Справа № 640/8382/14-ц
26 серпня 2014 року Київський районний
суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Медведєвої Я.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом Приватного Акціонерного
Товариста Страхова компанія "Еталон" до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в
Позивач ПрАТ Страхова компанія "Еталон"
звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого
страхового відшкодування в порядку
регресу в сумі 2958,69 грн, а також
сплаченого судового збору в сумі 243,60
В обґрунтування заявлених вимог
зазначає, що 06.09.2012року сталося ДТП за
участю автомобілів Опель д.н. НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_1 та автомобілю
ВАЗ д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3
Постановою суду ОСОБА_1 було визнано
винним у даному ДТП. На момент ДТП між
позивачем та відповідачем був
укладений договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. У зв'язку з цим за
заявою потерпілого у ДТП ОСОБА_3
останньому було виплачено страхове
відшкодування в сумі 2958,69 грн. У зв"язку
з чим, позивач звернуся до відповідача
з позовом про відшкодування страхових
виплат в порядку регрессу оскільки
відповідач в супереч ст.. 33 ЗУ " про
обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не повідомив позивача про
настання пригоди у встановлений строк.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причину своєї неявки суду не повідомив.
Враховуючи, що в справі є достатні дані
про права і взаємовідносини сторін,
відповідач належним чином
повідомлений про місце і час судового
засідання, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача та, зі згоди позивача, суд
ухвалює заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України
Суд зазначає, що у відповідності до ст.11
ЦПК України, суд розглядає цивільні
справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Також у відповідності до ст. 60 ЦПК
України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і
Враховуючи зазначене, суд розглядає
даний позов в межах заявлених вимог та
на підставі доказів наданих сторонами
у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.
Матеріали справи свідчать, що
06.09.0212року о 14.20 год в м. Харків біля б. 2
по вул. Вернадського сталася ДТП за
участю автомобілю Опель д.н. НОМЕР_3 під
керуванням ОСОБА_1 та автомобілю ВАЗ
д.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3
Постановою Червонозаводського
районного суду м. Харкова ОСОБА_1 було
визнано винним у скоєнні вказаної ДТП.
Постанова набрала законної сили.

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України
постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином факт ДТП та вина в ньому
водія ОСОБА_1, в даному провадженні не
доводяться.

Згідно договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів від 26.01.2012року №
АВ/5365898, позивач застрахував цивільну
відповідальність відповідача перед
третіми особами при використанні
транспортного засобу "Опель Вектра" д.н.
НОМЕР_1.

07.09.2012року ОСОБА_3 звернувся до позивача
із заявою про настання страхового
випадку та відшкодування. 09.11.2012 року
було проведено огляд транспортного
засобу ВАЗ НОМЕР_4 та складно звіт
стосовно вартості завданого збитку в
наслідок ДТП. На підставі вказаних
документів та ст.. 37 ЗУ "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" позивачем було
виплачено ОСОБА_3 страхове
відшкодування в розмірі 2958,69 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1198 від 26.02.2013року.

В своєму позові позивач посилається на
те, що згідно ст. 38 п 38.1.1. п.п. г Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" - страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов: до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону. Та зазначає, що
відповідач не повідомив позивача про
настання страхового випадку у строки
передбачені ст.. 33 вказаного закону, у
зв"язку з чим позивач вважає, що до
нього перейшло право регресної вимоги
відповідно до закону.

Однак суд зазначає, що відповідно ст. 38
ЗУ "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов до
страхувальника або водія
забезпеченого транспортного засобу,
який спричинив дорожньо-транспортну
пригоду: якщо він не повідомив
страховика у строки і за умов,
визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1
статті 33 цього Закону.

Відповідно до підпункту 33.1.2 пункту 33.1
ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" - у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний: вжити
заходів з метою запобігання чи
зменшення подальшої шкоди. Оскільки
процитована норма закону не містить
жодного посилання на обов"язок
відповідача повідомити позивача у
певний строк про настання страхового
випадку, підстав для стягнення з
відповідача шкоди в порядку регресу за
обставинами, на які посилається
позивач у суду немає.

Оскільки позивачем не надано жодних
доказів, які б підтверджували
обставини передбачені законом для
стягнення з відповідача шкоди в
порядку регресу, суд вважає за
необхідне в задоволені позову
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України
суд ,-

вирішив:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана до суду протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі до
Київського районного суду м. Харкова
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії рішення.

Суддя
Н.М. Бородіна