АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1482/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2897/14
Головуючий у 1-й інстанції Степаненко
Доповідач Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 25 липня 2014 року
за скаргою представника скаржника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на бездіяльність
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 25 липня 2014 року
в задоволенні скарги представника
скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання
неправомірною бездіяльність
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області у частині
невинесення постанови про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання ухвали апеляційного суду
Полтавської області від 7 травня 2014
року про забезпечення позову у справі
№536/511/14-ц та покладення на державного
виконавця обов'язку винести постанову
про відкриття виконавчого провадження
за вказаним виконавчим документом
відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить
ухвалу скасувати та постановити нову
по суті скарги. Вважає, що при винесенні
ухвали судом порушено норми
процесуального права, зокрема
безпідставно стягнуто судовий збір з
адвоката, що подавала скаргу як
представник скаржника.

Апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 307 ч.2 п.3 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право змінити ухвалу.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 7 травня 2014 року ухвалу
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 7 квітня 2014
року змінено та уточнено, а саме:
заборонено нотаріусу Третьої
кременчуцької державної нотаріальної
контори, видавати свідоцтво про право
на спадщину на домоволодіння,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 у
спадковій справі №54381473 (номер у
нотаріуса 163/2013).

Вказаною ухвалою Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
7 квітня 2014 року визначено виконавця
цієї ухвали - відділ ДВС Кременчуцького
РУЮ та строк пред'явлення її до
виконання - 1 рік.

Звертаючись до суду зі скаргою на
бездіяльність державного виконавця,
представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2
просила визнати бездіяльність
державного виконавця у вигляді не
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження та зобов'язати
останнього винести постанову про
відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що
звертаючись з заявою до відділу ДВС про
відкриття виконавчого провадження,
представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6
поставив питання лише про прийняття до
виконання ухвали апеляційного суду
Полтавської області, для чого надав
ухвалу Апеляційного суду Полтавської
області від 7 травня 2014 року, не надавши
при цьому для виконання ухвалу суду
першої інстанції, саме в якій зазначено
боржника, стягувача та строки
пред'явлення її до виконання.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

З підстав не зазначення у виконавчому
документі строку пред'явлення його до
виконання, не конкретизації боржника,
державний виконавець, відповідно до
норм ст. 26 ЗУ «Про виконавче
провадження», виніс 3 липня 2014 року
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження щодо
виконання ухвали Апеляційного суду
Полтавської області від 7 травня 2014
року.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, з яким
погоджується колегія суддів, що
пред'явлена до виконання ухвала
Апеляційного суду Полтавської області
від 7 травня 2014 року без ухвали
Кременчуцького районного суду від 7
квітня 2014 року, не містить всіх
необхідних реквізитів для виконавчого
документа, а отже постанова державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження відповідає
вимогам закону, а відтак визнавати
протиправною бездіяльність державного
виконавця по невинесенню постанови про
відкриття виконавчого провадження у
відсутність самого виконавчого
документу - ухвали Кременчуцького
районного суду від 7 квітня 2014 року -
підстав не має.

Що стосується доводів апеляційної
скарги в частині безпідставного, на
думку апелянта, стягнення судового
збору колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на заявника, якщо
було постановлено рішення про відмову
в задоволенні його скарги, або на
відділ державної виконавчої служби,
якщо було постановлено ухвалу про
задоволення скарги заявника.

Вказане положення також закріплено в п.
19 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах» від 7 лютого 2014 року, зокрема
зазначено, що судові витрати, пов'язані
з розглядом скарги, покладаються судом
на заявника, якщо було постановлено
рішення про відмову в задоволенні його
скарги, або на відділ державної
виконавчої служби, якщо було
постановлено ухвалу про задоволення
скарги заявника (стаття 388 ЦПК).
Розподіл таких судових витрат
здійснюється судом незалежно від того,
чи оскаржуються рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби, оскільки відповідно
до частини другої статті 4 Закону
України «Про державну виконавчу
службу» державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, та
рішень інших органів (посадових осіб),
виконання яких покладено на державну
виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

Зазначене свідчить, що питання про
розподіл судових витрат здійснено
судом першої інстанції у відповідності
до вимог закону. Одночасно
заслуговують на увагу твердження
апелянта на те, що чинне законодавство
не передбачає стягнення судового збору
з представника скаржника - адвоката.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
адвокат ОСОБА_2 є представником
заявника ОСОБА_1 та має повноваження на
ведення справи відповідно до ч.1 ст. 44
ЦПК України, тобто може вчиняти усі
процесуальні дії, що їх має право
вчиняти ця особа.

Адвокат діє від імені та в інтересах
клієнта та не може бути стороною в
цивільному процесі.

Зазначене свідчить, що суд першої
інстанції безпідставно стягнув
судовий збір не з самого заявника, а з
його адвоката, що є підставою для зміни
ухвали місцевого суду в частині
вирішення питання особи, яка повинна
нести витрати по сплаті судового збору
за розгляд справи.

Оскільки заявником ОСОБА_1 не було
сплачено судовий збір при подачі
апеляційної скарги, вказані кошти в
сумі 121 грн. 80 коп. також підлягають
стягненню з скаржника на користь
держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.3, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника
скаржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 25 липня 2014 року
в частині розподілу судових витрат
змінити.

Стягнути судовий збір за розгляд
справи за скаргою на дії держвиконавця
в розмірі 121 грн. 80 коп. з ОСОБА_1.

В іншій частині ухвалу суду залишити
без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 121
грн. 80 коп. судового збору за
апеляційний розгляд справи за
банківськими реквізитами: отримувач:
УДКСУ у м. Полтаві; ;
банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській
області; код банку отримувача: 831019;
розрахунковий рахунок: 0002; код
доходів бюджету: 22030001.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів в
касаційному порядку.

Судді:

З оригіналом згідно.