АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Сп. № 22-ц-796/7833/2014 Головуючий у 1-
інстанції: Чередніченко  Н.П.
Доповідач : Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі :

Головуючого судді - Слободянюк
С.В.

суддів - Лапчевської О.Ф., Саліхова В.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 28 квітня 2014 року за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди матеріальної і
моральної, спричиненої внаслідок
залиттям, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась в
суд з позовом ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди матеріальної і моральної,
спричиненої внаслідок залиттям.
Представником ОСОБА_3- ОСОБА_4
(довіреність від 13 вересня 2013 року а.с.72)
уточнено позовні вимоги (в.с.218),
відповідно до яких позивачка просила
стягнути на її користь з відповідача
66058 грн. майнової шкоди, 10 000,00 моральної
шкоди та судові витрати.

Позивачка обґрунтувала позов тим, що 19
травня 2013 року сталася залиття
належної їй квартири АДРЕСА_1 ,
внаслідок прориву гнучкої підводки на
умивальнику квартири відповідача
АДРЕСА_5.

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 28 квітня 2014 року позов
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на
відшкодування матеріальної шкоди 66058,00
грн.; на відшкодування моральної шкоди -
2000,00 грн..; судовий збір - в сумі 850,00 грн.

В решті вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
інстанції, відповідачем ОСОБА_2 подано
апеляційну скарги, в якій ставиться
питання про скасування оскаржуваного
рішення, ухвалення нового - про відмову
у позові, посилаючись на порушення
судом матеріального і процесуального
права.

Апелянт посилається на те, що звіт, яким
складено оцінювачем ТОВ «Агентства
Експертної Оцінки» не мав відповідного
свідоцтва, оскільки посвідчення
кваліфікації оцінювача на час оцінки
вартості збитку втратило чинність
(станом до 21 квітня 2013 року, оцінка - 13
липня 2013 року); позивачем не доведено
належними доказами завдання моральної
шкоди; експертною установою не було
проведено будівельну-технічну
експертизу, оскільки позивачкою було
здійснено ремонтні роботи, крім того
звіт оцінювача місить відомості, які
включають подвійне врахування
однакових видів робіт.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_6 підтримала апеляційну
скаргу, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 -
скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку про відхилення скарги,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач по справі
ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (
а.с.5-6)

Як вбачається з акту від 22 травня 2013
року про залиття, складеного КП
«ЖЕО-112», 19 травня 2013 року сталося
залиття квартири АДРЕСА_1., причиною
залиття є прорив гнучкої підводки на
умивальнику в вище розташованій
квартирі АДРЕСА_5. Згідно вказаного
акту комісія вважає, що відшкодування
нанесених збитків мешканцям квартири
АДРЕСА_1. після залиття ,повинно
відбуватися за рахунок кв. 16 (а.с.7,8).

Відповідач не заперечив того факту, що
залиття низчерозташованої квартири
АДРЕСА_1. відбулося дійсно з вини
відповідача, який є власником АДРЕСА_5,
вказаного будинку.

Судом встановлено , що позивач
неодноразово звертався письмово до
відповідача з приводу вирішення даного
спору мирним шляхом ( а.с.96 ).

Згідно Звіту від 17 липня 2013 року про
оцінку майна, (а.с.10-23) вартість
проведення відновлювального ремонту
квартири АДРЕСА_1., після її залиття
становить 74887,00 грн.

Звіт виконано оцінювачем ОСОБА_7
Агенства Експертної оцінки (сертифікат
фонду державного майна № 11849/22 від 18
травня 2011 року дійсний до 18 травня 2014
року (а.с.209). Оцінювач ОСОБА_7 має
сертифікат суб*єкта оцінюючої
діяльності, кваліфікаційне
посвідчення від 19 травня 2007року;
посвідчення про підвищення
кваліфікації від 27 травня 2009 року, від 21
квітня 2011 року, останнє - від 23 січня 2013
року, яке дійсне два роки. (а.с.209-211,214).

Відповідно до висновку експерта за №
11458/13-43 від 12 лютого 2014 року встановлено
розмір майнової шкоди, заподіяної
внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1.,що
сталося 19 травня 2013 року, за даними
візуально-інструментального
обстеження не вбачається можливим в
зв*язку з проведенням
ремонтно-відновлювальних робіт (128-131).

У висновку зазначено, що у
вищенаведеному «Звіті про оцінку
майн» враховано роботи, які не повинні
включатися до кошторисного рахунку, що
призводить до помилкового підвищення
вартості ремонтно-відновлювальних
робіт для усунення наслідків залиття .

Позивачем було виключено із заявлених
позовних вимог такі роботи, які не
відносяться до ремонтно-будівельних
робіт, а саме: ремонт дивану. У зв*язку з
вищенаведеним зменшено розмір
матеріального шкоди.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана майну фізичної особи
відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній особі неправомірними
діями відшкодовується особою, яка її
завдала за наявності її вини.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення моральної шкоди підлягають
частковому задоволенню, з наступних
підстав.

У відповідності до вимог ст.23 ЦК
України , особа має право на
відшкодування моральної шкоди
,завданої внаслідок порушення її прав .

Факт залиття квартири сам по собі є
психологічно стресовою ситуацією, що
тягне моральні страждання, тому
висновок суду щодо стягнення моральної
шкоди є правильним.

Доводи апеляційної скарги, що у звіті
оцінювача зазначено вартість
відновленого ремонту квартири після
залиття 22 травня 2013 року, тоді як факт
залиття стався 19 травня 2013 року не
приймається до уваги. Як зазначено вище
акт про залиття складався 22 травня 2013
року відносно події залиття, яка
сталася 19 травня 2013 року.

У звіті зазначено відновлювані
ремонтні роботі квартирі, які
узгоджуються з актом від 22 травня 2013
року щодо пошкодження квартири.

Що стосується посилання апелянта
на те, що у висновку експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи,
зазначено про включення у звіті
оцінювача виду ремонтних робіт, які не
відносяться до ремонтно-будівельних
робіт, резолютивний висновок експерта
свідчить лише про неможливість
встановити розмір майнової шкоди,
завданої залиттям.

Суду не було надано доказів стосовного
оскарження у будь-яких спосіб звіту
оцінювача.

Матеріалами справи спростовуються
доводи апеляційної скарги стосовно
того, що оцінювач ОСОБА_7 не мав
відповідних повноважень, оскільки
посвідчення про кваліфікацію
останнього видано 21 квітня 2011 року і
дійсне до 21 квітня 2013 року. Як
зазначено вище останнє посвідчення
про кваліфікацію оцінювача ОСОБА_7
видано 23 січня 2013 року, яке дійсне два
роки. (а.с.214). Тобто, на момент
здійснення оцінки вартості
відновленого ремонту діяло
посвідчення про кваліфікацію від 23
січня 2013 року.

За таких обставин, рішення суду
першої інстанції ухвалено з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують. Враховуючи наведене
підставі для задоволення апеляційної
скарги не вбачається, доводи скарги
правильність висновку суду першої
інстанції не спростовують.

Керуючись ст..ст.304,307,308,313 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 28 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: