того,
що ОСОБА_10 прийняв спадщину і
спадкоємцями після його смерті за
законом були ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5,
однак ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не вчинили
жодних дій для прийняття спадщини та не
прийняли її, а ОСОБА_5 прийняла спадщину
та отримала свідоцтво про права на
спадщину на будинок, але не змогла
отримати свідоцтво щодо земельних
ділянок для ведення
сільськогосподарського виробництва,
оскільки ОСОБА_9 за життя не встигла
отримати державні акти, що є підставою
для визнання права власності за
позивачкою на це майно.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позовів, суд
апеляційної інстанції виходив із того,
що ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
спадкоємцями першої черги після смерті
ОСОБА_10 та мають право на 1/3 частини
кожний.

Проте з таким судовим рішенням суду
апеляційної інстанції погодитись не
можна на таких підставах.

Відповідно до ст. ст. 213, 303 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим, ухваленим з виконанням
усіх вимог цивільного судочинства,
згідно із законом, на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Цим вимогам оскаржуване рішення
апеляційного суду не відповідає.

Судами встановлено, що 20 квітня 2010 року
ОСОБА_9 склала заповіт, яким все належне
їй майно заповіла своєму синові ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9 та після її
смерті відкрилась спадщина на належне
їй майно: житловий будинок АДРЕСА_1,
земельні ділянки площею 1,0545 га та 2,9028
га, призначені для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва на
території Містківської сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області.

Крім того, за життя вона користувалася
земельною ділянкою площею 0,2500 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та господарських
будівель та земельною ділянкою площею
0,0900 га для ведення особистого
селянського господарства на території
с. Полянка Пустомитівського району
Львівської області.

24 січня 2012 року у шестимісячний строк
після її смерті ОСОБА_10 звернувся в
нотаріальну контору із заявою про
прийняття спадщини, однак
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Спадкоємцями першої черги за законом
його майна є діти померлого:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дружина ОСОБА_5

25 липня 2012 року ОСОБА_5 подала до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини та 23 жовтня 2012 року
Городоцькою державною нотаріальною
конторою Львівської області їй видано
свідоцтво про право на спадщину на
житловий будинок АДРЕСА_1.

У видачі свідоцтв про право на спадщину
на земельні ділянки відмовлено, у
зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зверталися до
нотаріальної контори у встановленому
законом порядку із заявами про
прийняття спадщини після смерті
батька.

Згідно з ч. 1 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину,
може одержати свідоцтво про право на
спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину, особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно з п. 32 «Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України» нотаріус на вимогу особи, якій
відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії, зобов'язаний викласти причини
відмови в письмовій формі і роз'яснити
порядок її оскарження. У цих випадках
нотаріус протягом трьох робочих днів
виносить постанову про відмову у
вчиненні нотаріальної дії. У постанові
про відмову вказуються: дата винесення
постанови; прізвище ініціали
нотаріуса, який виніс постанову;
найменування та адреса державної
нотаріальної контори або найменування
нотаріального округу та адреса
розташування робочого місця
приватного нотаріуса; прізвище, ім'я та
по батькові фізичної особи, яка
звернулася за вчиненням нотаріальної
дії, місце її проживання; про вчинення
якої дії просила особа, що звернулася
до нотаріуса (короткій зміст прохання);
мотиви, з яких відмовлено у вчиненні
нотаріальної дії, з посиланням на чинне
законодавство; порядок і строки
оскарження відмови з посиланням на
цивільне процесуальне законодавство.
Нотаріусу забороняється безпідставно
відмовляти у вчиненні нотаріальної
дії.

Визнаючи за кожним із сторін право
власності в порядку спадкування на 1/3
частини спадкового майна, суд
апеляційної інстанції не виконав вимог
процесуального права щодо повного та
всебічного з'ясування обставин справи,
не перевірив, чи дотримано позивачами
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порядок, визначений
законом, для прийняття спадщини, чи
зверталися вони до нотаріальної
контори із заявою про її прийняття, чи
вчиняли інші дії щодо прийняття
спадщини та чи приймалось нотаріусом
рішення за їх зверненням, і таким чином,
не з'ясував, чи порушені їх права та чи є
підстави для визнання за ними права
власності на спадкове майно, невірно
застосував норми матеріального права,
що регулюють ці відносини.

А пославшись на те, що вони звернулись
до суду із цим позовом із дотриманням
шестимісячного строку після смерті
батька та на відсутність у них
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, не перевірив висновків
суду першої інстанції про те, що
позивачі не прийняли спадщину та не
вчинили визначених законом дій для
цього, не навів відповідних мотивів,
зробив передчасний висновок про
задоволення основного позову, ухвалив
рішення з порушенням норм
процесуального права.

Ураховуючи, що такі порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права унеможливлюють
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, рішення суду
апеляційної інстанції потрібно
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до цього суду, як передбачено
ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

За таких обставин касаційну скаргу
потрібно задовольнити частково,
рішення апеляційного суду Львівської
області від 19 червня 2014 року
скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково, рішення апеляційного суду
Львівської області від 19 червня 2014
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.П. Касьян

Судді:
Т.П. Дербенцева

В.П. Гончар

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук