Справа № 467/1666/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2014 року Арбузинський районний
суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді
Кірімової О.М.,

при секретарі
Сіваченко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Арбузинка
цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»

до

ОСОБА_1

про стягнення боргу за картковим
рахунком

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» (далі
ПАТ «Державний ощадний банк України»)
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення боргу за картковим
рахунком.

Свої вимоги мотивує тим, що 22 листопада
2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк
України», назву якого змінено
відповідно до вимог Закону України
«Про акціонерні товариства» на
Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» та
відповідачем укладено договір про
відкриття фізичній особі карткового
рахунку та здійснення його
розрахунково-касового обслуговування
за дебетово-кредитною схемою № б/н, за
яким позивач, за заявою відповідача, та
відповідно до п.7.1 Договору, відкрив
останньому кредитну лінію з лімітом
кредиту у сумі 600,00 грн.. Відповідно до п.
7.2. Договору за користування кредитом
клієнт зобов'язаний був сплачувати
банку відповідну плату (проценти) в
порядку і розмірах, визначених у
договорі. Договір набуває чинності з
дати його підписання сторонами і до дня
закриття картрахунку і завершення всіх
розрахунків по картрахунку відповідно
до п. 11.4 цього договору.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1
умов кредитного договору належним
чином не виконує, в зв'язку з чим станом
на 14.07.2014 року відповідач перед банком
має заборгованість в сумі 3483 грн. 70 коп.,
яка складається із: 1876 грн. 64 коп. -
заборгованість по основному боргу, 1060
грн. 92 коп. - відсоток за користування
кредитом, 1 грн. 50 коп. - плата за
отримання міні-виписки залишків
коштів, 175 грн. 05 коп. - плата за зняття
коштів в АТМ (банкоматах) інших
банківських установ, 369 грн. 59 коп. -
плата за перевищення ліміту.
Зазначений борг позивач просив
стягнути з відповідача та сплачені ним
при зверненні до суду судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги та просив суд задовольнити їх в
повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні
заперечував проти задоволення позову,
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити в повному обсязі,
застосувавши позовну давність до
заявлених вимог позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення на них,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, застосувавши
до спірних правовідносин відповідні
норми матеріального та процесуального
права, встановив наступні фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини та приходить до
наступного.

Судом встановлено, що 22.11.2007 року між
ВАТ «Державний ощадний банк України»
та ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст. 1054,
1055 ЦК України, укладено кредитний
договір № б/н про відкриття фізичній
особі карткового рахунку та здійснення
його розрахунково-касового
обслуговування за дебетово-кредитною
схемою, згідно якого банк, відповідно
до п.7.1. зобов'язався надати відповідачу
кредит у сумі 600 грн. (а.с. 6-13).

Відповідно п.7.2.1., 7.2.2 Договору,
відповідач зобов'язався сплачувати
проценти за користування кредитом та
за перевищення витратного ліміту (а.с.
7).

Відповідно до вимог ст..ст. 525, 526, 530 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином і в строк
встановлений в договорі, одностороння
відмова від зобов'язання, якщо інше не
встановлено договором, не
допускається.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ст. 611 ЦК
України).

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідач свої договірні зобов'язання
за даним кредитним договором не
виконав і як вбачається з розрахунку
заборгованості (а.с. 117-18) не здійснював
належним чином погашення
заборгованості по кредиту, в зв'язку з
чим станом на 14.07.2014 року за ним
рахується заборгованість перед банком
в сумі 3483 грн. 70 коп., яка складається із:
1876 грн. 64 коп. - заборгованість по
основному боргу, 1060 грн. 92 коп. -
відсоток за користування кредитом, 1
грн. 50 коп. - плата за отримання
міні-виписки залишків коштів, 175 грн. 05
коп. - плата за зняття коштів в АТМ
(банкоматах) інших банківських установ,
369 грн. 59 коп. - плата за перевищення
ліміту.

Таким чином, судом встановлено
неналежне виконання відповідачем
взятих на себе зобов'язань відповідно
до умов укладеного договору на
відкриття карткового рахунку та
обслуговування платіжної картки від
22.11.2007 року, що спричинило порушення
його умов.

Проте, в судовому засіданні
відповідач відповідно до вимог ч.3 ст. 267
ЦК України заявив про застосування
строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок. Початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов, тобто можливості
реалізувати своє право в примусовому
порядку через суд.

Так судом встановлено, що строк дії
картки закінчився, починаючи з вересня
2009 року (що підтверджено розрахунком
заборгованості). Після цієї дати
відповідачем погашення заборгованості
та обслуговування банківської
платіжної картки не здійснювалось, а
позовна заява подана лише в липні 2014
року. Здійснення операції на рахунку
відповідача у серпні 2011 року в сумі 1600
грн. здійснювалось за ініціативою
банку, без відома ОСОБА_1 Зазначене в
судовому засіданні сторонами не
заперечувалось.

У правовій позиції Верховного Суду
України, викладеній в постанові від 6
листопада 2013 року в справі № 6-116цс13,
зазначено, що відповідно до ст. 261 ЦК
України початок перебігу позовної
давності співпадає з моментом
виникнення у зацікавленої сторони
права на позов. Перебіг позовної
давності за вимогами кредитора, які
випливають з порушення боржником умов
договору (графіка погашення кредиту)
про погашення боргу частинами
(щомісячними платежами) починається
стосовно кожної окремої частини від
дня, коли відбулося це порушення. У разі
порушення боржником строків сплати
чергових платежів, передбачених
договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК
України кредитор протягом усього часу -
до встановленого договором строку
закінчення виконання останнього
зобов'язання вправі заявити в суді
вимоги про дострокове повернення тієї
частини позики (разом з нарахованими
процентами - ст. 1048 ЦК України), що
підлягає сплаті.

Також, згідно з правовими позиціями
Верховного Суду України, викладеними в
постанові від 19 березня 2014 року (справа
№ 6-14 цс 14), відповідно до правил
користування платіжною карткою, які є
складовою кредитного договору, картка
діє в межах визначеного нею строку. За
таким договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Стаття 267 Цивільного кодексу України
встановлює, що сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Враховуючи те, що предствник
відповідача заявив про застосування
позовної давності, а позивач не
зазначив поважні причини пропуску
строку давності і не надав суду
доказів, що підтверджують поважність
причини пропуску, суд вважає можливим
застосувати строк позовної давності та
відмовити позивачу в задовленні
позовних вимог за спливом строку
позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 253, 256, 257, 261, 267 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1 про
стягнення боргу за картковим рахунком,
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Миколаївської
області через Арбузинський районний
суд Миколаївської області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Арбузинського

районного суду
О.М. Кірімова