Провадження №2/447/363/14 Справа №2-610/10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

12.03.2014 року Миколаївський
районний суд Львівської області

в складі: головуючого -судді Березюк
Г. М.

при секретарі Федчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи таким, що втратив право
користування жилим приміщенням ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про визнання його таким, що
втратив право на користування житловим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. В
обґрунтування заявлених вимог
зазначала, що з відповідачем
перебувала у шлюбі до 15.03.2001 року. Однак
ще до розірвання шлюбу в 2000 році ОСОБА_2
пішов з дому, забравши свої речі та за
період 2000-2010 роки жодного разу не
з'являвся в спірній квартирі, не
сплачував плату за комунальні послуги.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 добровільно
залишив спірну квартиру понад
встановлені законом строки в ній не
проживає, не проводить оплату за
комунальні послуги, тому просить
визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні представник
позивачки , ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримав та пояснив, що відповідач є
його батьком. У 2001 році ОСОБА_2 поїхав на
роботу в Іспанію, мати ОСОБА_1 поїхала
на роботу в Італію. З 2001 року в спірній
квартирі ніхто не проживав. Вони з
сестрою спочатку проживали у
с.Станківці, а потім пішли вчитись і
стали проживати у м.Львові. Про місце
перебування батька всі ці роки вони
нічого не знали. ОСОБА_1 оплачувала всі
комунальні послуги, а у 2010 році
звернулась з вказаним позовом до суду.
Просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти позову заперечив та пояснив, що є
інвалідом ІІІ групи. За місцем
проживання був відсутній з поважних
причин, оскільки їздив в Іспанію на
лікування, про що відповідно
представив довідку. Спірну квартиру
отримала позивачка у 1997 році завдяки
йому, на підставі його довідки МСЕК.
Просив в позові відмовити, так як через
крадіжку його паспорта зміг
повернутись додому лише у 2013 році.

Представник третьої особи, КП
«Розділжитлосервіс», в судове
засідання не з'явився, хоч повідомлявся
про час і місце розгляду справи, жодних
заяв чи клопотань не подав.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення сторін, дослідивши
докази, які мають значення для
вирішення спору по суті, встановив
наступні обставини та надав їм правову
оцінку.

У відповідності зі ст.ст. 71, 72 ЖК України
при тимчасовій відсутності особи, за
нею зберігається право на жиле
приміщення протягом шести місяців, а у
разі відсутності без поважної на те
причини понад встановлені строки,
особа може бути визнана судом такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням.

У відповідності з актами комісії КП
«Розділжитлосервіс» Львівської
області від 26.05.2008 року, 03.09.2008 року,
11.12.2008 року, 15.02.2010 року відповідач у
квартирі по АДРЕСА_1 не проживає з 2000
року, особисто відповідача та його
речей не виявлено. Зазначені акти
констатують лише факт не проживання у
спірній квартирі відповідача станом на
час проведення обстеження - 2008-2010 р.р.,
жодних відомостей про причини
відсутності ОСОБА_2 за місцем
реєстрації не вказано.

Згідно акту на опломбування
складеного працівниками МДКП
«Розділтеплокомуненерго» 26.06.2001 року в
присутності жителя ОСОБА_2 було
відключено та опломбовано холодну і
гарячу воду в квартирі по адресу
АДРЕСА_1. В судовому засіданні сторони
не заперечували, що з 2001 року в
квартирі ніхто не проживав, оскільки
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поїхали на роботу за
межі України.

Згідно представлених відповідачем
квитанцій про оплату
житлово-комунальних послуг наданих у
квартиру АДРЕСА_1 у листопаді 2005 року
ним було сплачено заборгованість по
оплаті комунальних послуг, так як він
перебував за межами України оплату
здійснила його мати - ОСОБА_4.

З пояснень відповідача ОСОБА_2 , які
підтверджуються письмовими доказами,
вбачається, що з 02.02.2008 року по 01.05.2012
року він перебував у Центрі
Християнської благодійної асоціації
реабілітації та реінтеграції
вигнанців Валенсійської спільноти в
Аліканте Іспанія. Крім того,
відповідач ОСОБА_2, перебуваючи в
Іспанії, втратив особисті документи, і
лише 05.11.2013 року отримав посвідчення
особи на повернення в Україну. Вказані
обставини свідчать про поважність
причин довготривалої відсутності за
місцем проживання відповідача ОСОБА_2.

За таких обставин суд приходить до
переконання, що позивачкою не доведено
факту не проживання без поважних
причин відповідача ОСОБА_2 у квартирі
АДРЕСА_1. ОСОБА_2 тривалий час перебував
в Іспанії в реабілітаційному центрі, за
час тимчасової відсутності частково
сплачував житлово-комунальні послуги
надані у спірну квартиру, тому суд
приходить до переконання, що
відповідач був відсутній за місцем
проживання з поважних причин, а тому в
позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 71, 72 Житлового
кодексу України та ст. ст. 10, 60, 169, 209, 212,
215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи таким, що втратив право
користування жилим приміщенням
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Львівської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя :
Березюк Г. М.