АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2170/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : на ухвалу
Пироженко С.А. Доповідач в апеляційній
інстанції Міщенко С. В. УХВАЛА
29 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоМіщенка С. В.суддівМагди Л.
Ф. , Сіренка Ю. В. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Соснівського
районного суду м. Черкаси від 24 червня
2014 року по цивільній справі за скаргою
ОСОБА_6 на дії державного виконавця
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Черкаського
міського управління юстиції Роскошної
в с т а н о в и л а :
У червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду зі скаргою на дії державного
виконавця Центрального відділу ДВС
Черкаського МУЮ Роскошної Я.І.
ОСОБА_6 просив визнати неправомірними
дії старшого державного виконавця
Центрального відділу ДВС Черкаського
МУЮ Роскошної Я.І. при розрахунку
заборгованості зі сплати аліментів
ОСОБА_6 за період з 01 квітня 2010 року по 01
лютого 2014 року не із сукупного доходу
згідно рішення суду, а також із
включенням до сум відрахування на
аліменти виплат на відрядження.
Зобов'язати старшого державного
виконавця здійснити перерахунок
заборгованості зі сплати аліментів за
вказаний період, виходячи із
сукупності всіх доходів та у
відповідності з вимогами Постанови КМУ
від 26 лютого 1993 року за № 146.
24 червня 2014 року суддею Соснівського
районного суду м. Черкаси Пироженко С.А.
було постановлено ухвалу про відмову у
прийнятті скарги ОСОБА_6 на дії
державного виконавця Центрального
відділу ДВС Черкаського МУЮ Роскошної
Не погоджуючись з даною ухвалою суду
ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій
посилався на помилково встановлену
районним судом однаковість підстав та
предмета скарг. Оскільки скарга від 16
травня 2014 року, по якій постановлено
ухвалу Соснівським районним судом м.
Черкаси від 18 червня 2014 року,
стосувалась оспорювання розрахунку
державним виконавцем розміру
аліментів із включенням пенсії до суми
стягнення, а скарга від 20 червня 2014
року, по якій постановлено ухвалу
Соснівським районним судом м. Черкаси
від 24 червня 2014 року, стосувалась
оспорювання розрахунку державним
виконавцем розміру аліментів не із
сукупного доходу (пенсії та зарплати) -
як було визначено рішенням суду про
стягнення аліментів, а з кожного виду
доходу на який нараховуються аліменти
окремо з неправильним визначенням суми
відрахувань в частині розрахунку
розміру аліментів, які стягуються з
його пенсії ( не 1/3 її частину, як
зазначено в рішенні, а 33% прожиткового
мінімуму на кожну дитину) , та , крім
того, із включенням до цієї суми доходу
сум виплат на відрядження.
У зв'язку з цим, на думку апелянта, судом
передчасно зроблено висновок, що
скарги мають той самий предмет і подані
з одних підстав, а тому просив
скасувати ухвалу Соснівського
районного суду м. Черкаси від 24 червня
2014 року та повернути справу для
продовження розгляду до суду першої
Заслухавши учасників процесу, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність,
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних
Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.
Відповідно до постанови Пленуму ВС
України № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» від 12.06.2009 року
суддя вправі відмовити у відкритті
провадження у справі лише з підстав,
передбачених законом. Не допускається
відмова у відкритті провадження у
справі з мотивів недоведеності
заявленої вимоги, відсутності доказів,
пропуску позовної давності та інших
непередбачених законом підстав.
Перелік підстав для відмови у
відкритті провадження у справі є
вичерпний і розширеному тлумаченню не
Згідно з п. 2 і 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо є таке, що
набрало законної сили, рішення чи
ухвала суду про закриття провадження у
справі у зв'язку з відмовою позивача
від позову або укладенням мирової
угоди сторін у спорі між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав. Відмова від позову не
позбавляє другу сторону права
пред'явити такий самий позов до особи,
яка відмовилася від позову.

