Справа №585/2789/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Сольона Н. М.Номер
провадження 22-ц/788/1638/14 Суддя-доповідач -
Криворотенко В. І. Категорія - 59
УХВАЛА

10 вересня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л.
О.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

на ухвалу судді Роменського
міськрайонного суду Сумської області
від 04 серпня 2014 року про відмову у
відкритті провадження

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Роменської виправної колонії №56,
Державної казначейської служби
України про визнання дій незаконними
щодо порушення немайнового права
громадянина на відправлення звернення
до органу державної влади та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а
н о в и л а:

Ухвалою судді Роменського
міськрайонного суду Сумської області
від 04 серпня 2014 року відмовив у
відкритті провадження у справі за
позовом ОСОБА_3, оскільки він підлягає
розгляду в порядку КАС України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу та передати питання
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення ОСОБА_3, дослідивши матеріали
справи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
позивач - ОСОБА_3 засуджений до
довічного позбавлення волі і відбуває
покарання з 2005 року в Роменській
виправній колонії № 56 Державного
департаменту України з виконання
покарань в Сумській області.

05 вересня 2012 року ОСОБА_3 подав
начальнику СДПВ-1 Роменської ВК №56
ОСОБА_4 касаційну скаргу на ухвалу
Роменського міськрайонного суду
Сумської області від 26.06.2012 року та
ухвалу Апеляційного суду Сумської
області від 31.07.2012 року по справі за
позовом до Роменської ВК №56, Державної
казначейської служби України про
визнання дій незаконними щодо
накладення на нього дисциплінарного
стягнення для реєстрації її в
канцелярії установи та подальшого
відправлення до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Однак ОСОБА_4 дане звернення в
канцелярію установи не передав, а
повернув його лише через 44 дні.

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 18 квітня 2013
року дії ОСОБА_4 були визнані
незаконними, але у задоволенні позову
було відмовлено з посиланням на
положення ст. 1147 ЦК України, оскільки на
думку суду ця особа є неналежним
відповідачем.

Відмовляючи у відкритті провадження в
даній справі, місцевий суд зазначив, що
спір між сторонами виник у зв'язку з
діями суб'єкта владних повноважень,
який діє в межах владних
(управлінських) повноважень, отже є
публічно-правовим і відноситься до
адміністративної юрисдикції.

Колегія суддів вважає, що суддя першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про наявність підстав для
відмови у відкритті провадження у
справі, а доводи апеляційної скарги про
протилежне не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1, п.1 ч. 2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій. Юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень, дій чи бездіяльності.

Суб'єктом владних повноважень
відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України є
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 18 КАС України
справи щодо оскарження дій або
бездіяльності посадових чи службових
осіб місцевих органів виконавчої влади
розглядаються і вирішуються місцевим
загальним судом як адміністративним
судом або окружним адміністративним
судом за вибором позивача.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п.п.
2, 3 Пленуму Вищого адміністративного
суду України № 8 від 20 травня 2013 року
«Про окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» за змістом ч. 2
ст. 4 КАС України від 6 липня 2005 року
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Законодавство не містить визначення
терміна «публічно-правовий спір». Для
розгляду спору адміністративним судом
необхідно встановити його
публічно-правовий зміст (характер). Для
з'ясування характеру спору суди
повинні враховувати, що протилежним за
змістом є приватноправовий спір. Це
означає, що в основі розмежування
спорів лежить поділ права на публічне
та приватне. Вирішуючи питання про
віднесення норми до публічного права, а
спору до публічно-правового, суди
повинні враховувати
загальнотеоретичні та законодавчі
критерії. Зокрема, за змістом пункту 1
частини першої статті 3 КАС України у
публічно-правовому спорі, як правило,
хоча б однією стороною є орган
виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, у тому числі
на виконання делегованих повноважень.
Суди повинні звертати увагу на те, що
спір набуває ознак публічно-правового
за умов не лише наявності серед
суб'єктів спору публічного органу чи
посадової особи, а й здійснення ним
(ними) у цих відносинах владних
управлінських функцій. Для цілей і
завдань адміністративного судочинства
владну управлінську функцію необхідно
розуміти як діяльність усіх суб'єктів
владних повноважень з виконання
покладених на них Конституцією чи
законами України завдань.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
позивач оскаржує бездіяльність
суб'єкта владних повноважень, а саме,
Роменської виправної колонії № 56 щодо
порушення строків відправлення
поштової кореспонденції, які
передбачаються ч.4 ст.113 КВК України та
п.43, п.45 «Правил внутрішнього
розпорядку установ виконання
покарань».

Спірні відносини мають
публічно-правовий зміст (характер).
Вбачається, що у спірних
правовідносинах однією із сторін є
місцевий орган виконавчої влади при
здійсненні ним у цих відносинах
владних управлінських функцій, тобто
повноважень з виконання завдань,
покладених на нього Конституцією,
законами України та іншими
нормативними актами.

Забезпечення організації надіслання
певної кореспонденції у певні строки
від особи, яка відбуває покарання,
покладається на вказаний вище орган
виконавчої влади. У зв'язку з цим спори,
що виникають з приводу виконання цим
органом своїх повноважень, є
публічно-правовим, тому на нього
поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Отже, спір, що виник між сторонами, є
публічно-правовим і відноситься до
адміністративної юрисдикції, а тому
його розгляд повинен здійснюватися за
нормами КАС України.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала
постановлена з додержанням вимог
закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307,312, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Роменського
міськрайонного суду Сумської області
від 04 серпня 2014 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -