Справа № 591/2453/14-ц
Провадження № 2/591/1224/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 року Зарічний районний суд
м. Суми в складі:

головуючого судді
Клімашевської І. В.,

з участю секретаря
Гребенькової О.М.,

відповідачів ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом, який мотивував тим,
що 13.05.2008 року між ПАТ „Брокбізнесбанк"
і ОСОБА_4 було укладено договір
№06158, за умовами якого позивач
надав позичальнику грошові кошти в
сумі 16000 грн. на строк до 15.04.2010 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 30 відсотків річних
на споживчі цілі, а ОСОБА_4
зобов»язалась щомісячно не пізніше 15
числа сплачувати кредит та відсотки за
користування ним. Крім того, 13.05.2008 року
в забезпечення вказаного зобов»язання
було укладено договори поруки між ПАТ
„Брокбізнесбанк» і ОСОБА_2, а також між
ПАТ „Брокбізнесбанк» і ОСОБА_3 Станом
на 28.01.2014 року перед банком утворилась
заборгованість в сумі 18761,67 грн.
Оскільки до цього часу вказана сума
заборгованості не погашена, вони
вимушені звертатись до суду та просили
стягнути солідарно з відповідачів
зазначену суму.

В судове засідання представник
позивача надіслав заяву, в якій просив
справу слухати без його участі, позов
підтримав в повному обсязі, просив
стягнути суму заборгованості за
кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_4 повідомила в
судовому засіданні, що про укладений
договір вона дізналась лише отримавши
вищезазначений позов, та, оскільки
ніколи такого договору не укладала, то
звернулась до міліції із заявою про
злочин. В подальшому слідчим було
з»ясовано, що договір укладався за
підробленими документами, які надав
банку ОСОБА_2 та кошти також отримав
ОСОБА_2 За таких обставин, вважала, що
вона не повинна відповідати за
зобов»язаннями, які на себе не брала.
Просила стягнути вказану суму з ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 належним чином
повідомлялась про час і місце розгляду
справи, але в судове засідання не
з»явилась, про причини неявки суд не
повідомляла, заяв чи клопотань не
надсилала.

Відповідач ОСОБА_2 повідомив суду,
що, дійсно без відома та згоди ОСОБА_4 в
2008 році він уклав договір з ПАТ
«Брокбізнесбанк» та отримав кредит в
сумі 16000 грн. По вказаному факту 06.05.2014
було внесено відомості до ЄРДР та
проведено досудове розслідування, а
ухвалою суду від 11.08.2014 року його
визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК
України (щодо факту підроблення
документів та використання завідомо
підроблених документів), але звільнено
від кримінальної відповідальності з
підстави закінчення строку давності.
За таких обставин, вважав, що
заборгованість за кредитним договором
повинен сплачувати він особисто, а тому
просив суд стягнути зазначену в позові
суму лише з нього.

Суд, вислухавши пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Стаття 15 ЦК України та ст. 3 ЦПК
України передбачають право особи на
звернення до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 3 ЦК України загальними
засадами цивільного законодавства є,
зокрема, справедливість і
добросовісність, яких повинна
дотримуватись особа при здійсненні
своїх прав із тим, щоб не порушувати
права інших осіб (ст. ст. 12, 13 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1 та змісту ч.2
ст.14 ЦК України цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
виявленню, майновій самостійності їх
учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 Цивільного кодексу
України.

Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Належною формою кредитного
договору на підставі ч. 1 ст. 1055 ЦК
України є письмова форма.

Відповідно до змісту ст.ст.207,218,1055
ЦК України та ст.ст.58,59 ЦПК України
заперечення однією із сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитися
письмовими доказами, засобами аудіо-,
відеозапису та іншими доказами.

До позову стороною позивача
додано договір №06158 від 13.05.2008
року, укладений між ПАТ
„Брокбізнесбанк" і ОСОБА_4, згідно п. 1.1
якого банк, на підставі заяви Власника
Рахунку на відкриття та обслуговування
СКР з видачею міжнародної платіжної
картки, видає Власнику Рахунку не
персоніфіковану платіжну картку
миттєвого випуску VISA строком дії два
роки та ПІН-код до неї, відкриває
спеціальний картковий рахунок в
гривнях/доларах США/євро та здійснює
його обслуговування (а.с.5).

З наданої копії додаткової угоди
вбачається, що Банк видав Власнику
Рахунку грошові кошти у розмірі 16000,00
грн. на строк з 13.05.2008 року по 15.04.2010 року
зі сплатою процентів за користування
Кредитом у розмірі 30 % річних на
споживчі цілі (а.с.6).