Зазначена підстава для відмови у
відкритті провадження у справі
спрямована на усунення випадків
повторного вирішення судом спорів, які
вже розглянуті і остаточно вирішені по
суті. Перешкодою для звернення до суду
є наявність у тотожному спорі рішення
суду, що набрало законної сили, або
ухвали суду про закриття провадження у
справі у зв'язку із відмовою позивача
від позову, або ухвали про закриття
провадження у справі у зв'язку із
укладенням мирової угоди сторін. У цих
випадках спір остаточного розв'язано
судом або безпосередньо сторонами під
контролем суду, і повторне звернення до
суду не допускається.

Позови вважаються тотожними лише тоді,
коли в них співпадають сторони, предмет
і підстави. У випадку зміни хоча б
одного з цих елементів, позови
вважаються не тотожними і суддя не
вправі відмовити у відкритті
провадження по справі. Тотожність
позову зберігається при
правонаступництві, так як
правопопередника замінює
правонаступник і всі процесуальні дії,
здійснені правопопередником, для нього
обов'язкові. Зберігається тотожність,
якщо сторони поміняються місцями, а
предмет і підстава залишаться
колишніми, а також у тому випадку, коли
це пов'язано із протилежними вимогами.
Наприклад, позов про визнання угоди
недійсною, яка раніше була визнана
дійсною.

Позови, в яких не співпадають сторони,
але які ґрунтуються на тих самих
підставах і містять ті самі вимоги
(предмет позову), називають
аналогічними.

Постановляючи ухвалу про відмову у
прийнятті скарги ОСОБА_6 на дії
державного виконавця Центрального
відділу Державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Роскошної Я.І., суд першої
інстанції виходив з того, що існує
ухвала Соснівського районного суду м.
Черкаси від 18 червня 2014 року
постановлена по цивільній справі за
скаргою ОСОБА_6 на дії державного
виконавця Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції, якою відмовлено у задоволенні
скарги та роз'яснено скаржнику право на
звернення до суду із позовом про
визначення розміру заборгованості.

Але такі висновки є помилковими,
оскільки суд першої інстанції не
врахував, що скарга від 16 травня 2014
року, по якій постановлено ухвалу
Соснівським районним судом м. Черкаси
від 18 червня 2014 року, стосувалась
оспорювання розрахунку державним
виконавцем розміру аліментів із
включенням пенсії до суми стягнення, а
скарга від 20 червня 2014 року, по якій
постановлено ухвалу Соснівським
районним судом м. Черкаси від 24 червня
2014 року, стосувалась оспорювання
розрахунку державним виконавцем
розміру аліментів не із сукупного
доходу (пенсії та зарплати) , як було
визначено рішенням суду про стягнення
аліментів, а з кожного виду доходу на
який нараховуються аліменти окремо з
неправильним визначенням суми
відрахувань в частині розрахунку
розміру аліментів, які стягуються з
його пенсії ( не 1/3 її частину, як
зазначено в рішенні, а 33% прожиткового
мінімуму на кожну дитину) , та , крім
того, із включенням до цієї суми доходу
сум виплат на відрядження.

Тому за таких обставин у судді не було
підстав для застосування норми п.2 ч.2
ст.122 ЦПК України, оскільки скарга
ОСОБА_6 є відмінною від скарги за якою 18
червня 2014 року вже було ухвалено судове
рішення та стосується інших предмету
та підстав звернення заявника зі
скаргою до суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок ,
встановлений для його вирішення.

Тому, враховуючи вказані обставини,
норми законодавства, що регулюють
питання прийняття скарг на дії ДВС , які
не були враховані судом першої
інстанції при постановленні ухвали від
24 червня 2014 року, якою без достатніх
правових підстав та належних
обґрунтувань відмовлено у прийнятті
скарги ОСОБА_6 , зазначену ухвалу
належить скасувати та направити
справу до суду першої інстанції для
вирішення питання про відкриття
провадження у цивільній справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 24 червня 2014 року - задовольнити .

Ухвалу Соснівського районного суду м.
Черкаси від 24 червня 2014 року по
цивільній справі за скаргою ОСОБА_6 на
дії державного виконавця Центрального
відділу Державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Роскошної Я.І. - скасувати ,
направити справу до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження (прийняття
скарги до розгляду) .

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :