АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5747/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Погребняк Т. Ю. Доповідач -
Петешенкова М.Ю. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

01 грудня 2014 року Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Петешенкової М.Ю.

суддів - Дерев'янка
О.Г., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Кириченко
М.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 22 квітня 2014 року по
цивільній справі за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У липні 2013 року позивач звернувся до
суду з вищезазначеним позовом,
обґрунтовуючи його тим, що 10 грудня 2007
року між ВАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є АКБ
«ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір, за умовами якого
останній отримав кредит в сумі 38700
доларів США на придбання нерухомості
зі строком повернення до 09 грудня 2026
року. Однак, відповідачем у порушення
умов договору зобов'язання повернути
кредит та сплатити відсотки за
користування коштами не виконані,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка станом на 01 квітня 2013 року
становить 534725, 86 грн. За договором
факторингу від 28 листопада 2012 року між
ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого
є ВАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» право вимоги
заборгованості перейшло до останньої,
яка у свою чергу згідно договору від 28
листопада 2012 року продала право вимоги
за договором позивачу. Вказана
заборгованість по кредитному договору
залишається несплаченою відповідачем
до теперішнього часу, незважаючи на
неодноразові повідомлення про факт
виникнення заборгованості та її
розмір. З урахуванням вищезазначеного,
позивач вимушений звернутись до суду
та просив стягнути на свою користь
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 534725, 86 грн. та судові витрати
по справі.

Рішенням Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 22 квітня 2014 року позовні
вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи»
задоволені в повному обсязі (а.с.227-229).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ
«Кредитні ініціативи» заборгованість
за кредитним договором № 0310/1207/71-320
станом на 01 квітня 2013 року в сумі 534725,86
грн., що складається з непогашеного
кредиту в сумі 295581, 14 коп., несплачених
відсотків в сумі 83978,37 грн., несплаченої
пені в сумі 155166, 35 грн.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Не погодившись з рішенням суду від 22
квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду
із апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права та
порушення норм матеріального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
першої інстанції - залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено судом та вбачається
з матеріалів справи, що 10 грудня 2007 року
між ВАТ «Сведбанк» як правонаступником
АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2
укладений кредитний договір №
0310/1207/71-320 (л.с.5-7), за умовами останній
отримав кредит в сумі 38700 доларів США на
придбання нерухомості зі строком
повернення до 09 грудня 2026 року. Однак,
відповідачем порушено умови договору
щодо повернення кредиту та сплати
відсотків за користування коштами,
внаслідок чого станом на 01 квітня 2013
року виникла заборгованість, яка
складається з непогашеного кредиту в
сумі 29558,14 грн., несплачених відсотків в
сумі 83978,37 грн., несплаченої пені в сумі
155166 грн. 35 коп.

За договором факторингу від 28
листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк»,
правонаступником якого є ВАТ
«Сведбанк» та ТОВ «Факторингова
компанія «Вектор Плюс» право вимоги
перейшло до останньої, яка у свою чергу
згідно договору від 28 листопада 2012 року
продала право вимоги за договором
позивачу (а.с. 97, 105-122). Про відступлення
права вимоги повідомлялось
відповідачу (а.с.66-67). Вказана
заборгованість по кредитному договору
залишається несплаченою відповідачем
до теперішнього часу.

Рішенням Баглійського районного
суду від 18 жовтня 2011 року звернуто
стягнення на предмет іпотеки за
вказаним вище договором, рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 17 лютого 2014 року
договір іпотеки, яким забезпечено
виконання обов'язків за вказаним
договором, визнано недійсним; обидва
рішення ухвалені при заочному розгляді
справи і набрали чинності.

Задовольняючі позовні вимоги про
стягнення грошових коштів за кредитним
договором, суд першої інстанції
посилаючись на ст. 512, 514, 1054 ЦК України
обґрунтовано виходив з того, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, та відповідачем
зобов'язання за кредитним договором
перед кредитором виконано не було, тому
наявні підстави для задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про
помилкове стягнення спірної суми на
користь позивача, колегія суддів не
приймає до уваги, оскільки у позивача,
як у нового кредитора за договором про
переуступку права вимоги, виникло
право вимоги до боржника про стягнення
заборгованості за кредитним договором

Таким чином, вирішуючи даний спір,
який виник між сторонами, суд першої
інстанції в достатньо повному об'ємі
з'ясував права та обов'язки сторін,
обставини справи, перевірив доводи
сторін та дав їм належну правову
оцінку, постановив рішення, яке
відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо
обґрунтовані і підтверджені наявними в
матеріалах справи письмовими доказами,
а також поясненнями самих сторін.

Доводи, ОСОБА_2 доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду
та не впливають на правильність
прийнятого рішення, оскільки суду не
було надано інших доказів, на які
апелянт посилається на підтвердження
обставин, крім тих, на які суд послався
в своєму рішенні.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду,
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду
м.Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 22 квітня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді:
М.Ю. Петешенкова

О.Г. Дерев’янко

Л.А. Черненкова