АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/9758/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Шавула В. С. Доповідач - Осіян О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року м.
Дніпропетровськ

Апеляційний
суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Деркач Н.М.,
Пищиди М.М.,

при секретарі - Бец Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року
відмовлено у забезпеченні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
коштів, у зв'язку із тим, що не
підтверджена належними та допустимими
доказами наявність загрози
невиконання чи утруднення виконання
рішення суду.

Вважаючи ухвалу такою, що підлягає
скасуванню, ОСОБА_2 посилається на те,
що судом порушені норми процесуального
права, а також не враховані обставини у
справі.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду у межах
доводів апеляційної скарги, суд вважає,
що апеляційну скаргу необхідно
частково задовольнити із наступних
підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у
забезпеченні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про стягнення коштів, суд
виходив із того, що не підтверджена
належними та допустимими доказами
наявність загрози невиконання чи
утруднення виконання рішення суду, а
доводи позивача є лише припущенням. А
тому посилаючись на вимоги ст.ст.151-153
ЦПК України, суд відмовив у задоволенні
клопотання.

Але із такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки вони не
повністю відповідають вимогам
законодавства, та обставинам у справі.

Відповідно до вимог ст.151 ЦПК України
передбачені підстави для забезпечення
позову.

Приймаючи ухвалу про відмову у
забезпеченні позову суд не врахував
того, що забезпечення позову - це вжиття
судом заходів щодо охорони
матеріально-правових інтересів
позивача проти несумлінних дій
відповідача, що гарантує реальне
виконання позитивно прийнятого
рішення.

Підставою забезпечення позову є
обґрунтоване припущення заявника, що
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Звертаючись до суду із заявою про
забезпечення позову позивачка
зазначала, що відповідачі
відмовляються повертати їй борг,
посилаючись на відсутність у них
коштів, а також попереджають про
відчуження належної їм квартири. Ця
квартира є єдиним майном у
відповідачів. Також у додатку до заяви
про забезпечення позову позивачка
надавала оголошення у газеті щодо
продажу квартири, належної
відповідачам, а також інформацію із
реєстрів щодо нерухомого майна.

Але суд не дав оцінки зазначеним
доводам, не врахував доказів, та не
пересвідчився у тому, чи існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову, а також дані про
особу відповідачів, відповідно до
вимог ст.151 ЦПК України, роз'ясненням п.
4 постанови Пленуму Верховного Суду
України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення
позову».

За таких обставин ухвалу суду першої
інстанції необхідно скасувати та
направити питання на новий розгляд до
суду першої інстанції відповідно до
вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України,
суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 14 жовтня 2014 року
скасувати та передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: