КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/2368/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2014 року

Київський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді
Петренка В.С.

за участю секретаря -
Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Одесі цивільну
справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3,
в якому просила стягнути з
відповідачки на її користь 2346,42 грн. за
спожиту електроенергію.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2
посилається на те, що їй на підставі
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 08.07.1996 року належить на праві
спільної часткової власності 7/40 частин
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Одесі.
Відповідачці ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право на спадщину від
26.11.2012 року також належить 7/40 частин
зазначеного домоволодіння.

Позивачка вказує, що згідно додаткової
угоди №2002847 від 01.11.2012 року, укладеної
між ОСОБА_2 та ВАТ «Одесаобленерго»,
вона є споживачем електричної енергії
за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки
відповідачка ОСОБА_3 не сплачує за
спожиту нею електричну енергію станом
на 01.11.2012 року сформувалася
заборгованість за спожиту електричну
енергію в розмірі 4692,84 грн.

На підставі договору про погашення
заборгованості №2002847 від 01.11.2012 року
ОСОБА_2 домовилася розрахуватись в
термін до 01.08.2013 року з наявним боргом.

Через те, що відповідачка ОСОБА_3
відмовляється сплачувати борг та
компенсувати позивачці частину вже
сплачених нею в рахунок погашення
заборгованості коштів, ОСОБА_2 була
вимушена звернутися до суду із
відповідним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник позовні вимоги підтримали.

Представник ОСОБА_3 у судовому
засіданні позов не визнав, вказував на
відсутність доказів споживання саме
відповідачкою електричної енергії,
зазначав, що ОСОБА_3 набула у власність
7/40 домоволодіння згідно свідоцтва про
право на спадщину, яке було
зареєстроване лише 26.11.2012 р., а
заборгованість за спожиту електричну
енергію сформувалась станом на 01.11.2012
р., тобто право власності на вказаний
об'єкт було набуто ОСОБА_3 вже після
того, як виник борг за спожиту
електричну енергію.

Представник відповідачки також
вказував, що ОСОБА_3 фактично не мешкає
у домоволодінні АДРЕСА_1 в м. Одесі,
оскільки електропостачання по
вказаній адресі було самовільно
відключено позивачкою ОСОБА_2 ще до
01.11.2012 року, у зв'язку із цим ОСОБА_3
вимушена проживати за іншою адресою,
наймати житло.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_2,
її представника, представника
відповідачки ОСОБА_3, показання свідка,
дослідивши та проаналізувавши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про необхідність задоволення позовних
вимог, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом у судовому
засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1
в м. Одесі. Кожній належить по 7/40
вказаного домоволодіння.

ОСОБА_3 належить 7/40 частин зазначеного
домоволодіння на підставі свідоцтва
про право на спадщину від 26.11.2012 року,
зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН»
28.11.2012 року (а.с. 3).

Згідно додаткової угоди № 2002847 від
01.11.2012 року, укладеної між ОСОБА_2 та ВАТ
«Одесаобленерго», ОСОБА_2 є споживачем
електричної енергії за адресою:
АДРЕСА_1, на її ім'я відкрито особовий
рахунок.

Станом на 01.11.2012 року за ОСОБА_2
утворилася заборгованість за спожиту
електричну енергію в розмірі 4692,84 грн.
за період споживання з 04.06.2012 року по
03.10.2012 року (а.с. 51).

На підставі договору про погашення
заборгованості №2002847 від 01.11.2012 року
ОСОБА_2 домовилася розрахуватись в
термін до 01.08.2013 року з наявним боргом
(а.с. 5).

З листа ПАТ «Одесаобленерго» від 20.05.2014
року вбачається, що заборгованість
ОСОБА_2 було погашено (а.с. 57).

З довідки (витягу з домової книги про
склад родини та реєстрацію) від 24.01.2013
року слідує, що у домоволодінні АДРЕСА_1
в м. Одесі відповідачка ОСОБА_3
зареєстрована з 08.07.1997 року, крім неї у
7/40 вказаного домоволодіння
зареєстровані та проживають її син
ОСОБА_4, позивачка ОСОБА_2, її чоловік
ОСОБА_5 та син позивачки - ОСОБА_3 (а.с. 79).

Судом також встановлено, що у лютому 2013
року ОСОБА_3 звернулася до Київського
районного суду м. Одеси з позовом до
ОСОБА_2, в якому вказувала, зокрема, на
те, що вона проживала разом із своїм
сином у домоволодінні АДРЕСА_1 в м.
Одесі, сплачувала своїй матері - ОСОБА_2
за послуги електропостачання на
підставі усної домовленості, а також
погодилася сплатити борг за спожиту
електроенергію разом із ОСОБА_2 (а.с. 71).

