Справа № 346/5962/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2014 року
м. Коломия

Коломийський міськрайонний
суд

Івано-Франківської
області

в складі головуючого судді
Калинюка О.П.

з участю секретаря
Томин О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в
місті Коломиї цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про встановлення факту
родинних відносин та визнання права
власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О
В И В:

в обгрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
в АДРЕСА_1 належав на праві власності
колгоспному двору, головою якого була
мати позивача ОСОБА_5, яка на час
ліквідації колгоспних дворів
проживала у спірному будинку разом зі
сторонами. Тому кожен з них має (мав)
право на 1/5 частину вказаного будинку.
Після смерті матері позивача
відкрилась спадщина за заповітом, в
тому числі і на 1/5 частину вказаного
будинку, яку прийняв позивач ОСОБА_1,
вступивши в управління вказаним
спадковим майном, та, звернувшись із
відповідною заявою до державного
нотаріуса. Однак, остання відмовила
позивачу у видачі свідоцтва про право
на спадщину, оскільки відсутній
правовстановлюючий документ на
спадкове будинковолодіння, що
підтверджує право власності померлої
ОСОБА_5 на нього. Видане на ім'я
померлої свідоцтво право власності на
спірний житловий будинок втрачене.
Відповідачі на частки в зазначеному
колишньому колгоспному дворі не
претендують. Інших спадкоємців, які б
претендували на спадщину немає.
Позивач також зазначає, що в актових
записах, які стосуються його матері,
наявні розбіжності, в зв'язку з чим
позивач не може підтвердити факт
родинних відносин між ним та його
матір'ю. Зокрема, втрачене свідоцтво
про її народження, а в свідоцтві про її
одруження з батьком позивача невірно
вказано дату її народження. Тому
позивач просить встановити факт, що
він є сином померлої ОСОБА_5, та
визнати за ним в порядку спадкування
право власності на вказаний житловий
будинок та господарські будівлі і
споруди.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, 08.12.2014 року подав суду письмову
заяву, в якій зазначає, що позовні
вимоги підтримує та просить справу
розглядати в його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, 19.11.2014 року звернулися до
суду з письмовими заявами, в яких
зазначають, що позовні вимоги визнають,
а справу просять розглядати без їх
участі.

В зв'язку з неявкою в судове
засідання сторін фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу не здійснювалося, що відповідає
правилам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи,
і, оцінюючи досліджені докази в
сукупності, вважає, що позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання
відповідачами позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.256 ЦПК
України суд розглядає справи про
встановлення факту родинних відносин
між фізичними особами.

Відповідно до копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
09.06.1967 року Товмачицькою сільською
радою Коломийського району, позивач
народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Товмачик
Коломийського району. Його батьками
вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.8).

Згідно з копіями свідоцтв про
смерть серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4,
виданих виконкомом Товмачицької
сільської ради Коломийського району,
особи, які вказані батьками позивача,
померли відповідно 27.03.1987 року та
ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.6,7).

Відповідно до копії актового
запису про народження №24 від 13.09.1934
року ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в
с.Іванівці Коломийського району. Її
матір'ю вказана ОСОБА_8 (а.с.41).

Із копії свідоцтва про укладення
шлюбу серії НОМЕР_5, виданого
виконкомом Коломийської районної
ради 21.08.1989 року, ОСОБА_8 23.11.1937 року
уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила
прізвище на «ОСОБА_9» (а.с.9).

В зв'язку з цим суд приходить до
висновку, що її дочка - ОСОБА_7, яка на
час укладення вказаного шлюбу була
малолітньою, теж змінила прізвище на
«ОСОБА_9».

Згідно з копією запису акта про
шлюб №10 від 13.03.1957 року в цей день
зареєстрували шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.42).

Враховуючи вищенаведене, визнання
позову відповідачами, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
раніше носила прізвища «ОСОБА_9» та
«ОСОБА_9», є матір'ю позивача.
Вказівка в свідоцтві про укладення нею
шлюбу невірної дати її народження
(15.04.1934 року) суд вважає наслідком
помилки працівників, які оформляли
вказаний документ.

