Справа № 127/7469/14-ц
Провадження № 2/127/4525/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року Вінницький міський
суд Вінницької областів складі:
головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Шведа О.В.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідачів Гурба Л.А.,

представника третьої особи Матящук
Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого
комітету Вінницької міської ради,
Міського комунального підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс»,
третя особа: Управління Державної
казначейської служби України у
м.Вінниці Вінницької області, про
усунення перешкод у користуванні
гаражем та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Виконавчого комітету Вінницької
міської ради, Міського комунального
підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс»,
мотивуючи тим, що він є інвалідом
першої групи, прикутий до ліжка та
нерухомий.

В 1988 році позивач отримав автомобіль та
рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради народних
депутатів №383 від 14.12.1988 року йому було
надано дозвіл на встановлення
металевого гаража у дворі будинку
АДРЕСА_1.

Оформивши технічну документацію в
управлінні архітектури м.Вінниці,
позивач встановив металевий гараж,
яким користувався до серпня 2010 року.

Гараж обліковувався виконавчим
комітетом Ленінської районної ради
народних депутатів під №51, а згодом під
НОМЕР_1.

В серпні 2010 року без відома позивача та
без будь-яких попереджень відповідачі
заварили ворота гаража.

Позивач звертався у виконавчий комітет
Вінницької міської ради із заявами про
те, щоб йому відновили доступ до гаража
та розварили ворота гаражу.

24.12.2013 року позивачу стало відомо, що з
його гаража під НОМЕР_1 відповідачі
зняли два навісних замки і забрали їх.
Вартість двох замків позивач оцінив у
розмірі 100,00 грн.

Прокуратура м. Вінниці повідомила
позивачу, що замки зняли відповідачі.
Ворота гаража НОМЕР_1 вони не розварили.

Позивач вважає, що такими діями
відповідачів були порушені його права,
гарантовані ст. 41 Конституції України
та завдана матеріальна шкода та
моральна шкода, яку позивач оцінив,
посилаючись на Закон України «Про
порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури, суду», в розмірі
63682,00 грн.

Тому позивач вимушений був звернутись
до суду із вказаним позовом до суду та
просив: зобов'язати відповідачів
відновити йому доступ до вказаного
гаража та повернути два навісних замки,
або відшкодувати їх вартість; стягнути
з відповідачів 15,00 грн. на користь
позивача за зняття ксерокопій;
стягнути з відповідачів на користь
позивача моральну шкоду у розмірі 63682,00
грн.; оштрафувати представника
виконавчого комітету Вінницької
міської ради за введення суд в оману.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі та просив суд позовні вимоги
задовольнити. Додатково суду пояснив,
що до позивача ніхто не звертався з
пропозицією надати документи, якими
підтверджується його право на
користування гаражем та щодо його
розміщення у дворі зазначеного
будинку. Крім того, після того, як вже
було з'ясовано те, що вказаний гараж
належить позивачу, інвалідом першої
групи та не може самостійно
пересуватись, ніхто з відповідачів
також не з'явився до нього щоб вирішити
питання про відновлення доступу до
його гаража. Навпаки, станом на час
розгляду справи у суді ворота гаража
залишаються завареними, що виключає
можливість користування ним. Тому,
враховуючи те, що позивач був вимушений
протягом тривалого часу вживати
додаткових зусиль для захисту та
відновлення своїх прав шляхом
звернення до органів місцевого
самоврядування, прокуратури, в суд,
представник позивача вважає, що слід
стягнути з відповідачів моральну шкоду
виходячи з розміру однієї мінімальної
заробітної плати за кожний місяць
порушення його прав. Оскільки
тривалість порушення прав позивача
становить 49 місяців, тому розмір
моральної шкоди, на думку позивача,
складає 63682,00 грн.

Представник відповідачів в судовому
засіданні позовні вимоги визнала
частково, а саме в частині зобов'язання
повернути два навісних замки, або
відшкодувати їх вартість в розмірі 100,00
грн. В іншій частині вимог представник
відповідачів заперечила проти
задоволення позову та додатково суду
пояснила, що позивач повідомлявся про
те, що йому необхідно надати
правовстановлюючі документи на гараж.
Відповідач МКП
«Архітектурно-будівельний сервіс»
діяв в межах наданих йому повноважень,
згідно зі Статутом підприємства та на
підставі розпорядження міського
голови щодо упорядкування гаражів на
території м.Вінниці та визнання їх
безхазяйними. Гараж позивача був
промаркований за №4-6-12-10-121,
опломбовувався і біля пломби
залишалось повідомлення, проте ніхто
не надавав правовстановлюючих
документів на гараж НОМЕР_1 і тому було
прийнято рішення розпочати процедуру
взяття його на облік як безхазяйного і
про заварювання гаражу з метою
забезпечення його збереження та речей
які в ньому перебували. Позивач не хоче
іти на контакт з відповідачем МКП
«Архітектурно-будівельний сервіс» для
врегулювання спірних питань по гаражу.
З метою встановлення власника
вказаного гаража були опитані мешканці
будинку АДРЕСА_1 та інших сусідніх
будинків, але ніхто не зміг вказати хто
ним користується і кому він належить.
Крім того, позивач не користується
автомобілем, оскільки згідно з
відповіддю відділу Державної
автомобільної інспекції м.Вінниці від
26.06.2014 року №7011, транспортні засоби на
прізвище ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - не
зареєстровані.

Позивачу та його представнику
неодноразово пропонувалось забрати
придбані два нових навісних замки, але
він їх не забирає.

Ворота гаража позивача фактично
розварені, що підтверджується Актом
про розварювання. Проте, ворота
розварені не повністю з метою
забезпечення збереження майна, яке
перебуває у гаражі, оскільки при
повному розварюванні воріт необхідно
причепити нові замки, але ключі від них
позивачу також неможливо вручити, так
як двері він не відчиняє, на телефонні
дзвінки не відповідає. Закон України
«Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури, суду», на який
посилається позивач, у даному випадку
не може застосовуватись для розрахунку
розміру моральної шкоди. Тому,
представник відповідачів вважає, що
позивач діяв правомірно і підстави для
стягнення моральної шкоди відсутні.

Представник третьої особи в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечила, пояснивши суду, що
позивачем не доведена протиправність
дій відповідачів щодо позивача. Крім
того, позивачем необґрунтований розмір
моральної шкоди, а тому, на думку
представника третьої особи, позов
задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про те, що позов слід задовольнити
частково з таких підстав.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлені та визнані сторонами
обставини про те, що рішенням
виконавчого комітету Вінницької
міської ради №383 від 14.12.1988 року
позивачу, як інваліду першої групи,
було надано дозвіл на встановлення
металевого гаража в дворі будинку
АДРЕСА_1. Позивачем був придбаний та
встановлений металевий гараж, який
обліковувався виконавчим комітетом
Ленінської районної ради народних
депутатів під №51.

Позивач користувався вказаним гаражем
до серпня 2010 року, але позивач виявив,
що гараж був заварений, а в грудні 2012
року з нього були зняті два навісних
замки.

Позивач неодноразово звертався із
заявами про усунення перешкод в
користуванні гаражем, що
підтверджується відповідями позивачу
заступника міського голови від 20.02.2014
року №П-01-4588/1-00-10, відділу роботи із
зверненнями громадян Вінницької
обласної державної адміністрації
№27-П-1015-4 від 11.03.2014 року та відповідями
виконавчого комітету Вінницької
міської ради (а.с. 92-93, 114, 133, 134).

В судовому засіданні представником
відповідача визнана також та
обставина, що два навісних замки з
гаража позивача були зняті та знищені
працівниками відповідача - Міського
комунального підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс», а
також не заперечувались обставини щодо
заварювання воріт вказаного гаража
працівниками цього ж підприємства.

Представником відповідачів не
заперечувалась визначена позивачем
вартість замків у розмірі 100,00 грн.

Приймаючи до уваги викладене вище, суд
дійшов висновку про те, що позивач був
протиправно позбавлений можливості
користуватись гаражем, який належить
йому на праві власності і, який був
встановлений ним на підставі
відповідного дозволу.

