Справа №442/8634/13-ц
Провадження №2/442/240/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючої судді: Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача: Бурмас Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та моральної шкоди,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що працював у відповідача з 13.10.2004 року по 04.11.2013 року на посаді оператор котельні, охоронник відділу охорони, 04.11.2013 року був звільнений за власним бажанням Проте, по даний час з ним не було проведено повного розрахунку. На неодноразові звернення до бухгалтерії відповідача провести з ним повний розрахунок - отримує відмову. З таких підстав, для захисту своїх конституційних прав на справедливу винагороду за працю, змушений звертатись до суду та просить стягнути заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 19201.83 грн.

Окрім цього, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в 12.000 грн., оскільки внаслідок невиплати йому розрахункових коштів він був змушений звертатись в різні установи, організації за захистом своїх порушених прав, позичати гроші в знайомих, чим порушено його нормальні життєві звязки.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 19201.83 грн.. на користь позивача. Щодо задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди просить відмовити, з підстав викладених у запереченні проти позову.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею ст.43 Конституції України встановлено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Встановлено, що позивач працював у відповідача, проте з 04.11.2013 року його було звільнено з роботи за власним бажанням.

Згідно довідки ПАТ «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» від 27.11.2013 року № 891 заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати станом на 27.11.2013 року становить 19201.83 грн.

Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів.

Згідно ст.12 Конвенції МОП №95 «Про захист заробітної плати» 1994р. та ст.47 КЗпП України у день звільнення роботодавець зобовязаний провести повний розрахунок із працівником, який звільняється. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється ст.237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, його поведінку після невиплати заробітної плати, тривалість порушення прав позивача, як наслідок порушення нормального ритму життя, нормальних життєвих звязків, тяжкість вимушених змін, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

А тому, враховуючи вимоги п.п.3,5,6,9,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, з відповідача слід стягнути в користь позивача 500 грн. моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підставний та підлягає до часткового задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214 ЦПК України, ст.43 Конституції України, ст. 115 КЗпП України, ст.12 Конвенції МОП №95 «;Про захист заробітної плати» 1994р., п.п.3,5,6,9,13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» в користь ОСОБА_1 19201.83 гривень заборгованості із заробітної плати, 500 гривень моральної шкоди, а всього: 19701.83 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дрогобицького заводу автомобільних кранів» в дохід держави 243.60 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення з дня отримання такого.

Суддя Л.І. Гарасимків