АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Соколової В.В.

суддів: Усика Г.І., Нежури В.А.,

при секретарі Охневській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2014 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: Гаражно-будівельний кооператив «Енергетик-2» про визнання права власності на будівельні матеріали, -

В С Т А Н О В И Л А

22.01.2014 позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати за ним право власності на будівельні матеріали, що знаходяться в ГБК «Енергетик-2» в м. Києві по вул. Затишна 1-А. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у червні 2006 року він та ОСОБА_1, який був членом Гаражно-будівельного кооперативу "Енергетик- 2" домовилися закупити за спільні кошти будівельні матеріали для будівництва гаражного боксу на території кооперативу з наступним оформленням його у спільну власність, протягом червня 2006 - травня 2010 років позивачем та відповідачем-1 здійснено закупівлю зазначених матеріалів, при цьому ОСОБА_1 було виділено до 5000,00 грн., а позивачем приблизно 25000,00 грн. Згодом, в квітні 2012 року ОСОБА_1 продав позивачу свою частку будівельних матеріалів за 5000,00 грн., що підтверджується розпискою. Після цього позивач розібрав конструкцію недобудованого гаражу, так як він не відповідав нормам ДБН та почав нове будівництво. Однак, відповідачі вважають, що будівельні матеріали належать їм на праві спільної власності, а позивачу лише дозволяють користуватися належним їм майном.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2014 в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: Гаражно-будівельний кооператив «Енергетик-2» про визнання права власності на будівельні матеріали - відмовлено.

Справа № 753/1887/14
№ апеляційного провадження:22-ц-796/10926/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність, необґрунтованість рішення суду у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що вирішуючи дану справу, судом неповно з'ясовані усі фактичні обставини справи, що сприяло неповному, необ'єктивному та неупередженому розгляду справи. Враховуючи вищезазначене, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Також не погодився з ухваленим рішенням відповідач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що суд не в повній мірі з'ясував обставини справи, безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про приєднання доказів які свідчать про відсутність в ГБК «Енергетик-2» жодних будівельних матеріалів, а вказана земельна ділянка на якій розташований недобудований гараж не належить ГБК. Крім того, відповідач вказує, що ним подано заяву про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва за нововиявленими обставинами, оскільки ним випадково включено гаражний бокс під НОМЕР_1 у ГБК «Енергетик-2» до майна, яке підлягало поділу між ним та його дружиною, оскільки вказане рішення лягло в основу оскаржуваного рішення суду. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, наголошував на наявності неповного дослідження обставин справи, а саме не враховано відсутність у ГБК прав користування земельною ділянкою, що унеможливлює визначення місця перебування будівельних матеріалів, що є предметом спору. Просив про задоволення вимог апеляційної скарги та позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти доводів обох апеляційних скарг, вважає їх надуманими, а рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_1 та представник третьої особи ГБК «Енергетик-2» в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що причини неявки суду не повідомили. Тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді Соколової В.В., пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі його будівництва (створення майна).

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що будівельні матеріали, право власності на які просить визначити позивач, фактично є гаражним боксом в ГБК «Енергетик-2», який не введений в експлуатацію.

Виходячи з визначення, наведеного в ст. 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Право користування послугами кооперативу належить його членам (ст. 12 цього Закону).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 82 від 17.05.2001 ОСОБА_1 здійснював пайовий внесок до ГБК «Енергетик-2» /а.с.5/ та був членом цього кооперативу, що не заперечується і позивачем.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2012 встановлено, що гаражний бокс НОМЕР_1 (в першому ряду) в ГБК «Енергетик-2», як об'єкт незавершеного будівництва (будівельні матеріали та обладнання) є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та виділений у власність ОСОБА_3 /а.с.74-80/. Вказане рішення набрало законної сили згідно відмітки суду станом на 19.02.2014.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, право власності на гаражний бокс НОМЕР_1 (в першому ряду) в ГБК «Енергетик-2», як об'єкт незавершеного будівництва (будівельні матеріали та обладнання) визнано за відповідачем ОСОБА_3, що унеможливлює визнання права власності на нього за позивачем.

А отже посилання суду першої інстанції на вказане судове рішення, як на таке, що має преюдиційне значення відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства. При цьому застосування судом норм чинного законодавства, що встановлюють основні засади права приватної власності є обґрунтованим, оскільки його вимоги про визнання за ними права власності мають наслідком позбавлення цих прав відповідача ОСОБА_3, які визнані за нею судом.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржував вказане рішення суду. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15.10.2014 його апеляційна скарга відхилена при цьому судом дана оцінка обставин на які він посилався. А саме вказано, що розписка написана ОСОБА_1 про отримання від ОСОБА_2 5000 грн. в рахунок продажу будівельних матеріалів гаражного боксу не містить посилань якого саме боксу покрівлю та ворота він продав. Надані ОСОБА_2 копії товарних чеків, квитанцій, рахунків-фактур та видаткових накладних на придбання будівельних матеріалів не підтверджують право власності ОСОБА_2 на них та не підтверджують сам факт будівництва з них гаражного боксу НОМЕР_2 в ГБК «Енергетик-2» по вул. Затишна,1 в м. Києві, оскільки в них не зазначено хто саме придбав будівельні матеріали.

Таким чином обставини щодо придбання будівельних матеріалів ОСОБА_2 вже є встановленими судовим рішенням. А саме встановлена відсутність доведення вказаного факту.

Доводи позивача про знесення раніше збудованого гаражу, не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, а тому не можуть бути прийняті до уваги суду.

Посилання відповідача ОСОБА_1 та представника позивача на відсутність у ГБК «Енергетик-2» права користування земельною ділянкою по вул. Затишна,1 в м. Києві також не приймаються до уваги суду, оскільки наявність права користування на земельну ділянку має вирішальне значення при визнанні права власності на об'єкт нерухомого майна, а в даній справі предметом позову є будівельні матеріали, що не відноситься до об'єктів нерухомого майна.

За таких обставин, коли позивач, всупереч вимогам ст.ст.10,60 ЦПК України, не довів обставин на які посилався, як на обґрунтування своїх вимог, то суд правильно встановивши фактичні обставини, дав належну оцінку представленим доказам, дійшов обґрунтованого висновку про необґрунтованість позову у цілому.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому підстав до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: