У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Шимківа С.С.,

суддів: Бондаренко Н.В.,
Василевича В.С.,

секретар судового
засідання - Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
08 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні нерухомим
майном та за зустрічним позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1 про захист житлових прав
фізичної особи, -

в с т а н о в и л
а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 08 квітня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні
нерухомим майном та у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про захист житлових прав фізичної
особи відмовлено.

Вважаючи рішення суду в частині
відмови у задоволенні позову
незаконним через порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин справи,
ОСОБА_1 подала на нього апеляційну
скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що вона,
як власниця спірного будинку,
відповідно до статті 150 Житлового
кодексу Української РСР має право
розпоряджатися ним на свій розсуд. Якщо
ж хтось перешкоджає власникові
здійснювати права власності щодо
квартири, в тому числі й родичі, то
відповідно до пункту 2 статті 48 Закону
України "Про власність" власник може
вимагати усунення будь-яких порушень
своїх прав, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням його
права володіти. При цьому власник може
також вимагати відшкодування збитків,
завданих йому такими порушеннями.

Зазначає, що якщо в квартирі (будинку),
яка знаходиться у приватній власності,
проживають особи, що не мають ні права
власності на квартиру, ні права
користування нею, і тим самим
перешкоджають власнику квартири
(будинку) здійснювати свої права
власності, то такі особи можуть бути в
судовому порядку зняті з реєстрації та
виселені з квартири.

Посилаючись на викладені обставини,
просить скасувати оскаржуване рішення

________________________________________________________________________
_______________________________

Справа № 569/21406/14-ц

Головуюча в суді І інстанції - Панас О.В.

Провадження № 22-ц-787/1237/2014

Суддя-доповідач -
Шимків С.С.

в частині відмови у задоволенні
первісного позову і ухвалити в цій
частині нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України визначено,
що під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка є власником будинку АДРЕСА_2,
де зареєстрований і постійно проживає
ОСОБА_3. Позивачкою не надано доказів, а
судом не встановлено фактів
систематичного порушення ОСОБА_3
правил співжиття, псування майна
власника з приводу чого до нього
вживалися заходи громадського впливу.
Поодинокі звернення до органів
внутрішніх справ, не вказують на це.
Конфлікти, які мали місце, відбувалися
з вини всіх проживаючих у будинку
повнолітніх осіб. Крім того, іншого
житла у ОСОБА_3 немає. ОСОБА_2 має у
власності квартиру, де дійсно
зареєстрована. Доказів її постійного
проживання у спірному будинку не
встановлено. Свої речі, меблі вона в
будинок не завозила, а тимчасове
перебування в будинковолодінні, з
метою догляду за онуками, суд не
розцінює як факт постійного
проживання.

З такими висновками місцевого суду
колегія суддів апеляційного суду
погоджується.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що ОСОБА_1 належить
на праві власності будинок АДРЕСА_2 на
підставі договору довічного утримання
ОСОБА_6, яка померла.

У будинку зареєстровані: ОСОБА_1 з 05.07.2005
року, її неповнолітні діти: ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, брат -
ОСОБА_3 з 19.06.2002 року та повторно
перереєстрований 21.07.2009 року.

ОСОБА_2, яка є матір"ю позивачки, на
праві приватної власності на підставі
договору-купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу від
12.08.2005року, №1853, належить квартира
АДРЕСА_1, у якій вона зареєстрована з
07.09.2005р. та проживає.

ОСОБА_3 проживає у спірному будинку на
законних підставах, а саме, на підставі
договору № 35 від 17 липня 2009 року про
найм кімнати із позивачкою ОСОБА_1 і
займає кімнату 12,9 кв.м. (1-6 згідно плану
будівлі), безоплатно, постійно.

У судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження покликання позивачки на
систематичне порушення відповідачами
правил співжиття.

За таких обставин, підстав,
передбачених ч. 4 ст. 168 Житлового
кодексу Української РСР для їх
виселення, не вбачається.

З іншими позовними вимогами ОСОБА_1 до
суду не зверталася.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
щодо неповного з'ясування всіх
обставин справи, які мають значення для
справи, не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки всі вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
матеріального та процесуального права.

У частині відмови у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про захист житлових прав фізичної
особи рішення суду першої інстанції не
в апеляційному порядку не оскаржене, а
тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК
України та роз'яснень п. 15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 12
від 24 жовтня 2008 року "Про судову
практику розгляду цивільних справ в
апеляційному порядку" апеляційним
судом не перевіряється.

У той же час, колегія суддів вважає
некоректним покликання автора
апеляційної скарги на відповідні
положення ЗУ "Про власність", оскільки
даний Закон втратив чинність.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 08 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею чинності.

Головуючий-суддя
Шимків С.С.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.