Рішення

Іменем України

04 листопада 2014 року

Теребовлянський районний суд в
складі :

головуючого судді Малярчука В.В.

при
секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Теребовлі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: служба у справах дітей
Теребовлянської районної
адміністрації, про стягнення аліментів
та позбавлення батьківських прав,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою в якій просить
стягнути з ОСОБА_2 аліменти на
утримання дитини: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,
в розмірі 400 грн., щомісячно, на дитину
до досягнення нею повноліття та
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав на
дитину ОСОБА_3, посилаючись на мотиви,
викладені в позовній заяві.

Позивача позовні вимоги підтримала
повністю та просить суд їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов
визнав частково та згідний сплачувати
аліменти в розмірі 400 грн., однак в
частині позову про позбавлення його
батьківських прав відповідача не
визнав та пояснив, що він бажає брати
участь у вихованні сина.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та оцінивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає до
часткового задоволення, оскільки судом
встановлено:

Згідно свідоцтва про одруження серії
НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було
зареєстровано 19 червня 2010 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Чортківського районного
управління юстиції Тернопільської
області, Тернопільської області,
актовий запис № 89.

Від спільного подружнього життя у них
народився син ОСОБА_3.

У свідоцтві про народження ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі "Батьки" батьком
вказано ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1.

Рішення Теребовлянського районного
суду від 13 грудня 2011 року шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвано.

Після розірвання шлюбу син ОСОБА_3
залишився жити з матір'ю.

ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7,
згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1
та змінила прізвище з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1».

Як вбачається із висновку органу опіки
та піклування Теребовлянської
районної державної адміністрації №
01-1549/02 21 від 17 жовтня 2014 року ОСОБА_2
звернувся до служби у справах дітей з
заявою про порушення його прав щодо
участі у вихованні сина ОСОБА_3. З
проведеної бесіди стало відомо, що
батько проти того, щоб його позбавляли
батьківських прав і бажає брати участь
у вихованні сина. 23 вересня 2014 року із
ОСОБА_3 проведено бесіду, з якої стало
відомо, що батько приїжджав до сина, але
йому перешкоджають бачитися з ним. Під
час бесіди батькові роз'яснено про те,
що відповідно до ст.141 Сімейного
кодексу У країни, розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дитини не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо участі
у вихованні та утриманні дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного
кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона (він) ухиляються від
виконання обов'язків щодо виховання
своїх дітей.

Відповідно до ст. 9 Конвенції ООН про
права дитини, держави-учасниці
забезпечують те, щоб дитина не
розлучалася з батьками всупереч їх
бажанню, за винятком випадків, коли
компетентні органи згідно з судовим
рішенням, визначають відповідно до
застосовуваного закону і процедур, що
таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини. Таке
визначення може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї, або коли
батьки проживають роздільно і
необхідно прийняти рішення щодо місця
проживання дитини.

Згідно з актами про обстеження умов
проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для
розвитку та виховання дитини за місцем
проживання обох батьків створено
належні умови. Відповідно до
характеристики, виданої Оришківською
сільською радою від 23.09.2014 року №716,
ОСОБА_2 характеризується позитивно.
ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра та
лікаря-нарколога не перебуває (довідка,
видана Копичинецькою КРЛ від 23.09.2014року
№333).

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу
України право на звернення до суду з
позовом про позбавлення батьківських
прав мають один із батьків, опікун,
піклувальник, особа, в сім'ї якої
проживає дитина, заклад охорони
здоров'я або навчальний заклад, у якому
вони перебувають, орган опіки та
піклування, прокурор, а також сама
дитина, яка досягла 14-ти років.

Однак, відповідач матеріальної
допомоги на утримання дитини не надає,
що підтверджується показами свідка
ОСОБА_7, даними в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного
кодексу України одночасно з
позбавленням батьківських прав суд
може на вимогу позивача або за власною
ініціативою вирішити питання про
стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст.184 Сімейного
Кодексу України якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

На підставі викладеного, суд дійшов до
переконання, що позов слід задоволити
частково, стягнувши з відповідача
ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти у
твердій грошовій сумі на утримання
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400
грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 27
серпня 2014 року, до досягнення дитиною
повнолітнього віку.

У решті позову слід відмовити, у зв'язку
із безпідставністю заявлених позовних
вимог, оскільки з метою захисту прав та
законних інтересів дитини, суд вважає
недоцільним позбавлення батьківських
прав ОСОБА_2, 1988 року народження
відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України, ст.
ст. 164, 165, 166, 182, 183, Сімейного кодексу
України, ст. 9 Конвенції ООН про права
дитини, суд,-

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
аліменти у твердій грошовій сумі на
утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно,
починаючи з 27 серпня 2014 року, до
досягнення дитиною повнолітнього віку.

У решті позову відмовити, у зв'язку із
безпідставністю заявлених позовних
вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп.
судового збору в дохід держави за
звернення до суду із позовом майнового
характеру.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення до Апеляційного суду
Тернопільської області через
Теребовлянський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ
В.В. МАЛЯРЧУК