У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Макарчука М.А. Леванчука А.О.
Писаної Т.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтоварний ринок»
про визнання рішення загальних зборів
недійсним,

за касаційною скаргою Шевель
Софії Ігорівни в інтересах та за
довіреністю Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтоварний ринок»
на рішення Овідіопольського районного
суду Одеської області від 14 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 16 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати недійсним рішення
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Промтоварний ринок» від 13 травня 2013
року про скасування рішень загальних
зборів учасників ТОВ «Промтоварний
ринок» від 31 грудня 2009 року № 41 та від 29
червня 2010 року № 25 про преміювання
ОСОБА_4

Позивач посилався на те, що під час
роботи позивача на посаді заступника
директора по розвитку рішенням
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Промтоварний ринок» від 31
грудня 2009 року № 41 за особистий внесок
у створення та побудову ринку,
забезпечення статутних завдань, плідну
фінансово-господарську діяльність,
досягнення підприємством стійкого
фінансового становища було
премійовано генерального директора
ОСОБА_6, директора ОСОБА_7, заступника
директора по економіці ОСОБА_8, а також
позивача по справі ОСОБА_4 Відповідно
до зазначеного рішення преміювальна
винагорода позивачу встановлена у
розмірі 8000000.

Рішенням загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтоварний ринок»
від 29 червня 2010 року № 25 за
високопрофесійну організацію
фінансово-господарської діяльності
підприємства, налагодження
взаємовигідних відносин з
підприємцями, які здійснюють
підприємницьку діяльність на
території ринку, сумлінне ставлення до
трудового колективу підприємства було
премійовано генерального директора
ОСОБА_6, директора ОСОБА_7, заступника
директора по економіці ОСОБА_8, а також
позивача. Відповідно до зазначеного
рішення преміювальна винагорода
позивачу встановлена у розмірі 3000000
гривень.

При звільненні ОСОБА_4 21 жовтня 2010
року за власним бажанням Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Промтоварний ринок» повний
розрахунок з ним не провело та
вищезазначені преміювальні винагороди
позивачеві не виплатило.

Рішенням Овідіопольського районного
суду Одеської області від 14
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 16 червня 2014 року позовні
вимоги задоволено.

Визнано недійсним рішення загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Промтоварний ринок» від 13 травня 2013
року про скасування рішень загальних
зборів учасників ТОВ «Промтоварний
ринок» від 31 грудня 2009 року № 41 та від 29
червня 2010 року № 25 про преміювання
ОСОБА_4

У касаційній скарзі Шевель С.І. в
інтересах та за довіреністю ТзОВ
«Промтоварний ринок» просить рішення
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 14 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 16 червня 2014 року скасувати,
і ухвалити нове рішення, яким відмовити
в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення цим судом
норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ч.1 ст. 24, ч.3 ст.
32 КЗпП України трудовий договір є угода
між працівником і власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом чи
фізичною особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

У зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
допускається зміна істотних умов праці
при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією чи
посадою. Про зміну істотних умов праці -
систем та розмірів оплати праці, пільг,
режиму роботи, встановлення або
скасування неповного робочого часу,
суміщення професій, зміну розрядів і
найменування посад та інших - працівник
повинен бути повідомлений не пізніше
ніж за два місяці.

Відповідно до ст..ст. 14,
15 Закону України «Про оплату праці»
договірне регулювання оплати праці
працівників підприємств здійснюється
на основі системи угод, що
укладаються на національному
(генеральна угода), галузевому
(галузева (міжгалузева) угода),
територіальному (територіальна угода)
та локальному (колективний договір)
рівнях відповідно до законів.

Форми і системи оплати
праці, норми праці, розцінки, тарифні

сітки, схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і
гарантій, передбачених
законодавством, генеральною,
галузевими (міжгалузевими) і
територіальними угодами. У разі,
коли колективний договір на
підприємстві не укладено,
роботодавець зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його
відсутності - з іншим уповноваженим на
представництво органом.

