№ 308/6030/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17.09.2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Домніцького В.В.,

при секретарі судового засідання -
Єфремової М.Й.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в м. Ужгород,
цивільну справу за позовом АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

14.05.2013 року позивач звернувся до
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області із позовом до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 19-502/35 від 15.09.2008 року у розмірі 24 513,00
грн., мотивуючи її тим, що 15.09.2008 року між
ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1
було укладено кредитний договір №
19-502/35, відповідно до умов якого,
останньому було надано кредит у сумі 15
000,00 грн., строком до 15.09.2011 року, із
сплатою відсотків за користування
кредитними коштами у розмірі 0,0001 %
річних. З метою забезпечення виконання
позичальником взятих на себе
зобов'язань 15.09.2008 року також був
укладений договір поруки б/н, за
умовами якого ОСОБА_2 зобов'язалася
відповідати як солідарний боржник за
кредитними зобов'язаннями ОСОБА_1 перед
позивачем. Взяті на себе зобов'язання з
повернення отриманого кредиту та
сплати відсотків за його користування
відповідачі належним чином не
виконують, що призвело до виникнення
заборгованості, яка станом на 24.03.2014
року складає 24 513,00 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, подав до суду
заяву про розгляд справи за його
відсутності, при цьому зазначив, що
позовні вимоги підтримує повністю -
просить суд їх задоволити та не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідачі у судове засідання, будучи
належним чином повідомленими про час
та місце слухання справи, не з'явились,
причини неявки суду не повідомили, а
тому суд в порядку ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК
України ухвалив провести заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

15.09.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та
Кредит» та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір № 19-502/35, відповідно
до умов якого, останньому було надано
кредит у сумі 15 000,00 грн., строком до
15.09.2011 року, із сплатою відсотків за
користування кредитними коштами у
розмірі 0,0001 % річних.

З наданого позивачем розрахунку
слідує, що заборгованість позичальника
ОСОБА_1 за кредитним договором № 19-502/35
від 15.09.2008 року, станом на 24.03.2014 року
складає 24 513,00 грн. з яких: 14 513,00 грн. -
заборгованість за нарахованими
відсотками та комісією; 10 000,00 грн. - пеня
за несвоєчасне виконання зобов'язання.

У ході судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе
зобов'язання щодо повернення кредиту
та сплати відсотків належним чином не
виконує.

Разом з тим, з метою забезпечення
виконання позичальником - ОСОБА_1,
зобов'язань за кредитним договором №
19-502/35 від 15.09.2008 року між позивачем та
ОСОБА_2 було укладено договір поруки
б/н від 15.09.2008 року, відповідно до умов
якого

поручитель взяв на себе солідарне
зобов'язання та відповідальність за
належне виконання позичальником
взятих на себе зобов'язань.

Оцінивши докази, зібрані та досліджені
у ході судового розгляду справи, у їх
сукупності, суд прийшов до наступних
висновків.

Статтею 1054 ЦК України передбачено,
що за кредитним договором банк або
інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Пунктом 2.1 кредитного договору №
19-502/35 від 15.09.2008 року (далі - договору)
визначено, що банк надає позичальнику в
тимчасове користування на умовах
забезпеченості, поворотності,
строковості, платності кредитні
ресурси в розмірі 15 000,00 грн., з оплатою
по процентній ставці 0,0001 % річних.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 договору
позичальник зобов'язався повністю
повернути кредитні ресурси, отримані
за укладеним договором, до 15.09.2011 року.
Погашення заборгованості за
кредитними ресурсами здійснюється
щомісячно у складі Ануїтетного платежу
у розмірі 716,67 грн., в термін з « 1» по « 10»
числа кожного місяця.

Пунктом 6.1 договору визначено, що
позичальник за прострочення
повернення кредитних ресурсів і/або
сплати процентів сплачує банку пеню з
розрахунку 1 % від простроченої суми за
кожний день прострочення.

Статтею 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України та інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором, як солідарні боржники, якщо
договором не встановлено додаткову
відповідальність поручителя.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів, що виникають із кредитних
договорів» № 5 від 30.03.2012, відповідно до
ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Пред'явленням
вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання. При
цьому сама по собі умова договору про
дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Таким чином, враховуючи, що
встановлений п. 3.2 кредитного договору
№ 519-502/35 від 15.09.2008 року строк виконання
основного зобов'язання за кредитний
договором сплив 15.09.2011 року, суд прийшов
до переконання про відсутність підстав
для стягнення заборгованості з
поручителя, оскільки, встановлений ч. 4
ст. 559 ЦК України шестимісячний строк
пред'явлення вимоги кредитора до
поручителя сплив 16.03.2012 року.

На підставі вищенаведеного, суд вважає,
що вимога позивача про солідарне
стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 суми заборгованості за
кредитним договором № 519-502/35 від 15.09.2008
року в розмірі 24 513,00 грн. підлягає
частковому задоволенню, а саме
стягненню в повному обсязі з ОСОБА_1

Витрати по сплаті судового збору
підлягають розподілу між сторонами
відповідно до вимог частини 1 статті 88
ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 526, 554, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 60, 88,
169, 174, 208, 209, 212-215, 224, 226, 227, 233, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
(адреса: м. Київ, вул. Артема, буд. № 60,
код ЄДРПОУ 0987856, МФО 300131, рахунок №
0087 в АТ «Банк «Фінанси та Кредит»)
заборгованість за кредитним договором
№ 519-502/35 від 15.09.2008 року в розмірі 24 513,00
грн. (дев'ятнадцять чотири тисячі
п'ятсот тринадцять грн. 00 коп.), з яких: 14
513,00 грн. - заборгованість за
нарахованими відсотками та комісією; 10
000,00 грн. - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язання, а також 245,13 грн. (двісті
сорок п'ять грн. 13 коп.) на відшкодування
витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
В.В.
Домніцький