Судом не встановлено та суду не було
надано належних та допустимих доказів
в обґрунтування необхідності
застосовування відповідачем Міським
комунальним підприємством
«Архітектурно-будівельний сервіс»
заходів по встановленню власника
гаражу та надання ним
правовстановлюючих документів, які
відповідач, з метою недопущення
порушення прав позивача на
користування його гаражем, мав би
перевірити перш ніж застосовувати до
нього процедуру взяття гаража на облік
як безхазяйного.

Крім того, суд бере до уваги ту
обставину, що позивач є інвалідом
першої групи, який обмежений у
можливості самостійно пересуватися, а
відтак і був обмежений у можливості
надання правовстановлюючих документів
на гараж на вимогу Міського
комунального підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс».

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції
України, ст. 319, ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України
власник не може бути протиправно
позбавлений права власності або
обмежений у цьому праві.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є,
зокрема, втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31
березня 1995 року, з відповідними змінами
та доповненнями від 25 травня 2001 року,
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Безумовно позивачу завдано моральних
страждань, які полягали в тому, що було
пошкоджено його майно - навісні замки,
та позбавлено його можливості
користуватись належним йому гаражем,
але визначаючи розмір моральної шкоди,
позивач безпідставно послався на Закон
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури,
суду», оскільки нормами вказаного
закону врегульовано відносини щодо
відшкодування шкоди завданої
громадянинові незаконними діями
органів дізнання, попереднього
слідства, прокуратури, суду, якими
відповідачі не являються.

Таким чином, суд вважає, що з Міського
комунального підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс»
слід стягнути на користь позивача
матеріальну шкоду у розмірі 100,00 грн. та
моральну шкоду, оскільки діями
працівників вказаного підприємства
позивачу було завдано шкоду. При цьому,
виходячи з засад розумності та
справедливості, розмір моральної шкоди
необхідно зменшити до 3000,00 грн., так як
позивачем не було надано суду доказів в
обґрунтування розміру моральної шкоди
на суму 63682,00 грн.

Вимоги позивача про стягнення на його
користь витрат пов'язаних з
копіюванням документів долучених до
справи в розмірі 15,00 грн. задоволенню не
підлягають.

Так, відповідно до ст. 79 ЦПК України,
витрати пов'язані з копіюванням
документів долучених до справи, не
включені до переліку судових витрат,
які за результатами розгляду справи на
підставі ст. 88 ЦПК України підлягають
розподілу між сторонами.

Вимоги позивача щодо накладення на
представника відповідачів Гурбу Л.А.
штрафу за введення суд в оману не
підлягають задоволенню, оскільки такі
обставини під час розгляду справи не
знайшли свого підтвердження та ст. 16 ЦК
України такий спосіб захисту цивільних
прав та інтересів не передбачений.

Оскільки суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог
позивача, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України, з відповідача Міського
комунального підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс»
слід стягнути в дохід держави судовий
збір в розмірі 243,60 грн., так як позивач
був звільнений від сплати судового
збору відповідно до вимог Закону
України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
60, 61, 79, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до Виконавчого комітету
Вінницької міської ради, Міського
комунального підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс»,
третя особа: Управління Державної
казначейської служби України у
м.Вінниці Вінницької області, про
усунення перешкод у користуванні
гаражем та стягнення моральної шкоди -
задовольнити частково.

Зобов'язати Міське комунальне
підприємство
«Архітектурно-будівельний сервіс»
відновити доступ ОСОБА_4 до гаражу під
НОМЕР_1 у дворі будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з Міського комунального
підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс» на
користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі
100,00 грн. (сто гривень 00 коп.).

Стягнути з Міського комунального
підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс» на
користь ОСОБА_4 моральну шкоду у
розмірі 3000,00 (три тисячі гривень 00 коп.).

Стягнути з Міського комунального
підприємства
«Архітектурно-будівельний сервіс» в
дохід держави судовий збір в розмірі
243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
через Вінницький міський суд
Вінницької області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: