Справа № 127/4412/14-ц
Провадження № 2/127/2425/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вступна та резолютивна частини
Вінницький міський суд Вінницької
у складі головуючого - судді Романчук
при секретарі Мартинюк Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства охорони
здоров'я України про стягнення
вихідної допомоги, -
Позов ОСОБА_1 до Міністерством охорони
здоров'я України про стягнення
вихідної допомоги - задовольнити.
Стягнути з Міністерством охорони
здоров'я України (вул. Грушевського, 7 м.
Київ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти
за час затримки виплати вихідної
допомоги в розмірі 10 946 (десять тисяч
дев'ятсот сорок шість) грн. 01 коп.
Стягнути з Міністерством охорони
здоров'я України на користь держави
судовий збір в розмірі 109 (сто дев'ять)
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області. Позивач має право
оскаржити заочне рішення в загальному
порядку. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ

Справа № 127/4412/14-ц

Провадження № 2/127/2425/14

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2014 року
м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької
області

у складі головуючого - судді Романчук
Р. В.

при секретарі Мартинюк Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства охорони
здоров'я України про стягнення
вихідної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Міністерства охорони здоров'я України
про стягнення вихідної допомоги,
мотивуючи позов тим, що 19.11.2009 року
згідно наказу № 274 її було прийнято на
роботу до Вінницької районної
санітарно-епідеміологічної станції на
посаду медичного статистика. 29.12.2012
року згідно п.1 ст. 40 КЗпП України її
було звільнено з займаної посади на
підставі наказу № 298 від 29.12.2012 року, у
зв'язку з ліквідацією Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції. Ліквідація даної установи
здійснювалась на підставі наказу
Міністерства охорони здоров'я України
від 21.09.2012 року №176-о. Відповідно до с. 1
ст. 44 КЗпП України при припиненні
трудового договору з підстав,
зазначених в п.1 ст. 47 КЗпП України
працівникові виплачується вихідна
допомога у розмірі не менше середнього
місячного заробітку. При звільнені з
нею не було проведено розрахунок у
відповідності до вимог ст. 116 КЗпП
України та не повідомлено про суми
належні їй до виплати. Вінницька
районна санітарно-епідеміологічна
станція здійснила з нею розрахунок в
день звільнення частково, вихідну
допомогу згідно п.1 ст. 40 КЗпП України
вона не отримала, чим було порушено її
права. З урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог просить
стягнути з відповідача на її користь
кошти за час затримки виплати вихідної
допомоги в розмірі 10 946 грн. 01 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
пояснила, що 19.11.2009 року відповідно
наказу № 274 її було прийнято на посаду
медичного статистика до Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції. 29.12.2012 року її було звільнено з
займаної посади на підставі наказу №
298 від 29.12.2012 року згідно п.1 ст. 40 КЗпП
України, у зв'язку з ліквідацією
Вінницької районної
санітарно-епідеміологічної станції.
Ліквідація даної установи
здійснювалась на підставі наказу
Міністерства охорони здоров'я України
від 21.09.2012 року №176-о. При звільнені з
нею не було проведено розрахунок у
відповідності до вимог ст. 116 КЗпП
України та не повідомлено про суми
належні їй до виплати, розрахунок в
день звільнення було проведено
частково та виплачено лише заробітну
плату, вихідну допомогу згідно п.1 ст. 40
КЗпП України вона не отримала. Вона
неодноразово усно зверталася до
ліквідаційної комісії Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції з проханням видати вихідну
допомогу, однак їй відмовляли в зв'язку
з відсутністю коштів, повідомляли, що
кошти не надійшли з Міністерства
охорони здоров'я України. Їй не
повідомили про відкриття на її ім'я на
карткового рахунку НОМЕР_2 в
Вінницькому обласному управлінні ПАТ
"Державний ощадний банк України" та про
перерахунок вихідної допомоги в сумі 1
193 грн. на даний картковий рахунок, про
це вона дізналася лише в судовому
засіданні. Даним рахунком вона не
користувалася та кошти з нього не
знімала. Лише під час судового розгляду
справи їй стало відомо про
повідомлення державного реєстратора
Вінницького району про внесення запису
про проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції. Враховуючи те, шо Вінницька
районна санітарно-епідеміологічна
станція входила до складу Державної
санітарно - епідеміологічної служби
України, яка входила до складу
Міністерства охорони здоров'я України,
просить стягнути кошти з Міністерства
охорони здоров'я України, оскільки
вважає, що саме відповідачем порушено
її права, так як кошти мали надійти саме
з Міністерства охорони здоров'я
України, однак відповідачем не було
забезпечено своєчасну виплату
належних їй коштів. Згідно довідки № 6
від 29.01.2014 року виданої Вінницькою
районною санітарно-епідеміологічною
станцією середньоденна заробітна
плата становить 34 грн. 53 коп. часом
затримки виплати їй вихідної допомоги
при звільненні являється період з
01.01.2013 року по 07.04.2014 року. З урахуванням
заяви про збільшення позовних вимог
просить стягнути з відповідача на її
користь кошти за час затримки виплати
вихідної допомоги в розмірі 10 946 грн. 01
коп. Просить позов задовольнити, не
заперечує проти винесення заочного
рішення.

