Провадження № 2/161/56/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 листопада 2014 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Олексюка А.В.

при секретарі - Шумиводі О.І.

з участю: представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ земельної ділянки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення № 28/26 від 18.06.2008 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно якого 19/50 частин земельної ділянки належить їй, 31/50 частин належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.06.2009 року.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.04.2010 року визнано частково недійсним та скасовано рішення Луцької міської ради № 28/26 від 18.06.2008 року "Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та надання в оренду", в частині визнання часток у спільній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 19/50 ОСОБА_2, та 31/50 за ОСОБА_3

21.05.2012 року рішенням Луцького міськрайонного суду, яке набрало законної сили проведено розподіл будинковолодіння за адресою в АДРЕСА_1 наступним чином: - співвласнику ОСОБА_2 виділено квартиру № 2, загальною площею 44,3 м2, в складі: коридору (2-1) площею 6,6 м2, кімнати (2-2) площею 18,5 м2, коридору (2-3) площею 7,2 м2, кухні (2-4) площею 8,5 м2, санвузла (2-5) площею 3,5 м2, хліва (Б-1), погреба з шийкою (Г), вбиральні (Д), 19/50 частин огорожі (1-2); - співвласнику ОСОБА_3 виділено квартиру № 1, загальною площею 53,6 м2, яка складається з приміщень: коридору (1-1) площею 5,3 м2, кухні (1-2) площею 7,7 м2, кімнати (1-3) площею 16,6 м2 , кімнати (1-4) площею 20,4 м2, санвузла (1-5) площею 3,6 м2, колодязя (В), 31/50 частин огорожі. Право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1 -припинено.

Вказує, що між нею та відповідачем постійно виникають конфлікти з приводу користування спірною земельною ділянкою. Провести розподіл даної земельної ділянки за взаємною згодою співвласників відповідач відмовляється.

Домовленості між співвласниками вищевказаної земельної ділянки щодо розміру часток у спільній сумісній власності не було, інший розмір часток законом або рішенням суду також не встановлювався, у зв'язку з чим просить суд визначити, що їй та ОСОБА_3 належить на праві власності по ? частини кожному земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, просить суд поділити в натурі між нею та ОСОБА_3 спірну земельну ділянку, площею 0,1000 га та виділити ОСОБА_2 у власність частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати по справі.

В ході судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги, просила суд визначити, що їй та ОСОБА_3 належить на праві власності по ? частини кожному земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1; поділити в натурі між нею та ОСОБА_3 спірну земельну ділянку, площею 0,1000 га та виділити їй у власність ? частину земельної ділянки площею 500,00 кв.м. в межах 1-2-9-8-6-7-1 за адресою: АДРЕСА_1, згідно схеми розподілу земельної ділянки по варіанту № 2 земельно-технічної експертизи № 8695-8696 від 13.03.2014 року, проведеної Волинським відділенням Львівського НДІ судових експертиз. Крім того, просить суд стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати по справі, в тому числі, пов'язані з проведенням експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, проте належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомила.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги. Просила суд позов задовольнити.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на підставі рішення № 28/26 від 18.06.2008 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно якого 19/50 частин земельної ділянки належить ОСОБА_2, 31/50 частин належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 29.06.2009 року (а.с. 5).

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 12.04.2010 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до луцької міської ради, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним та скасування рішення Луцької міської ради, визнано частково недійсним та скасовано рішення Луцької міської ради № 28/26 від 18.06.2008 року "Про передачу у власність громадянам міста земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та надання в оренду", в частині визнання часток у спільній власності на земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд - 19/50 ОСОБА_2, та 31/50 за ОСОБА_3 (а.с. 6, 7).

21.05.2012 року рішенням Луцького міськрайонного суду проведено розподіл будинковолодіння за адресою в АДРЕСА_1 наступним чином: - співвласнику ОСОБА_2 виділено квартиру № 2, загальною площею 44,3 м2, в складі: коридору (2-1) площею 6,6 м2, кімнати (2-2) площею 18,5 м2, коридору (2-3) площею 7,2 м2, кухні (2-4) площею 8,5 м2, санвузла (2-5) площею 3,5 м2, хліва (Б-1), погреба з шийкою (Г), вбиральні (Д), 19/50 частин огорожі (1-2); - співвласнику ОСОБА_3 виділено квартиру № 1, загальною площею 53,6 м2, яка складається з приміщень: коридору (1-1) площею 5,3 м2, кухні (1-2) площею 7,7 м2, кімнати (1-3) площею 16,6 м2 , кімнати (1-4) площею 20,4 м2, санвузла (1-5) площею 3,6 м2, колодязя (В), 31/50 частин огорожі. Право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_1 -припинено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2в рахунок компенсації вартості частки з урахуванням відхилення від ідеальної долі в розмірі 3834,00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 22.10.2012 року рішення Луцького міськрайонного суду від 21.05.2012 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості частки з урахуванням відхилення від ідеальної долі в розмірі 3834,00 грн. скасовано (а.с. 9-11).

Ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України передбачено земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 89 Земельного Кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Як вбачається з висновку №8695-8696 комісійної судової земельно-технічної експертизи від 13.03.2014 року, ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 становить 115500,00 грн. Виходячи з конфігурації, поділу будинку, площі досліджуваної земельної ділянки, експерти встановили можливі варіанти розподілу вищевказаної земельної ділянки, які зображені в Додатку № 1- № 2.

Частиною 2 статті 370 ЦК Українипередбачено, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності можуть бути встановлені рішенням суду.

Отже, спірна земельна ділянка являється об'єктом права спільної сумісної власності сторін.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникають конфлікти щодо користування спірною земельною ділянкою.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що слід визначити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві власності по ? частини кожному земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1; виділити ОСОБА_2 у власність ? частину земельної ділянки площею 500,00 кв.м. в межах 1-2-9-8-6-7-1 за адресою: АДРЕСА_1, згідно схеми розподілу земельної ділянки по варіанту № 2 земельно-технічної експертизи № 8695-8696 від 13.03.2014 року, проведеної Волинським відділенням Львівського НДІ судових експертиз.

Відповідно до ст. ст. 86, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі - 328,50 грн. понесених витрат по сплаті судового збору та суму в розмірі - 1764,00 грн. понесених витрат на експертне дослідження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 88, 208, 209, 210, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст. ст. 321, 373, 377, 378, 393 ЦК України, 86, 89 Земельного кодексу України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить на праві власності по ? частини кожному земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_2 у власність ? частину земельної ділянки площею 500,00 кв.м. в межах 1-2-9-8-6-7-1 за адресою: АДРЕСА_1, згідно схеми розподілу земельної ділянки по варіанту № 2 земельно-технічної експертизи № 8695-8696 від 13.03.2014 року, проведеної Волинським відділенням Львівського НДІ судових експертиз.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 328 (триста двадцять вісім) грн. 50 коп. понесених витрат по сплаті судового збору та суму в розмірі - 1764 (одна тисяча сімсот шістдесят чотири) грн. 00 грн. понесених витрат на експертне дослідження.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк