Справа № 290/714/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2014 року
Романівський районний суд
Житомирської області

у складі:

головуючого судді Лесько М.О.

при секретарі Колосовській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Романові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Лотуре-Агро» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середньомісячного заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лотуре-Агро» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середньомісячного заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
моральної шкоди, де просив винести
рішення яким стягнути з ТОВ
«Лотуре-Агро» на його користь
заборгованість по заробітній платі в
сумі 6938,41 грн., середній заробіток за
період затримки розрахунку при
звільненні з 08.01.2014 року по 08.07.2014 року в
сумі 12295,62 грн. та 1000,00 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 21.05.2014 року (справа № 910/7266/14)
стосовно ТОВ «Лотуре-Агро» порушено
провадження у справі про банкрутство,
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів, введено процедуру
розпорядження майном та призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Гусара Івана Олексійовича.

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
суд, у провадженні якого перебуває
справа про банкрутство, вирішує усі
майнові спори з вимогами до боржника, у
тому числі про стягнення заробітної
плати.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про банкрутство» №15 від 18.12.2009
року роз'яснено, що вимоги кредиторів
щодо виплати заборгованості із
заробітної плати працівникам боржника
випливають із трудових правовідносин
сторін. Кредиторами за цим видом вимог
є особи, з якими боржник уклав трудовий
договір, а підставою для цих вимог є
порушення працедавцем своїх
зобов'язань за трудовим договором щодо
оплати праці.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про
оплату праці» у разі банкрутства
підприємства чи ліквідації його у
судовому порядку зобов'язання перед
працівниками такого підприємства щодо
заробітної плати, яку вони повинні
одержати за працю (роботу, послуги),
виконану у період, що передував
банкрутству чи ліквідації
підприємства, виконуються відповідно
до Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
дія введеного господарським судом
мораторію не поширюється на вимоги
заявлені позивачем.

Відповідно до абз. 3, 4 ч.5 ст.19 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» Стягнення
грошових коштів за вимогами кредиторів
за зобов'язаннями, на які не
поширюється дія мораторію, провадиться
з рахунку боржника в установі банку.
Контроль за такими стягненнями
здійснює арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор). Звернення стягнення на
майно боржника за вимогами, на які не
поширюється дія мораторію,
здійснюється виключно за ухвалою
господарського суду, у провадженні
якого перебуває справа про банкрутство
боржника.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах з майновими вимогами до
боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про стягнення
заробітної плати.

З огляду на вищевикладене суд дійшов
висновку, що спір, який виник між
сторонами, підлягає розгляду в порядку
іншого судочинства, а саме
господарським судом, який порушив
провадження у справі про банкрутство
відповідача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України
суд своєю ухвалою закриває провадження
у справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку щодо необхідності закриття
провадження по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Лотуре-Агро» про
стягнення заборгованості по
заробітній платі, середньомісячного
заробітку за час затримки розрахунку
при звільненні та моральної шкоди,
оскільки дана справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

На підставі наведеного вище та
керуючись ст. 15, ч.1 п.1, ст.ст. 205, 206 ЦПК
України, ст. 12 ГПК України, ч.4 ст.10, ч.5
ст.19 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лотуре-Агро» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середньомісячного заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні та
моральної шкоди.

Повідомити позивача, що він має право
звернутися із зазначеними позовними
вимогами в порядку господарського
судочинства до Господарського суду м.
Києва, заявивши про свої вимоги в межах
справи про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Лотуре-Агро» № 910/7266/14.

Роз'яснити позивачу, що у разі закриття
провадження у справі повторне
звернення до суду з приводу спору між
тими самими сторонами, про той саме
предмет із тих саме підстав не
допускається.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Житомирської
області через Романівський районний
суд Житомирської області протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:
М.О. Лесько