Судом встановлено, що ОСОБА_5
залишила заповіт, який 17.08.2000 року
посвідчений виконавчим комітетом
Товмачицької сільської ради
Коломийського району ОСОБА_11, та
зареєстрований в реєстрі за № 68, яким
заповідач все своє майно і все, що буде
належати їй на момент смерті,
заповіла своєму сину, тобто позивачу
(а.с.10).

Відповідно до довідки №81/02.2-20/08,
виданої Товмачицькою сільською радою
Коломийського району
Івано-Франківської області 26.03.2014 року,
померлій ОСОБА_5 на момент смерті
належав житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходяться в АДРЕСА_1. Дане
господарство станом на 01.07.1990 року
належало до селянського двору. На час
смерті ОСОБА_5 в зазначеному будинку
проживали: син померлої ОСОБА_1,
невістка ОСОБА_2 та онуки - ОСОБА_12,
ОСОБА_13 В даній довідці також
зазначено, що заповіт від імені
померлої ОСОБА_5 посвідчувався у
виконкомі вказаної сільської ради
17.08.2000 року, і цей заповіт не змінювався
і не скасовувався (а.с.14).

Судом також встановлено, що
відповідно до виписки з
інвентаризаційних матеріалів ОКП
"Коломийське МБТІ", виданої 13.08.2014 року
за №50900, згідно архівних даних станом
на 31.12.2012 року право власності на
житловий будинок загальною площею 62,7
кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., та
господарські будівлі і споруди в
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право власності на жилий будинок,
виданого 02.11.1989 року згідно з рішенням
виконкому Коломийської районної ради
№125 від 14.06.1989 року, зареєстровано за
ОСОБА_5 - головою колгоспного двору
(а.с.15).

Згідно з копією технічного
паспорта на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, виданого ОКП
"Коломийське МБТІ" 29.08.2014 року,
вбачається, що інвентаризаційна
вартість спірних будинку,
господарських будівель і споруд
становить 90 302,00 грн., рік побудови
будинку -1955. Вказане майно складається
з житлового будинку загальною площею
62,7 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., та
господарських будівель і споруд:
літньої кухні - літера "Б",

сараю - літера "В", вбиральні - літера "Г",
криниці -"№1" , огорожі -"№2" (а.с.11-13).

Згідно з п.6 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 року
№20 "Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності", передбачено, що право
власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
припинення його існування, мають ті
члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року
не втратили права на частку в його
майні. Розмір частки члена двору
визначається, виходячи з рівності
часток усіх його членів, включаючи
неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно з відповіддю державного
нотаріуса Першої Коломийської
районної державної нотаріальної
контори від 29.10.2014 року позивачу
ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва
про право на спадщину в зв'язку з тим, що
відсутній правовстановлюючий
документ, що підтверджує право
власності померлої ОСОБА_5 на нерухоме
майно (а.с.22).

Враховуючи визнання позову
відповідачами, суд приходить до
висновку, що вказаний
правовстановлюючий документ втрачено,
а позивач як єдиний спадкоємець за
заповітом, який прийняв спадщину після
смерті своєї матері, не взмозі
оформити свої права на вказане
спадкове майно.

Тому за ним слід визнати право
власності на спірне майно.

На підставі наведеного, ст.392 ЦК
України, ст.256 ЦПК України та, керуючись
ст.ст.213-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець і житель
АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової
картки платника податків: НОМЕР_1, є
сином ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в
с. Товмачик Коломийського району
Івано-Франківської області (свідоцтво
про смерть серії НОМЕР_4, видане
виконкомом Товмачицької сільської
ради Коломийського району
Івано-Франківської області 11.12.2002
року).

Визнати в порядку спадкування за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем і
жителем АДРЕСА_1 реєстраційний номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1, право власності на:

-житловий будинок загальною площею
62,7 кв.м., житловою площею 41,6 кв.м., та
господарські будівлі і споруди: літню
кухню - літера "Б", сарай - літера "В",
вбиральню - літера "Г", криницю - "№1",
огорожу - "№2", що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Івано-Франківської області через
Коломийський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом 10
днів з часу отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст
рішення виготовлено 12 грудня 2014
року.

Суддя
Калинюк О. П.