Відповідач Міністерством охорони
здоров'я України, будучи належним чином
повідомлене про день та час розгляду
справи, свого представника в судове
засідання не направило, про причини
неявки суд не повідомило, заяви про
розгляд справи у відсутності
представника не надало.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд вважає за
можливе розглянути справу у
відсутності відповідача в порядку ст.
224 ЦПК України та ухвалити заочне
рішення.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані сторонами докази у справі, суд
приходить до висновку, що позов є
обґрунтованим і підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено
наступне.

Із персонального попередження ОСОБА_1
(медичний статистик
санітарно-гігінієнічного відділу) від
09.10.2012 року вбачається, що відповідно до
наказу Міністерства охорони здоров'я
України №176-0 від 21.09.2012 року та наказу
по облСЕС №205-мережа від 03.10.2012 року у
Вінницькій районній
санітарно-епідеміологічній станції
здійснюється скорочення штату
працівників через ліквідаційну
комісію. На підставі ст.49-2 КЗпП України
та відповідно до наказу по Вінницькій
райСЕС №213 від 05 10.2012 року ОСОБА_1
підлягає звільненню з роботи з 31.12.2012
року (в разі перенесення робочого дня з
31.12.2012 року на 29.12.2012 року, днем
звільнення вважати 29.12.2012 року) по п. 1 ч.
1 ст. 40 КЗпП України з дотриманням вимог
чинного законодавства України,
наданням компенсацій згідно з Законом,
зокрема вихідної допомоги у розмірі
середньомісячного заробітку.

Як вбачається з наказу Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції № 298 від 29.12.2012 року «Про
звільнення ОСОБА_1» ОСОБА_1 медичного
статистика санітарно-гігієнічного
відділу звільнено у зв'язку з
ліквідацією Вінницької районної
санітарно-епідеміологічної станції з
29.12.2012 року згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Бухгалтерії наказано провести
остаточний розрахунок із ОСОБА_1,
виплатити вихідну допомогу і
компенсацію за невикористану
відпустку за період роботи з 19.11.2012 року
по день звільнення згідно з вимогами
чинного законодавства. Підставами
зазначено наказ МОЗУ від 21.09.2012 року
№176-О, наказ Вінницької облСЕС від
03.10.2012 року №205-мережа, наказ Вінницької
райСЕС від 05.10.2012 року №213. ОСОБА_1
ознайомлена з даним наказом під підпис.

Як вбачається з оглянутої в судовому
засіданні трудової книжки позивача,
19.11.2009 року ОСОБА_1 була прийнята на
посаду медичного статистика
санітарно-гігієнічного відділу
Вінницької районної
санітарно-епідеміологічній станції,
29.12.2012 року ОСОБА_1 була звільнена із
займаної посади у зв'язку ліквідацією
Вінницької районної
санітарно-епідеміологічної станції,
згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (наказ №298
від 29.12.2012 року).

Із листа Державної установи
"Вінницький обласний лабораторний
центр держсанепідслужби України"
Державної санітарно-епідеміологічної
служби України №06-02-93 від 07.04.2013 року
вбачається, що ОСОБА_1, яка працювала у
Вінницькій районній
санітарно-епідеміологічній станції і
була звільнена у зв'язку з повною
ліквідацією закладу, вихідна допомога
в сумі 1 193 грн. відповідно до постанови
КМУ № 681 від 11.09.2013 року перерахована
Державною установою "Вінницький
обласний лабораторний центр
держсанепідслужби України" згідно
акту приймання-передачі кредитної
заборгованості від Вінницької
районної санепідстанції 26.12.2013 року на
картковий рахунок НОМЕР_2 в Вінницькому
обласному управлінні ПАТ "Державний
ощадний банк України".

Із списку працівників Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції по заборгованим виплатам при
звільненні станом на 01.01.2013 року
вбачається, що ОСОБА_1 підлягає до
виплати вихідна допомога в розмірі 1 193
грн.

Із листа Філії - Вінницького обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" від 03.12.2013 року №16/893
адресованого Державній установі
"Вінницький обласний лабораторний
центр держсанепідслужби України"
вбачається, що було відкрито картковий
рахунок для зарахування зарплати
працівникам, зокрема на ім'я ОСОБА_1
відкрито картковий рахунок НОМЕР_2.

Згідно ч. 1 ст. 44 КЗпП України при
припиненні трудового договору з
підстав, зазначених у пункті 6 статті 36
та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу,
працівникові виплачується вихідна
допомога у розмірі не менше середнього
місячного заробітку.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України
визначено, що власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
в день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку і
провести з ним розрахунок у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку. При наявності спору про
розміри належних звільненому
працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен
сплатити зазначене в цій статті
відшкодування в тому разі, коли спір
вирішено на користь працівника. Якщо
спір вирішено на користь працівника
частково, то розмір відшкодування за
час затримки визначає орган, який
виносить рішення по суті спору.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦК України у разі
відмови ліквідаційної комісії у
задоволенні вимог кредитора або
ухилення від їх розгляду кредитор має
право протягом місяця з дати, коли він
дізнався або мав дізнатися про таку
відмову звернутися до суду із позовом
до ліквідаційної комісії. За рішенням
суду вимоги кредитора можуть бути
задоволені за рахунок майна, що
залишилося після ліквідації юридичної
особи.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звернулася з даним позовом до
ліквідаційної комісії Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції.

