АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа №2-843/11
Провадження №22-ц/792/1872/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року
м.
Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П.,
Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М.

за участю: представника апелянта -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Старокостянтинівського районного суду
Хмельницької області від 20 травня 2011
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про
визнання недійсним кредитного
договору,

встановила:

В квітні 2011 року позивач ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом та просив
визнати недійсним кредитний договір
№НМSWGА00008056 від 27.03.2008р.; зобов'язати
відповідача надати розрахунок різниці
між сумою нарахованих відсотків за
відсотковою ставкою(12,00%) за кредитним
договором №НМSWGА00008056 та зміненою
відсотковою ставкою (15,2%) з моменту
внесення односторонньої зміни до
даного часу; визнати недійсним п.2.3.1
Кредитного договору №НМSWGА00008056;
визнати недійсним п.8.4 Кредитного
договору №НМSWGА00008056 від 27.03.2008р.;
визнати недійсною односторонню зміну
умов кредитного договору №НМSWGА00008056
щодо зміни відсоткової ставки з 12%
річних на 15,2% річних. В обґрунтування
позовних вимог вказав, що 27.03.2008 року
між ним та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було
укладено кредитний договір №НМSWGА00008056,
відповідно до умов якого позивачу було
надано кредит у сумі 47285,65 доларів США
на споживчі цілі зі сплатою за
користування кредитом відсотків у
розмірі 12% річних. Однак, ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» всупереч вимогам ст.1056-1
ЦК України та ст.55 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» в
односторонньому порядку збільшив
процентну ставку за користування
кредитними коштами з 12% до 15,2% річних,
про що він дізнався лише в березні 2011
року. Повідомлення про підвищення
відсоткової ставки він не отримував і
не надавав своєї згоди на таке
підвищення. Позивач також вказує, що
пункт 2.3.1 зазначеного договору, який
надає відповідачу можливість в
односторонньому порядку збільшувати
розмір процентної ставки за
користування кредитом є
несправедливим і суперечить п.4 ч.5 ст.11
та п.12 ч.3 ст.18 Закону України «Про
захист прав

________________________________________________________________________
________

Головуюча в першій інстанції - Сагайдак
І.М.

Доповідач - Спірідонова Т.В.

Категорія 19,27

споживачів», а тому вказаний пункт є
недійсним. Крім того, кредитний договір
не відповідає закону, оскільки
зобов'язання за кредитним договором
виражені в іноземній валюті, хоча
єдиним законним засобом платежу на
території України є гривня. На час
укладення договору кредиту сторони не
мали індивідуальної ліцензії
Національного банку України на
вчинення валютної операції. Позивач
зазначає, що недійсним є п.8.4
оспорюваного договору кредиту, який
визначає розмір пені за порушення
позичальником зобов'язань із погашення
кредиту, посилаючись на те, що
визначений у цьому пункті розмір пені
(0,15%) перевищує подвійну облікову
ставку НБУ, що діяла у період, за який
нараховувалась відповідачем пеня, що є
грубим порушенням ст.3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань».

Рішенням Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 20 травня 2011 року в задоволенні
позову ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 23 грудня 2011
року апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилено, рішення суду залишено без
змін.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення скасувати та ухвалити нове,
яким позов задовольнити частково та
визнати недійсною односторонню зміну
умов кредитного договору щодо
підвищення відсоткової ставки,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначив, що рішення суду
впливає на його права та обов'язки,
оскільки він є іпотекодавцем по
договору іпотеки, який укладено з метою
забезпечення кредитного договору від 27
березня 2008 року, однак він не був
залучений судом до участі у справі в
якості третьої особи. Після збільшення
банком процентної ставки по кредитному
договору, будь-які зміни до договору
іпотеки не вносилися.

Представник апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав.

Апелянт ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_3
повідомлені належним чином про час і
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися.

Відповідач - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
повідомлений належним чином про час і
місце розгляду справи, представник у
судове засідання не з'явився, причини
неявки не повідомив.

Заслухавши учасника процесу та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом правильно з'ясовані фактичні
обставини справи та дана їм належна
оцінка, а його висновки
підтверджуються матеріалами справи і
ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Рішення в частині відмови у
задоволенні позовних вимог про
визнання недійсним кредитного
договору, зобов'язання надати
розрахунок нарахованих відсотків,
визнання недійсними пунктів 2.3.1, 8.4
кредитного договору не оскаржується, а
отже не є предметом апеляційного
перегляду.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині позовних вимог про визнання
недійсною односторонню зміну умов
кредитного договору суд виходив з того,
що зміна процентної ставки з 01 жовтня
2008 року була проведена відповідно до
умов кредитного договору та чинного на
час зміни законодавства.

