Справа № 405/4191/14-ц
Провадження №2/405/732/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2014 року Ленінський районний суд
м.Кіровограда у складі:

головуючого судді - Іванової Л.А.

при секретарі - Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кіровограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 по визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом, в якому просила визнати
відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1, зазначивши в
обґрунтування позовних вимог, що на
підставі договору купівлі-продажу
квартири від 24 квітня 2008 року їй
належить на праві особистої приватної
власності квартира АДРЕСА_1, в якій,
крім неї, проживають члени її сім`ї -
чоловік ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 Позивач
також зазначила, що в квартирі
зареєстроване місце проживання брата
її чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який
фактично за даною адресою не проживає з
2008 року, оскільки виїхав на постійне
місце проживання за межі міста,
контакту з ним не має, належні
відповідачу речі в квартирі відсутні,
плату за користування житловим
приміщенням та комунальні послуги
відповідач не здійснює, разом з тим,
наявність реєстрації місця проживання
відповідача в належній їй на праві
власності квартирі порушує її права
та інтереси, зокрема, в частині
розпорядження майном.

З огляду на викладене вище, та з
посиланням на ст.ст.41, 55, 124 Конституції
України, ч.2 ст.405 ЦК Українист.ст.3, 7
Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання" позивач просить визнати
ОСОБА_2 таким, що витратив право
користування житловим приміщенням за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивач та в її інтересах представник в
судове засідання не з'явилися,
повідомлені належним чином про дату,
час та місце судового розгляду справи,
представник позивача подала заяву за
вх.№ 22775 від 28 липня 2014 року про розгляд
справи за відсутності позивача та
представника, в якій також зазначила
про підтримання позовних вимог, та
просила їх задовольнити..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним
чином, відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК
України, про що свідчить оголошення про
виклик відповідача в газеті «Народне
слово» №31(3153) від 17 липня 2014 року,
причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу у
відсутності відповідача, оскільки в
матеріалах справи є достатньо належних
доказів про права, обов'язки та
взаємовідносини сторін.

Зваживши доводи, викладені в позові на
обгрунтування позовних вимог,
дослідивши докази по справі в їх
сукупності, з'ясувавши підстави та
предмет позову, характер спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернулася позивач,
виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК
України, за якими цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, які мають рівні права щодо
подання доказів та доведення перед
судом їх переконливості, при цьому суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених позовних вимог та на
підставі доказів сторін, суд вважає, що
вимоги позивача обгрунтовані,
грунтуються на вимогах закону, у
зв'язку з чим підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_1
на підставі договору купівлі-продажу
квартири від 24 квітня 2008 року,
посвідченому 24 квітня 2008 року
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстровано в реєстрі за №173,
належить на праві приватної власності
квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки №159 від 21 січня
2014 року, виданої КП ЖЕК № 4, ОСОБА_1
проживає за адресою: АДРЕСА_1, до членів
її сім'ї належать: чоловік ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_11, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
та брат чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з відомостями
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС,
УДМС України в Кіровоградській області
за вх. №15235 від 21.05.2014 року ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, має зареєстроване місце
проживання за адресою: АДРЕСА_1, з 13.06.2008
року.

Судом також встановлено, що відповідач
ОСОБА_2, будучи зареєстрованим за
вказаною вище адресою, фактично з 2008
року не проживає в АДРЕСА_1, при
відсутності перешкоджання йому у цьому
інших осіб, крім того, в помешканні
відсутні його особисті речі.

