У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2014 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області
в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Власова С. О., Бисаги Т. Ю.

при секретарі - Гаврилко В. С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
апеляційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на
рішення Тячівського районного суду від
17 березня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Бедевлянської
сільської ради, третя особа - Тячівська
державна нотаріальна контора, про
усунення від права на спадкування та
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тячівського районного суду
від 17 березня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення
від права на спадкування - відмовлено.

В апеляційних скаргах позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 просять це рішення скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову. Як на підставу
своїх вимог посилаються на те, що суд
першої інстанції не з'ясував всіх
обставин справи та ухвалив рішення з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Дослідивши зібрані у справі матеріали,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Згідно статті 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Відмова від права на
звернення до суду за захистом є
недійсною.

Суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі
(ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

У відповідності до статті 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (статті 58, 59 ЦПК України).

Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (стаття 60 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті
(стаття 212 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред'явили позов до
ОСОБА_3, Бедевлянської сільської ради
про усунення від права на спадкування.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх брат ОСОБА_5. Після
його смерті відкрилася спадщина на
спадкове майно - будинок АДРЕСА_1.
Заповіт померлий не залишив. При цьому,
тривалий час проживав з відповідачкою
ОСОБА_3, зловживав спиртними напоями, що
й стало причиною його смерті. Крім того,
брат важко хворів на гостру серцеву
недостатність, а відповідачка ОСОБА_3
ухилялася від надання йому необхідної
допомоги.

Такі твердження позивачів нічим не
стверджені. Доказів, що померлий ОСОБА_5
перебував у безпорадному стані, а тим
більше, що відповідачка ОСОБА_3
ухилялася від надання йому необхідної
допомоги, в матеріалах справи немає.
Наведені твердження позивачів є
припущенням, яке нічим не стверджено.
Підстав, передбачених ч. 5 ст. 1224 ЦК
України, для усунення відповідачки
ОСОБА_3 від права на спадкування за
законом, немає.

Навпаки, з довідок Бедевлянської
сільської ради № 1878 та № 1879 від 16 липня
2013 року слідує, що померлий ОСОБА_5 та
відповідачка ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 1999 року та вели
спільне господарство (а.с.34-35). Самі по
собі доводи позивачів про те, що вони
понесли витрати на поховання, та що
померлий обіцяв оформити спадкове
майно на позивачку ОСОБА_2, не є
підставою для усунення особи від права
на спадкування.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові
суд першої інстанції правильно
встановив фактичні обставини справи та
виходив з того, що позовні вимоги не
доведені.

Рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
зміни чи скасування немає, а доводи
апеляційної скарги, на думку колегії
суддів, не є істотними.

Керуючись статтею 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну
скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Тячівського районного суду від
17 березня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
____________

Судді
____________

____________