Ухвала

іменем україни

06 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Парінової І.К.,Карпенко С.О.,Мартинюка
В.І.,розглянувши у попередньому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган
опіки та піклування Ульяновської
районної державної адміністрації про
усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та її вихованні, за касаційною
скаргою ОСОБА_5 на рішення
Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 12 лютого

2014 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від

21 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа -
орган опіки та піклування Ульяновської
районної державної адміністрації.
Вимоги обґрунтовані тим, що з

05 жовтня 2007 року по 25 грудня 2012 року
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі, від якого в них народився син -
ОСОБА_6 Після розірвання шлюбу син
залишився проживати з матір'ю. У зв'язку
з неприязними відносинами, які
склалися між сторонами, відповідач
чинить перешкоди у спілкуванні батька
з дитиною, зокрема, забороняє
зустрічатися, брати участь у вихованні
та спілкуванні з сином. Посилаючись на
викладене, позивач просив усунути
перешкоди у спілкуванні з сином, та
визначити такі способи його участі у
вихованні дитини: надати йому
систематичні побачення щотижня в
п'ятницю, суботу та неділю з 09 години в
понеділок відводити сина до дитячого
садка, необмежене спілкування з ОСОБА_6
особисто, засобами телефонного,
поштового, електронного та іншого
засобу зв'язку, що не передбачають
безпосереднього фізичного спілкування
між батьком та сином; у разі, якщо
святкові дні припадають на день
побачення з сином або цей день передує
дню побаченню, або є наступним після
нього, то такі дні дозволити сину
проводити з батьком; надати право в дні
побачення забирати сина з дитячого
садка, дому, школи йому особисто, а
також його батькам: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
рідному брату і хрещеному батьку; в
літні місяці року визначити тридцять
днів для проведення оздоровлення
дитини. Зобов'язати ОСОБА_5 за два дні
надавати йому точну інформацію щодо
фактичного місця перебування дитини, а
в разі зміни такого повідомити про це
на наступний день з дня настання таких
обставин.

Рішенням Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 12 лютого
2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської
області від 21 травня 2014 року, позов
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у
спілкуванні з малолітнім сином.
Встановлено ОСОБА_4 такі дні для
спілкування та виховання дитини: перші
та треті вихідні кожного місяця з

10 години суботи до 10 годину неділі,
другі та четверті вихідні кожного
місяця з 10 години по 21 годину в неділю
за місцем його проживання без
присутності матері та чотири тижні
щорічно для спільного з дитиною
відпочинку. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій, мотивуючи свої вимоги
порушенням судами норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права, і направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди
попередній інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про часткове
задоволення позову. Виходячи з того, що
згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 157
СК України той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею. Той із
батьків, з ким проживає дитина, не має
права перешкоджати тому з батьків, хто
проживає окремо, спілкуватися з
дитиною та брати участі у її вихованні,
якщо таке виховання не перешкоджає
нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги
стосуються переоцінки доказів,
викладених в оскаржуваних рішеннях, що
не належить до компетенції суду
касаційної інстанції, та не дають
підстав для висновку, що судами
попередніх інстанцій при розгляді
справи було допущено порушення норм
матеріального чи процесуального права,
колегія суддів вважає за необхідне
касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ульяновського районного суду
Кіровоградської області від 12 лютого
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 21 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

І.К. Парінова С.О. КарпенкоВ.І. Мартинюк