Викладені вище обставини підтверджені
доказами, наданими позивачем на
обгрунтування позовних вимог, і,
зокрема: договором купівлі-продажу
квартири від 24 квітня 2008 року,
посвідченому 24 квітня 2008 року
приватним нотаріусом Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстровано в реєстрі за №1731, яким
підтверджено право власності позивача
на квартиру АДРЕСА_1, відомостями
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС,
УДМС України в Кіровоградській області
від 21.05.2014 року, згідно з якими ОСОБА_2
зареєстрований за вказаною вище
адресою, актом комісії від 06.05.2014 року в
складі ОСОБА_6, яка проживає за адресою
АДРЕСА_4, ОСОБА_7, яка проживає за
адресою: АДРЕСА_5 та ОСОБА_8, яка
проживає за адресою АДРЕСА_6, підписи
яких засвідчені повноважною особою КП
ЖЕК № 4 та яким встановлено, що ОСОБА_2,
який зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1
з 2008 року, не проживає в зазначеній
квартирі з 2008 року, особистих речей
останнього в квартирі не має, а тому
вважаються судом встановленими.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Відповідно до ст.150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні обставини суд відзначає, що
правовідносини між сторонами мають
бути врегульовані відповідно до
положень ч.2 ст. 405 ЖК України, згідно з
якою член сім'ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю сторін між
ним і власником житла або законом.

До членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
ч. 2 ст. 64 ЖК України.

Відповідно до ч.2 ст.64 ЦК України до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій
цієї статті, перестали бути членами
сім'ї наймача, але продовжують
проживати в займаному жилому
приміщенні, вони мають такі ж права і
обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Оскільки, під час судового розгляду
справи об`єктивно встановлено, що
відповідач без поважних на те причин не
проживає в АДРЕСА_1 з 2008 року, тобто
понад один рік, його особисті речі в
квартирі відсутні, при цьому на час
розгляду справи судом не встановлено
фактів умисного перешкоджання
відповідачу з боку позивача проживати
в АДРЕСА_1, між сторонами не було
встановлено іншого порядку втрати
права на користування житлом, ніж той,
який встановлений Законом, суд
приходить до висновку про те, що
існують передбачені законом підстави
для задоволення позовних вимог
позивача ОСОБА_1 про визнання
відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив
право користування відповідним
житловим приміщенням, а саме: квартирою
АДРЕСА_1.

Позивач при зверненні до суду
посилається на обмеження фактом
реєстрації місця проживання
відповідача в зазначеній квартирі її,
як власника зазначеного житлового
приміщення права на користування та
розпорядження майном, в зв'язку з чим
судом в порядку ч.1 ст.360-7 ЦПК України
при вирішенні справи враховується
також правовий висновок Верховного
Суду України, викладений у постанові
від 16.01.2012 р. у справі №6-57цс11,
відповідно до якого у разі будь-яких
обмежень у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном власник має право вимагати
усунення відповідних перешкод,
зокрема, шляхом зняття особи з
реєстрації місця проживання,
пред'явивши разом з тим одну із таких
вимог: 1) про позбавлення права
власності на житлове приміщення; 2) про
позбавлення права користування
житловим приміщенням; 3) про визнання
особи безвісно відсутньою; 4) про
оголошення фізичної особи померлою.

З урахуванням викладеного вище,
необхідним є визнання відповідача
ОСОБА_2 таким, що втратив право на
користування житловим приміщенням.

Крім того, згідно з ч.1 ст.7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», зняття з реєстрації місця
проживання здійснюється протягом семи
днів на підставі заяви особи, запиту
органу реєстрації за новим місцем
проживання особи, остаточного рішення
суду (про позбавлення права власності
на житлове приміщення або права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть, тобто,
виходячи зі змісту зазначених норм
закону, прийняте рішення суду про
визнання особи такою, що втратила право
на користування житловим приміщенням
відповідно є підставою дня зняття цієї
особи з реєстрації у територіальному
органі державної міграційної служби
України, до повноважень якого входять
питання громадянства, іміграції та
реєстрації фізичних осіб, компетенція
якого територіально поширюється на
адресу АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, у зв'язку з чим з відповідача
на користь позивача підлягає стягненню
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Відповідно до ст.ст.16, 317, 391, 405
Цивільного кодексу України, ст.64
Житлового кодексу України, керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 88, 213, 215, 218 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 по
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Кіровоградської області через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
шляхом подачі протягом десяти днів з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
Л.А. Іванова