Крім того, суду надано копії
договорів поруки, з яких вбачається, що
15.02.2008 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» і
ОСОБА_2, а також між ПАТ
«Брокбізнесбанк» і ОСОБА_3 було
укладено такі договори і поручителі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зобов»язались
відовідати перед Банком солідарно у
повному обсязі за своєчасне виконання
ОСОБА_4 усіх її зобов»язань за
Договором № №06158 (а.с. 7-10)

Разом з цим, як стало відомо в
судовому засіданні, фактично
відповідачу ОСОБА_4 та відповідачу
ОСОБА_3 про вищезазначені договори
стало відомо після отримання даного
позову.

Враховуючи такі обставини ОСОБА_4
звернулась до правоохоронних органів
із заявою про злочин та в матеріалах
справи міститься інформація про те, що
слідчим відділом Сумського МВ УМВС
України в Сумській області
здійснювалось досудове розслідування
кримінального провадження внесеного
до ЄРДР за №0002175 від 06.05.2014 року за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358
КК України, щодо підроблення довідки
про доходи виданої на ім»я ОСОБА_4 з
метою оформлення кредиту.

В подальшому кримінальне
провадження було направлено до суду та
судом встановлено, що в один з
невстановлених днів на початку травня
2008 року у ОСОБА_2 виникло бажання взяти
кредит в установі банку для власних
потреб шляхом оформлення кредиту на
свою знайому ОСОБА_4, без її відома та
згоди.

Отримавши ряд консультацій у
Сумській філії Акціонерног банку
«Брокбізнесбанк» і знаючи, що для
одержання кредиту необхідне
підтвердження платоспроможності
особи шляхом надання довідки про
доходи на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_3, будучи
фізичною особою- підприємцем та маючи
печатку суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи, вирішив
особисто підробити таку довідку.

Реалізовуючи свій злочинний
намір і направлений на підроблення
документа та його використання з метою
отримання кредиту у сумі 16 000 грн., діючи
умисно , з особистих інтересів , ОСОБА_2
12 травня 2008 року у денний час, за місцем
свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1
власноручно за допомогою кулькової
ручки заповнив заздалегідь
підготовлений бланк довідки про
доходи, внісши до нього неправдиві дані
про те, що ОСОБА_4 станом на 12 травня 2008
року працювала на посаді
муляра-штукатура у ФОП ОСОБА_2,
отримувала заробітну плату: за
листопад 2007 року - 2 800 грн., грудень 2007
року - 2 800 грн., січень 2008 року - 2 800 грн.,
лютий 2008 року -2 930 грн., березень 2008 року
- 2 970 грн. та за квітень 2008 року - 2 995 грн. ,
що становило нарахованої заробітної
плати на загальна сума 17 295 грн. В
дійсності у ФОП ОСОБА_2 громадянка
ОСОБА_4 взагалі не працювала та
заробітну плату не отримувала, хоча
раніше зверталась з питанням
працевлаштування, з наданням копії
свого паспорту та ідентифікаційного
коду.

Зазначеній довідці ОСОБА_2
присвоїв реєстраційний № 16 від 12.05.2008
р., особисто поставив свій підпис
напроти свого прізвища як ФОП ОСОБА_2,
скріпив підроблений документ печаткою
і кутовим штампом , надавши йому
офіційного статусу.

Потім цього ж дня ОСОБА_2
власноручно заповнив заздалегідь
отриману в банку заяву-анкету, внісши
до неї анкетні дані ОСОБА_4 та завірив
вище вказаний документ підписом від
імені ОСОБА_4

12.05.2008 р. у денний час в
приміщенні СФ АБ «Брокбізнесбанк» за
адресою: м. Суми, пр-т Курський , 6 м. Суми,
вводячи в оману працівника банку
ОСОБА_5 про те, що правомірно діє від
імені ОСОБА_4, ОСОБА_2 надав
заздалегідь підготовлені копії
паспорту громадянки України та
ідентифікаційного коду ОСОБА_4, а також
підроблену довідку про доходи № 16 від
12.05.2008 на ім'я ОСОБА_4 та заяву-анкету від
12.05.2008р.

Перебуваючи у приміщенні СФ АБ
«Брокбізнесбанк» за адресою: м. Суми,
пр-т Курський 6, у денний час 13.05.2008 р.
ОСОБА_2 підписав кредитний договір №
06158 від 13 травня 2008 року між СФ АБ
«Брокбізнесбанк» та ОСОБА_4 про надання
кредиту на суму 16 000 грн.

