АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Головуючий у 1 й інстанції -
Скрипник К. О. Доповідач - Петренко
І.О. Категорія 24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді - Петренко І.О.

суддів
- Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі
- Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року
про закриття провадження по справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за надані
послуги газопостачання,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач 19 серпня 2014 року звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за надані
послуги з газопостачання.

До суду від представник позивача
надійшла письмова заява про відмову
від позову у зв'язку з погашенням
відповідачем заборгованості, в якій
просив стягнути з відповідача судові
витрати, а провадження у справі
закрити.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року
провадження поданій справі закрито у
зв'язку з відмовою позивача від позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати в частині
стягнення з нього , відповідача, на
користь позивача суму судового збору
243,60 грн. та стягнути цю суму з ПАТ
«Дніпрогаз» , а також стягнути на його ,
відповідача, користь з відповідача
судовий збір в сумі 121,80 грн. за подачу
апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

З матеріалів справи убачається, що
позивачем при зверненні в суд з позовом
до відповідача про стягнення
заборгованості за надані послуги з
газопостачання було сплачено судовий
збір в розмірі 243,60 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №№4154,429 (а.с.3,4)

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, у разі
відмови позивача від позову понесені
ним витрати відповідачем не
відшкодовуються, а витрати відповідача
за його заявою стягуються з позивача.
Однак, якщо позивач не підтримує своїх
вимог унаслідок задоволення їх
відповідачем після пред'явлення
позову, суд за заявою позивача
присуджує стягнення всіх понесених ним
у справі витрат з відповідача.

Відповідно до п. 38 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування
судами законодавства про судові
витрати у цивільних справах", якщо
позивач не підтримує своїх вимог
унаслідок задоволення їх відповідачем
після пред'явлення позову, суд за
заявою позивача присуджує стягнення
всіх понесених ним у справі витрат з
відповідача. Визнання відповідачем
позову не є підставою для звільнення
його від сплати судових витрат.

Заява позивача про те, що він не
підтримує позовні вимоги мотивована
тим, що відповідачем було погашено
заборгованість.(а.с.36)

Оскільки заборгованість ОСОБА_2 була
погашена після пред'явлення ПАТ
«Дніпрогаз» позову до суду, і
представник позивача не підтримав
своїх вимог унаслідок задоволення їх
відповідачем після пред'явлення
позову, тому суд першої інстанції
обґрунтовано стягнув з ОСОБА_2 понесені
позивачем витрати у вигляду сплати
судового збору у розмірі 243,60 грн.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують. Так , твердження
про те , що всі платежі в межах строків
позовної давності відповідачем
сплачувались вчасно , а тому підстав
для звернення до суду у позивача не
було , а тому і відмова від позову до
відповідальності відповідача
відношення не має , визнати
обґрунтованими не можна. Так , дві
виписки з особового рахунку
відповідача надані при подачі позову і
з заявою про відмову від позову
відрізняються ( ар. сп. 11 , 22) , де в
останньому вбачається проведена
оплата 427 грн.86 коп. у вересні 2014 року
.Окрім того , 24 вересня відповідачем
було проведена оплата в сумі 450 грн. ,
яка також була зарахована на погашення
заборгованості. А всього у вересні 2014
року відповідачем було сплачено 927 грн.
86 коп. , що знайшло відображення в
особовому рахунку відповідача ( ар. сп.
37).

Твердження відповідача про те , що сума
450 грн. сплачена ним у вересні мала
призначення авансового платежу на 2015
рік , про що зазначено на заповненій ним
квитанції ( ар. сп. 49) , а наявність
заборгованості , за стягненням якої
позивач звернувся до суду , він не
визнавав і не визнає , визнати
обґрунтованими не можна , оскільки в
договорі , укладеному сторонами про
надання послуг газопостачання
зазначено на те , що платежі споживачем
за отриманий газ проводяться помісячно
у відповідності до вартості наданих
послуг , про стороні - споживачу
надається рахунок. Авансова форма
оплати за отримання послуг по
газопостачанню договором не
передбачена і для такої форми оплати ,
сторонам слід укладати додаткову угоді
, якої у сторін по справі не було
укладено.

Таким чином , з урахуванням наявності
заборгованості у відповідача на момент
укладання договору між сторонами - 10
травня 2013 року , проти якої відповідач
не заперечував , суми проплачені
відповідачем не могли бути по суті
своїй авансовою проплатою і ,
обґрунтовано були зараховані на
погашення вище вказаної
заборгованості.

В іншій частини ухвала суду не
оскаржується.

Виходячи з вище наведеного ,
постановлена судом ухвала , що
оскаржується, відповідає вимогам
процесуального права і не може бути
скасована з підстав, що наведені в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 312 - 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 13 жовтня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів в касаційному
порядку , з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий суддя
- І.О. Петренко

судді
- С.П.Котушенко

- М.М. Романюк