Конкретні розміри
тарифних ставок (окладів) і відрядних
розцінок робітникам, посадових
окладів службовцям, а також
надбавок, доплат, премій і винагород
встановлюються з урахуванням вимог,
передбачених частиною першою цієї
статті.

Судом встановлено і не
заперечується сторонами у справі, що
позивач працював на посаді заступника
директора з розвитку ТОВ
«Промтоварний ринок». Рішеннями
загальних зборів учасників товариства
від 31 грудня 2009 року і 29 червня 2010 року
позивача премійовано відповідно в
розмірі 8 000 000 грн. і 3 000 000 грн.

Рішенням
господарського суду Одеської області
від 11 січня 2012 року, залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 13 березня 2012
року у справі за позовом компанії
«Паррокс Корпорейшн Лімітед» до ТОВ
«Промтоварний ринок» відмовлено у
задоволенні позову про визнання
недійсними рішень загальних зборів
учасників товариства від 31 грудня 2009
року і 29 червня 2010 року (а.с. 30-35, 36-40).

Постановою Одеського
апеляційного господарського суду від 22
травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ТОВ «Промтоварний ринок»
також відмовлено у задоволенні позову
про визнання недійсними рішень
загальних зборів учасників товариства
від 31 грудня 2009 року і 29 червня 2010 року
(а.с. 192-204).

Судом також
встановлено, що рішенням загальних
зборів учасників ТОВ «Промтоварний
ринок» від 13 травня 2013 року скасовані
рішення загальних зборів учасників
товариства від 31 грудня 2009 року і 29
червня 2010 року про преміювання
позивача.

Встановивши такі
обставини, суди прийшли до правильного
висновку про незаконність скасування
загальними зборами учасників
товариства рішень від 31 грудня 2009 року
і 29 червня 2010 року якими були визначено
умови та розмір преміювання позивача у
2009 та 2010 роках та обґрунтовано
задовольнили заявлені вимоги.

Перевіряючи
обґрунтованість касаційної скарги
колегія суддів враховує, що відповідно
до ч.2 ст. 223 ЦПК України після набрання
рішенням суду законної сили сторони та
треті особи із самостійними вимогами, а
також їх правонаступники не можуть
знову заявляти в суді ту саму позовну
вимогу з тих самих підстав, а також
оспорювати в іншому процесі
встановлені судом факти і
правовідносини.

Доводи касаційної
скарги про відсутність правових
підстав для преміювання позивача, про
порушення процедури проведення
загальних зборів учасників товариства
підлягають відхиленню відповідно до ч.2
ст. 223 ЦПК України, оскільки ці доводи
були предметом дослідження при
розгляді господарських справ за
позовом компанії «Паррокс Корпорейшн
Лімітед» до ТОВ «Промтоварний ринок» і
ОСОБА_7 до ТОВ «Промтоварний ринок» про
визнання недійсними рішень загальних
зборів учасників товариства від 31
грудня 2009 року і 29 червня 2010 року і були
господарським судом відхилені.

Підлягають відхиленню
і доводи касаційної скарги про
правомірність рішення загальних
зборів учасників ТОВ «Промтоварний
ринок» від 13 травня 2013 року оскільки
вказані доводи були предметом
перевірки при розгляді господарської
справи і ОСОБА_7 до ТОВ «Промтоварний
ринок» про визнання недійсними рішень
загальних зборів учасників товариства
від 31 грудня 2009 року і 29 червня 2010 року
і постановою цього суду від 22 травня 2014
року оспорювань рішення визнане таким,
що ухвалене поза межами чинного
законодавства і з цих підстав не
спричиняє юридичних наслідків (а.с.203).

Керуючись ст..ст. 332, 335, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційне скаргу Шевель Софії Ігорівни
в інтересах та за довіреністю
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Промтоварний ринок»
відхилити, а рішення Овідіопольського
районного суду Одеської області від 14
березня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 16 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Макарчук М.А. Леванчук А.О.
Писана Т.О.