Однак, із повідомлення реєстраційної
служби Вінницького районного
управління юстиції Вінницької області
про проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи № 03.4-10/184
від 30.04.2014 року вбачається, що 30.04.2014
року внесено запис №2000848 про
проведення державної реєстрації
припинення юридичної особи Вінницька
районна санітарно-епідеміологічна
станція, 05413095.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
клопотанням про заміну первісного
відповідача ліквідаційної комісії
Вінницької районної
санітарно-епідеміологічної станції
належним відповідачем Міністерством
охорони здоров'я України.

Відповідно до ухвали суду від 27.05.2014
року замінено первісного відповідача
ліквідаційну комісію Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції відповідачем Міністерством
охорони здоров'я України.

В судовому засіданні встановлено, що
19.11.2009 року згідно наказу № 274 позивача
було прийнято на роботу до Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції на посаду медичного
статистика.

29.12.2012 року згідно п.1 ст. 40 КЗпП України
позивача було звільнено з займаної
посади на підставі наказу № 298 від
29.12.2012 року, у зв'язку з ліквідацією
Вінницької районної
санітарно-епідеміологічної станції.

Вінницька районна
санітарно-епідеміологічна станція
здійснила з позивачем розрахунок в
день звільнення частково, вихідну
допомогу згідно п.1 ст. 40 КЗпП України
позивач в день звільнення не отримала.

Крім того, суд зазначає, що
відповідачем не надано жодних доказів
того, що позивач належним чином
повідомлялася про відкриття на її ім'я
на карткового рахунку НОМЕР_2 в
Вінницькому обласному управлінні ПАТ
"Державний ощадний банк України" та про
перерахунок вихідної допомоги в сумі 1
193 грн. на даний картковий рахунок.

Виходячи з аналізу змісту ст.ст. 104, 105, 110
ЦК України, ліквідація є такою формою
припинення юридичної особи за рішенням
її учасників або органу юридичної
особи, уповноваженого на це
установчими документами у
передбачених ними випадках, у
результаті якої вона припиняє свою
діяльність (справи і майно) без
правонаступництва, тобто без переходу
прав та обов'язків до інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України
юридична особа є такою, що припинилася,
з дня внесення до єдиного державного
реєстру запису про її припинення.

Ліквідація Вінницької районної
санітарно-епідеміологічної станції
здійснювалась на підставі наказу
Міністерства охорони здоров'я України
від 21.09.2012 року №176-о.

Як вбачається з наказу Міністерства
охорони здоров'я України від 21.09.2012 року
№ 176-о «Про ліквідацію бюджетних
закладів, установ і організацій, що
належать до сфери управління
Міністерства охорони здоров'я України»
ліквідовано юридичну особу - Вінницька
районна санітарно-епідеміологічна
станція. Зі змісту наказу вбачається,
що здійснено повну ліквідацію
юридичної особи. Правонаступника в
даному наказі не визначено.

Враховуючи викладене, те, що права
позивача порушені та підлягають
захисту, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
оскільки позивачем надано докази на
підтвердження своїх позовних вимог та
доведено обставини, на які позивач
посилається як на підставу своїх
вимог. Натомість відповідачем не
доведено відсутність його вини в
невиплаті позивачеві в день звільнення
всіх сум, що їй належать та не надано до
суду жодних доказів на спростування
заявлених позивачем вимог.

Відповідно до довідки Вінницької
районної санітарно-епідеміологічної
станції № 6 від 29.01.2014 року
середньоденна заробітна плата ОСОБА_1
становить 34 грн. 53 коп.

Таким чином, за час затримки виплати
позивачу вихідної допомоги з 30.12.2012
року по 07.04.2014 року сума коштів,
належних до виплати позивачу,
становить 10 946 грн. 01 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо судових витрат,
суд бере до уваги, що позивач
звільнений від сплати судового збору
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону
України "Про судовий збір", тому судовий
збір слід стягнути з відповідача на
користь держави.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224- 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Міністерством охорони
здоров'я України про стягнення
вихідної допомоги - задовольнити.

Стягнути з Міністерством охорони
здоров'я України (вул. Грушевського, 7 м.
Київ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кошти
за час затримки виплати вихідної
допомоги в розмірі 10 946 (десять тисяч
дев'ятсот сорок шість) грн. 01 коп.

Стягнути з Міністерством охорони
здоров'я України на користь держави
судовий збір в розмірі 109 (сто дев'ять)
грн. 46 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з
дати постановлення ухвали про
залишення заяви про перегляд заочного
рішення без задоволення до
Апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області. Позивач має право
оскаржити заочне рішення в загальному
порядку. Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