У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 р. м.
Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ Попович О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Оболонського районного суду м.
Києва від 28 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від
24 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Оболонської районної
в м. Києві державної адміністрації,
Оболонського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві,
третя особа - Комунальне підприємство
«Житлосервіс «Приозерне» Оболонського
району у м. Києві про визнання права
користування житловим приміщенням,
зобов'язання вчинити дії, та за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації, Оболонського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві, третя особа -
Комунальне підприємство «Житлосервіс
«Приозерне» Оболонського району у м.
Києві про визнання права користування
житловим приміщенням, зобов'язання
вчинити дії, обґрунтовуючи його тим, що
з 2001 року вони та їх неповнолітній син
ОСОБА_5 проживають у кімнаті АДРЕСА_1 на
підставі ордеру № 355, виданого
Оболонською районною в м. Києві
державною адміністрацією 11 липня
2001року. Гуртожиток знаходився в
оперативному господарському
управлінні ДП «ЕКОС» АТХК
«Київміськбуд». На підставі
розпорядження Київської міської
адміністрації № 1915 від 20 жовтня 2001 року
статус гуртожитку змінено на житловий
будинок. Звернувшись до відділу
громадянства та реєстрації фізичних
осіб Оболонського РУ ГУ МВС
України в м. Києві (далі - ВГІРФО)з
заявою про реєстрацію у вказаному
приміщенні, вони отримали відмову у
зв'язку із тим, що приміщення можуть
надаватися особам, які працюють у
системі АТХК «Київміськбуд». За таких
обставин позивачі просили визнати за
ними право користування жилим
приміщенням кв. АДРЕСА_1; зобов'язати
ВГІРФО Оболонського РУ ГУ МВС України в
м. Києві зареєструвати їх у
вищезазначеному приміщенні.

У квітні 2010 року ОСОБА_4 звернулась із
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в
якому просила виселити відповідачів з
кімнати АДРЕСА_1, без надання іншого
жилого приміщення, оскільки своєю
неправомірною поведінкою та
систематичним порушенням правил
співжиття ОСОБА_2 та ОСОБА_3
роблять неможливим для інших
проживання в одній комунальній
квартирі.

Рішенням Оболонського районного суду
м. Києва від 28 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 24 липня
2014 року, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Оболонської районної
в м. Києві державної
адміністрації, Оболонського районного
відділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві, третя особа - Комунальне
підприємство «Житлосервіс «Приозерне»
Оболонського району у м. Києві, про
визнання права користування житловим
приміщенням, зобов'язання вчинити дії;
та за позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виселення, відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник,
посилаючись на неправильне
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,
просить скасувати оскаржувані судові
рішення в частині відмови в
задоволенні його позовних вимог до
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації, Оболонського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в м. Києві, третя особа -
Комунальне підприємство «Житлосервіс
«Приозерне» Оболонського району у м.
Києві, про визнання права користування
житловим приміщенням, зобов'язання
вчинити дії, постановити нове рішення,
яким позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Оболонської районної в м.
Києві державної адміністрації,
Оболонського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві,
третя особа - Комунальне підприємство
«Житлосервіс «Приозерне» Оболонського
району у м. Києві, про визнання права
користування житловим приміщенням,
зобов'язання вчинити дії задовольнити
та визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
користування житловим приміщенням -
кімнатою АДРЕСА_1.

Вивчивши касаційну скаргу,
ознайомившись із змістом оскаржуваних
судових рішень, у відкритті
касаційного провадження слід
відмовити, оскільки касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК
України підставами для касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Керуючись ст. ст. 328, 335 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2, який діє в
своїх інтересах та інтересах
неповнолітнього ОСОБА_5 на рішення
Оболонського районного суду м. Києва
від 28 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 24 липня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Оболонської районної в м.
Києві державної адміністрації,
Оболонського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в м.
Києві, третя особа - Комунальне
підприємство «Житлосервіс «Приозерне»
Оболонського району у м. Києві про
визнання права користування житловим
приміщенням, зобов'язання вчинити дії,
та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про виселення, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я
О.В. Попович