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склався фактичний
порядок користування їх частками
домоволодіння, відповідно до якого у
користуванні позивачки ОСОБА_3
перебувають приміщення 2-2 - кухня, 2-3 -
житлова, 2-4 - коридор, 2-5 - санвузол, 2-7 -
житлова, а у користуванні ОСОБА_2 - 2-6 -
кухня, 2-8 - санвузол, 2-9 - підсобне, 2-10 -
підсобне згідно даних технічного
паспорту КП «ОМБТІ та РОН» від 22.01.2013
року. Вказані приміщення мають окремі
входи, санвузли та кухні.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6,
правонаступником якого є його донька -
ОСОБА_3, користувались спільно єдиною
системою енергопостачання, з єдиним
встановленим електролічильником.
Електролічильник був встановлений на
внутрішній стінці коридору 2-4 за
технічним паспортом, який перебуває у
фактичному користуванні ОСОБА_3 При
цьому особовий рахунок був відкритий
на ім'я ОСОБА_2

У зв'язку із наявністю спору між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 щодо сплати за споживану
електроенергію, ОСОБА_2 найняла
електрика, який здійснив відключення
від електропостачання приміщень
будинку, в яких мешкала ОСОБА_3 разом із
своєю малолітньою дитиною.

Дані обставини були встановлені
рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 14.11.2013 року, яке набрало
законної сили та не потребують
доказування.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3
пояснив суду, що відповідачка ОСОБА_3
проживала у домоволодінні АДРЕСА_1 в м.
Одесі разом із сином та чоловіком, з
яким перебуває у фактичних шлюбних
відносинах, з моменту свого народження
та до кінця жовтня 2012 року, тобто до
здійснення відключення ОСОБА_2
електропостачання у частині будинку
ОСОБА_3

За таких обставин, суд критично оцінює
посилання представника відповідачки
про те, що ОСОБА_3 фактично не мешкала у
домоволодінні АДРЕСА_1 в м. Одесі та не
користувалася електроенергією на
момент утворення заборгованості.

Суд враховує також і те, що
заборгованість у розмірі 4692,84 грн.
утворилася за період споживання з
04.06.2012 року по 03.10.2012 року, а ОСОБА_3
одержала свідоцтво про право на
спадщину 26.11.2012 року та зареєструвала
його в КП «ОМБТІ та РОН» 28.11.2012 року,
проте вищевказану частку у
домоволодінні ОСОБА_3 отримала у
власність в порядку спадкування за
заповітом після смерті батька ОСОБА_6,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1
року, спадкову справу заведено 03.11.2010
року (а.с. 88).

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини, а тому 7/40
домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Одесі
належать ОСОБА_3 з моменту смерті
спадкодавця тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1

Частиною 4 ст. 319 ЦК України встановлено,
що власність зобов'язує.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що
співвласник відповідно до своєї частки
у праві спільної часткової власності
зобов'язаний брати участь у витратах на
управління, утримання та збереження
спільного майна, у сплаті податків,
зборів (обов'язкових платежів), а також
нести відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
із спільним майном.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
житлово - комунальні послуги» плата за
житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору. Розмір плати за
комунальні послуги розраховується
виходячи з розміру затверджених
цін/тарифів та показань засобів обліку
або за нормами, затвердженими в
установленому порядку.

Згідно приписів ст. 67 Житлового кодексу
УРСР плата за комунальні послуги
(водопостачання, газ, теплова енергія
та інші послуги) береться крім
квартирної плати за затвердженими у
встановленому порядку тарифами.

Згідно ст. 7 «Правил користування
приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями» власник
та наймач (орендар) квартири
зобов'язаний, зокрема, оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у
строки, встановлені договором або
законом.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3
повинна відшкодувати ОСОБА_2 ? від
здійснених останньою витрат на оплату
послуг електропостачання, виходячи з
рівності їх часток у праві спільної
часткової власності на домоволодіння,
встановленого судом факту проживання
ОСОБА_3 у домоволодінні у період
утворення заборгованості та
відсутності доказів передання ОСОБА_3
грошей ОСОБА_2 за спожиту
електроенергію, а тому позовні вимоги
задовольняються судом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог. Оскільки
позивачкою не заявлені вимоги про
відшкодування судових витрат, у суду
відсутні підстави для покладання цих
витрат на відповідачку.

Керуючись ст.ст. 88, 213 - 215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (65049, АДРЕСА_2, код
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 2346 (дві тисячі
триста сорок шість) грн. 42 коп. за
спожиту електроенергію.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Київський районний суд м. Одеси
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя
Петренко В. С.