Судом встановлено, що 27 березня 2008 року
між ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір №HMSWGA00008056, за умовами
якого банк надав останньому кредит у
розмірі 47285,65 доларів США на наступні
цілі: 40000 доларів США на споживчі цілі, а
також 7285,65 доларів США на сплату
страхових платежів, строком до 26
березня 2023 року. За цим договором
ОСОБА_2 взяв на себе зобов'язання
повернути кредит шляхом внесення
щомісячних платежів в розмірі 497,01
доларів США і сплатити Банку проценти
за користування грошовими коштами у
розмірі 12 % річних (п. 8.1-8.2 договору).

Пунктом 2.3.1 договору передбачено право
банку в односторонньому порядку
збільшувати розмір відсоткової ставки
за користування кредитом за певних
умов, у тому числі при збільшенні курсу
долара США до гривні більше ніж на 10% у
порівнянні з курсом долара США до
гривні, встановленого Національним
банком України на момент укладення
договору, зміни облікової ставки НБ,
зміни розміру відрахувань у страховий
(резервний) фонд або зміни
середньозваженої ставки за кредитами
банків України у відповідній валюті.
При цьому передбачено, що банк надсилає
позичальнику письмове повідомлення
про зміну відсоткової ставки протягом 7
календарних днів з дати вступу в
чинність зміненої процентної ставки.
Збільшення процентної ставки банком у
вищевказаному порядку можливо в
границях кількості пунктів, на яке
збільшилась ставка НБУ, розмір
відрахувань у страховий фонд,
середньозважена ставка по кредитах або
пропорційно збільшенню курсу долара
США.

Встановлено, що з 01 жовтня 2008 року ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» було збільшено розмір
процентів за користування кредитом з 12%
до 15,12 % річних. В зв'язку із цим, 23 жовтня
2008 року на адресу позивача, яку він
повідомив банку, було направлено
письмове повідомлення про зміну
розміру відсоткової ставки.

З 01 жовтня 2008 року по 26 лютого 2009 року
позивач ОСОБА_3 сплачував кредит з
підвищеними відсотками.

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 по кредитному договору 27
березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки,
відповідно до умов якого ОСОБА_2 надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме житловий
будинок з надвірними будівлями
загальною площею 85,3кв.м. за адресою
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
іпотеку» зміни і доповнення до
іпотечного договору підлягають
нотаріальному посвідченню. Відповідні
відомості про зміну умов обтяження
нерухомого майна іпотекою підлягають
державній реєстрації у встановленому
законом порядку. Крім того, будь-яке
збільшення основного зобов'язання або
процентів за основним зобов'язанням,
крім випадків, коли таке збільшення
прямо передбачено іпотечним договором,
може бути здійснене після державної
реєстрації відповідних відомостей про
зміну умов обтяження нерухомого майна
іпотекою.

Як вбачається зі змісту положень ст.7 та
ч.2 ст.19 Закону України «Про іпотеку» до
моменту внесення відповідних змін в
іпотечний договір та реєстрації
відповідних відомостей про зміну умов
обтяження нерухомого майна іпотекою,
розмір відповідальності іпотекодавця
буде залишатись у розмірі, визначеному
в договорі іпотеки, до моменту внесення
відповідних змін до нього.

При цьому не внесення відповідних змін
до договору іпотеки, у зв'язку із
змінами, укладеними до кредитного
договору, не є підставою для визнання
недійсним підвищення відсоткової
ставки відповідно до умов кредитного
договору, укладеного між ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3.

Згідно зі ст.35 ЦПК України треті особи,
які не заявляють самостійних вимог
щодо предмета спору, можуть бути
залучені до участі в справі також за
клопотанням сторін, інших осіб, які
беруть участь у справі, або з
ініціативи суду.

Враховуючи те, що не залученням до
участі в справі апелянта ОСОБА_2 як
третю особу не порушено його прав чи
інтересів, зазначена обставина не
тягне за собою скасування рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і
всебічно досліджених обставинах
справи та ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування в
межах доводів апеляційної скарги не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Старокостянтинівського
районного суду Хмельницької області
від 20 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча:/підпис/
Судді:/підписи/

Згідно з оригіналом:суддя апеляційного
суду
Т.В.Спірідонова