У подальшому кредитні кошти у
сумі 15 606, 68 грн. банком були
перераховані на поточний рахунок
позичальника - ОСОБА_4, доступ до якого
мав ОСОБА_2 за допомогою кредитної
карти та ПІН коду, що надали йому
працівники банку після укладення
договору.

Грошові кошти ОСОБА_2 упродовж
2008-2010 років з кредитної картки, яка
видавалася ОСОБА_4 за кредитним
договором за № 06158 від 13.05.2008 р,
зняв та використав на власні потреби.

В мотивувальній частині ухвали
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 11.08.2014 року також зазначено, що
своїми умисними діями, які виразилися у
підробленні довідки про доходи за № 16
від 12 травня 2008 року на ім'я ОСОБА_4,
ОСОБА_2 вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358
КК України - підроблення офіційного
документа.

А своїми умисними діями, які
виразилися у використанні завідомо
підробленого документа шляхом надання
його до СФ АБ «Брокбізнесбанк», а саме -
довідки про доходи за № 16 від 12 травня
2008 року на ім'я ОСОБА_4, ОСОБА_2 вчинив
кримінальне правопорушення,
передбачене ч. 4 ст. 358 КК України -
використання завідомо підробленого
документа.

Вищезазначені обставини
отримання кредиту в судовому засіданні
підтвердив як ОСОБА_2, так і ОСОБА_4

Від кримінальної
відповідальності ОСОБА_2 ухвалою
Ковпаківського районного суду м.Суми
від 11.08.2014 року звільнено з підстав
закінчення строку давності,
кримінальне провадження закрито, ПАТ
«Брокбізнесбанк» був учасником
кримінального провадження і
пред»явлений ними цивільний позов -
залишено без розгляду. Зазначена
ухвала не оскаржувалась в апеляційному
порядку та набула законної сили
(а.с.100-101).

Вказана ухвала суду є письмовим
доказом відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК
України, який містить відомості щодо
предмета доказування, одержаний в
порядку, передбаченому законом і в силу
ст. ст. 57,58, 59, а тому є належним і
допустимим.

Таким чином, у даному випадку
письмовими доказами, як цього вимагає
ст.ст.207,218,1055 ЦК України, доведені
обставини,на які ОСОБА_4 посилалася в
якості обґрунтування заперечень, та
спростовані підстави заявленого до неї
позову, а саме, що між банком та ОСОБА_4
виникли кредитні правовідносини і банк
надав їй кредит в сумі 16000,00 грн.

В той же час, обставини викладені
в ухвалі Ковпаківського районного суду
м.Суми від 11.08.014 року дають підстави
стверджувати, що між ОСОБА_4, а також
ОСОБА_3 та банком ніяких відносин не
виникало, а тому підстави для
покладення на них обов»язків за
невиконання умов договору - відсутні.
Також судом встановлено, що кредитний
договір як і договір поруки від імені
ОСОБА_3 з банком уклав ОСОБА_2 без їх
відома та згоди, коштами отриманими за
кредитним договором користувався лише
ОСОБА_2 і що саме він допустив порушення
прав банку щодо несвоєчасного
повернення коштів за умовами
кредитного договору.

Згідно матеріалів справи, за
кредитним договором №06158 виникла
заборгованість, яка станом на 28.01.2014
року становила 18761,67 грн., в тому числі:
15606,68 грн.- сума непогашеного кредиту;
3154,99 грн. - сума прострочених відсотків
(а.с. 13-16).

Як зазначалось вище, в судовому
засіданні під час розгляду даної
справи за позовом ПАТ «Брокбізневбанк»
до ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, відповідач ОСОБА_2 суму
заборгованості за кредитним договором
- 18761,67 грн. визнав в повному обсязі.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

В даному випадку, суд вважає, що
визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не
суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи зазначене, та повне
визнання ОСОБА_2 позовних вимог, суд
вважає, що саме з нього слід стягнути
суму боргу за договором кредиту №
06158 від 13.05.2008 року.

Таким чином, позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
необхідно стягнути судовий збір в
розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 212-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Брокбізнесбанк» заборгованість за
кредитним договором в сумі 18761,67 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Сумської області через
Зарічний районний суд м.Суми
протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які беруть
участь у справі але не були присутні
під час проголошення рішення мають
право оскаржити його протягом 10 днів з
моменту отримання його копії.

Суддя
І. В. Клімашевська