Справа № 200/7728/14-ц
Провадження № 2/200/2566/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

10 вересня 2014 року
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової
Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська з
вищезазначеним позовом, в якому просив
суд стягнути солідарно з відповідачів
на користь банку заборгованість за
кредитним договором в сумі 579 072,48 грн., а
також понесені судові витрати у
розмірі 3654 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
представник позивача посилався на те,
що 14.08.2008 року між Акціонерним
комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» ,
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство «Сведбанк» та
ОСОБА_3 був укладений кредитний договір
№0301/0808/71-158, згідно з умовами якого Банк
надав позичальнику кредитні кошти у
розмірі 62000 доларів США, за умови сплати
12,5% річних на строк з 14.08.2008 року по
13.08.2033 року. 25 травня 2012 року між ПАТ
«Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було
укладено договір купівлі-продажу права
вимоги, в тому числі і за зобов'язаннями
ОСОБА_1 Виконання позичальником
зобов'язань за кредитним договором
забезпечується порукою відповідно до
укладеного договору поруки №
0301/0808/71-158-Р-1 від 14.08.2008 року між
Акціонерним комерційним банком
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2. Поручитель
і боржник несуть перед кредитором
солідарну відповідальність.
Позичальник умови кредитного договору
належним чином не виконує, про що
неодноразово повідомлявся в тому числі
й шляхом направлення письмової вимоги
про виконання зобов'язань згідно умов
кредитного договору. Однак
зобов'язання не виконані, у зв'язку з
чим, станом на 13.03.2014 року за основним
боржником наявна заборгованість у
сумі: 579072,48 гривень, з яких
заборгованість за кредитом - 547761,24
гривень; сума заборгованості за
відсотками - 31311,24 гривень, у зв'язку з
чим позивач і змушений був звернутися
до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте надав до
суду заяву, в якій позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
слухання справи повідомлені належним
чином відповідно до вимог діючого
законодавства, причини неявки суду не
повідомили, з клопотанням про
відкладення розгляду справи до суду не
звернулися, у зв'язку з чим судом
ухвалено про заочний розгляд справи в
порядку ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази у
сукупності з нормами чинного
законодавства України, суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 14 серпня 2008
року між Відкритим акціонерним
товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 був
укладений договір № 0301/0808/71-158, згідно
умов якого банк зобов'язався надати
позичальнику кредитні кошти в сумі 62 000
доларів США, за умови сплати 12,5% річних
та повернення в строк до 13.08.2028 року
включно.

Зазначений кредитний договір
підписано сторонами, а банком, як
юридичною особою, з прикладенням
печатки, отже сторони ознайомлені з
його умовами та прийняли на себе
виконання зобов'язання.

Також судом було встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
14.08. 2007 року між ВАТ «Сведбанк» та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки №
0301/0808/71-Р-1, згідно якого поручитель
зобов'язується перед кредитором
відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх
її зобов'язань перед кредитором, що
виникли з кредитного договору
№0301/0808/71-158 від 14.08.2008 року, укладеного
між кредитором та боржником, в повному
обсязі як існуючих в теперішній час,
так і тих, що можуть виникнути в
майбутньому на підставі додаткових
угод.

25 травня 2012 року між Публічним
акціонерним товариством «Сведбанк» та
Публічним акціонерним товариством
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, в тому числі і за кредитним
договором №0301/0808/71-158 від 14.08.2008 року,
укладеного з ОСОБА_1

17.03.2014 року на адреси відповідачів
позивачем були направлені досудові
вимоги, згідно яких банк повідомляв, що
позичальник не виконує своїх
зобов'язань за кредитним договором,
внаслідок чого станом на 13.03.2014 року у
останнього наявна прострочена
заборгованість у розмірі 62384,59 доларів
США, яку банк і вимагав погасити
відповідачів.

Вказані досудові вимоги виконані не
були, у зв'язку з чим, станом на 13.03.2014
року за основним боржником наявна
заборгованість у сумі: 62384,59 доларів
США, що в гривневому еквіваленті
становить 579072,48 грн., де: заборгованість
за кредитом - 59011,37 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 547761,24
гривень; сума заборгованості за
відсотками - 3373,22 доларів США, що у
гривневому еквіваленті становить 31311,24
гривень.

Правовідносини, які виникли між
сторонами, окрім положень вказаного
вище кредитного договору, врегульовані
нормами Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Статтею 627 ЦК України визначено, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України,
за кредитним договором, який
укладається в письмовій формі, банк або
інша фінансова установа (кредитор)
зобов'язана надати грошові кошти
(кредит) позичальнику в розмірі і на
умовах, передбачених договором, а
позичальник зобов'язаний повернути
кредит і сплатити відсотки.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України
передбачено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст. 1048 цього Кодексу України.

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 ЦК України). Виконання зобов'язань
може забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства (ст. ст. 549, 551
ЦК України).

Відповідно до ст. 550 ЦК України право на
неустойку виникає незалежно від
наявності у кредитора збитків,
завданих невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки; відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 615 ЦК України у разі
порушення зобов'язання однією стороною
друга сторона має право частково або в
повному обсязі відмовитися від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом. Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання. Внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання частково або у повному
обсязі відповідно змінюються умови
зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі. Поручителем може бути одна
особа або кілька осіб.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруки.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Кредитор, який
одержав виконання обов'язку не в
повному обсязі від одного із
солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти
солідарних боржників. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Порука припиняється,
якщо після настання строку виконання
зобов'язання кредитор відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником або
поручителем. Порука припиняється у
разі переведення боргу на іншу особу,
якщо поручитель не поручився за нового
боржника. Порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Згідно п. 29 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
правовідносин» № 5 від 30 березня 2012
року, При вирішенні спорів про
дострокове повернення кредиту суд має
враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК
і виходити з того, що якщо договором
встановлено обов'язок позичальника
повернути кредит частинами (із
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
кредитодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
кредиту, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому від суми
кредиту.

У відповідності до частин 1 і 2 ст. 533 ЦК
України грошове зобов'язання має бути
виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні
визначено грошовий еквівалент в
іноземній валюті, сума, що підлягає
сплаті у гривнях, визначається за
офіційним курсом відповідної валюти на
день платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

А згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 16 ЦК України однією із
форм судового захисту цивільних прав
та інтересів є примусове виконання
обов'язку в натурі.

ОСОБА_1, як основний боржник умов
кредитного договору №0301/0808/71-158 від
14.08.2008 року не виконує, у зв'язку з чим у
останньої перед банком виникла
прострочена заборгованість на
загальну суму 579072,48 грн.

В силу положень договору поруки №
0301/0808/71-Р-1 від 14.08.2008 року поручитель
ОСОБА_2 взяв на себе на добровільних
засадах зобов'язання відповідати перед
позивачем за зобов'язаннями
відповідача ОСОБА_3, як солідарний із
позичальником боржник за повернення
основної суми боргу, оплату процентів,
комісій, передбачених умовами
основного договору.

Відповідачами не було надано суду
жодних доказів на підтвердження
погашення заборгованості за кредитним
договором або контррозрахунку, на
спростування розміру грошового
зобов'язання на загальну суму 579072,48
грн., яку позивач просить стягнути з
відповідачів. Враховуючи часткове
виконання основним боржником
грошового зобов'язання за кредитним
договором, згідно графіків погашення
кредитного зобов'язання, підтверджує
факт визнання ним грошових зобов'язань,
та з огляду на те, що в судовому порядку
вищевказаний кредитний договір та
договір поруки визнанні недійсними не
були, з урахуванням презумпції
правомірності правочину, укладеного з
додержанням встановленої форми,
закріпленої ст. 204 ЦК України, суд
вважає, що позовні вимоги щодо
стягнення заборгованості з
відповідачів є обґрунтованими,
законними та підлягають задоволенню в
повному обсязі (в межах заявлених
позовних вимог відповідно до ст. 11 ЦПК
України).

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд на підставі ст. 88
ЦПК України, враховуючи результат
вирішення справи, вважає за необхідне
стягнути з відповідачів на користь
позивача, понесені останнім при
зверненні до суду судові витрати по
сплаті судового збору у розмірі 3654
гривень, сплата якого підтверджується
відповідним платіжним дорученням
№23110088 від 20.03.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 10, 11, 57, 60, 88, 109, 169, 197, 208, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити в повному
обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк»
заборгованість за кредитним договором
станом на 13.03.2014 року в сумі 579072,48 грн.,
де: заборгованість за кредитом 547761,24
грн., сума заборгованості за відсотками
31311,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1827
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1827
грн.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання копії заочного рішення.

Суддя
Т.В. Шевцова