Справа № 153/941/14 Провадження №
22-ц/772/2576/2014Головуючий в суді першої
інстанції Гаврилюк Т. В.Категорія 53
Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука
В.В.

суддів:
Медвецького С.К., Чорного В.І.,

при секретарі:
Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області на рішення Ямпільського
районного суду Вінницької області від
10.07.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2
до Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про відшкодування моральної
шкоди, що випливає із трудових
відносин, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року позивач звернувся в
суд з вказаним позовом, посилаючись на
те, що наказом начальника Головного
управління юстиції у Вінницькій
області від 16.01.2013 року №41/6 його
призначено на посаду головного
спеціаліста реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції і з 29.10.2013 року наказом №605/10 на
нього покладено виконання обов'язків
начальника реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції. Наказом реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Вінницькій області №313/6 від 28.03.2014 року
він був звільнений з посади головного
спеціаліста реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції Вінницької області на підставі
п.3 ст. 40 КЗпП України. Постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 28.04.2014 року
позивача поновлено на посаді головного
спеціаліста реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції у Вінницькій області та
стягнуто з Головного управління
юстиції у Вінницькій області на його
користь середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу за період з 28.03.2014
року по день поновлення на посаді.
Позивач вказує, що внаслідок
систематичного порушення його прав,
яке мало місце в діях посадових осіб
відповідача та в результаті
незаконного звільнення з роботи, йому
заподіяно моральну шкоду, яка
виразилась у втраті нормальних
життєвих зв'язків, що вимагало
додаткових зусиль для організації
свого життя, пережитих стражданнях та
психологічному стресі, яку оцінює в
розмірі 100 000 грн. і яку просив стягнути
з відповідача на його користь.

Рішенням Ямпільського районного суду
Вінницької області від 10.07.2014 року
позов задоволено частково та стягнуто
з реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області на користь ОСОБА_2 завдану йому
незаконним звільненням моральну шкоду
в сумі 5 000 грн..

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням
суду, представником реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області подано апеляційну
скаргу, в якій просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позову відмовити,
посилаючись на неповноту з`ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та порушення норм матеріального
і процесуального права.

В судовому засіданні представник
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області апеляційну скаргу підтримала з
посиланням на викладені в ній
обставини.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився,
про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, при цьому
направив електронне повідомлення, в
якому просив розгляд справи провести у
його відсутність.

Судова колегія, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційних скарг, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим; законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом; обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідженні в
судовому засіданні.

Задовольняючи позов частково, районний
суд виходив з того, що незаконним
звільненням позивачу завдано моральні
страждання, які полягають в
переживаннях з приводу звільнення,
зниженні авторитету серед колег по
роботі та з урахуванням тривалості і
глибини цієї шкоди, її розмір було
визначено в сумі 5000 грн..

Однак погодитись з таким висновком
районного суду не можна, оскільки
висновки суду не відповідають
обставинам справи, суд допустив
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Судова колегія вважає, що вказані
порушення призвели до неправильного
вирішення справи, тому суд апеляційної
інстанції на підставі п. п. 3,4 ст.309 ЦПК
України рішення суду першої інстанції
скасовує та ухвалює нове рішення з
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що згідно наказу
начальника Головного управління
юстиції у Вінницькій області від 16.01.2013
року за №41/6 ОСОБА_2 призначено на
посаду головного спеціаліста
реєстраційної служби Ямпільського
районного управління юстиції з 18.01.2013
року з посадовим окладом згідно
штатного розпису із збереженням 15
рангу державного службовця сьомої
категорії посад.

Наказом реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Вінницькій області №313/6 від 28.03.2014 року
ОСОБА_2 звільнено з посади головного
спеціаліста реєстраційної служби
Ямпільського районного управління
юстиції Вінницької області на підставі
п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне
невиконання ним без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 28.04.2014 року,
залишеною без змін ухвалою Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 18.06.2014 року, ОСОБА_2 поновлено на
посаді головного спеціаліста
реєстраційної служби Ямпільського
районного управління юстиції
Вінницької області та стягнуто з
Головного управління юстиції у
Вінницькій області на користь ОСОБА_2
середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 28.03.2014 року по день
поновлення на посаді.

Звернувшись в суд з позовом, ОСОБА_2
заявлено вимогу про стягнення на його
користь моральної шкоди, яка заподіяна
в результаті незаконного звільнення,
при цьому відповідачем визначено
реєстраційну службу Головного
управління юстиції у Вінницькій
області.

Вимогами ст.30 ЦПК України передбачено,
що сторонами у цивільному процесі
можуть бути фізичні і юридичні особи, а
також держава.

Положенням про реєстраційну службу
Головного управління юстиції у
Вінницькій області, затвердженого
28.10.2013 року визначено, що реєстраційна
служба Головного управління юстиції у
Вінницькій області діє у складі
Головного управління юстиції у
Вінницькій області, є його структурним
підрозділом, що забезпечує реалізацію
повноважень Державної реєстраційної
служби.

Відповідно до Положення про Головні
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 23.06.2011 року №1707/5, реєстраційна
служба є структурним підрозділом
Головного управління юстиції, що
забезпечує реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, а також даним
Положенням передбачено, що саме
Головні управління юстиції є
розпорядником коштів, дана обставина
підтверджена і в листі-роз'ясненні
Міністерства юстиції України від 23.09.2013
року №14-32/1067 «Щодо організації
кадрової політики».

Таким чином, реєстраційна служба
Головного управління юстиції у
Вінницькій області не є належним
відповідачем за вимогою про
відшкодування моральної шкоди, яким в
даному випадку є Головне управління
юстиції у Вінницькій області, однак до
якого позовні вимоги не були заявлені,
при цьому слід звернути увагу на те, що
середня заробітна плата за час
вимушеного прогулу на користь ОСОБА_2
була стягнута саме з Головного
управління юстиції у Вінницькій
області.

На підставі наведеного, судова колегія
приходить до висновку, щодо
відсутності підстав для стягнення
коштів з реєстраційної служби
Головного управління юстиції у
Вінницькій області, а тому заявлений
позов є безпідставним і відповідно
рішення суду першої інстанції, яке не
ґрунтується на вимогах закону,
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову, при цьому згідно
вимог ст. 88 ЦПК України, понесені
відповідачем судові витрати по оплаті
судового збору мають бути компенсовані
за рахунок держави в порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и
л а :

Апеляційну скаргу представника
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області - задовольнити.

Рішення Ямпільського районного суду
Вінницької області від 10.07.2014 року -
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Вінницькій
області про відшкодування моральної
шкоди, що випливає із трудових відносин
- відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок
держави.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
/підпис/ В.В.
Оніщук

Судді:
/підпис/ С.К.
Медвецький

/підпис/ В.І.
Чорний

З оригіналом вірно: