21.07.2014 Справа № 756/2145/14-ц
Унікальний №756/2145/14
Провадження №2/756/1870/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва, в складі:

Головуючого судді Белоконної І.В.

При секретарях Поливко М.С., Коцюрубі
С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач)
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2
(надалі по тексту відповідач) про
стягнення боргу за розпискою,
мотивуючи своє звернення тим, що 31
грудня 2009 року ОСОБА_3 взяв у борг у
позивача кошти у сумі 40 000 доларів США
терміном на один рік із зобов'язанням
повернути до 31 грудня 2010 року. Позика
була зафіксована борговою розпискою,
яка була складена та підписана
позичальником у присутності двох
свідків. Відповідно до розписки
позичальник не виконав свої
зобов'язання та не повернув кошти.
ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник помер. Тому
позивач заявив свої позовні вимоги до
потенційної спадкоємиці позичальника
ОСОБА_2.

У судовому засіданні позивач, та її
представник, позовні вимоги підтримали
у повному обсязі та просили їх
задовольнити.

Відповідач та її представник
заперечували проти задоволення позову,
мотивуючи це тим, що відповідач не є
спадкоємцем померлого, та посилалась
на те, що позивач пропустила терміни
пред'явлення вимоги відповідно до норм
чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, дійшов
висновку, що не може задовольнити
позовні вимоги з огляду на таке.

Відповідно до розписки від 31 грудня 2009
року ОСОБА_3 взяв у борг у позивача
кошти у розмірі 40 000 доларів США та
зобов'язався їх повернути до 31 грудня
2010 року (а.с.7).

ОСОБА_3 вищевказані кошти не повернув, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Факт смерті
підтверджується свідоцтвом про смерть,
виданим відділом реєстрації смерті у м.
Києві 31 серпня 2012 року.

У ході судового засідання позивач
зазначила, що про смерть позичальника
ОСОБА_3 їй стало відомо на наступний
день після його смерті, тобто 31 серпня
2012 року, згодом запитувала можливу
спадкоємицю про борг, але ніяких
конкретних кроків, що до повернення
свого боргу у терміни визначені
законом позивачем зроблено не було.
Також стверджувала, що неодноразово
зверталась до відповідача із проханням
повернути борг у добровільному
порядку, але врегулювати спір мирним
шляхом не вдалося. 06 грудня 2013 року
позивачем було надіслано відповідачу
претензію, на яку відповіді отримано не
було.

Згідно ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові
спадкодавця належить протягом шести
місяців від дня, коли він дізнався або
міг дізнатися про відкриття спадщини,
пред'явити свої вимоги до спадкоємців,
які прийняли спадщину, незалежно від
настання строку вимоги.

Згідно ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор
спадкодавця, який не пред'явив вимоги
до спадкоємців, що прийняли спадщину, у
строки, встановлені частинами другою і
третьою цієї статті, позбавляється
права вимоги.

Тобто позивачем були пропущені строки
і вона позбавлена права вимоги.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом зі спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом шести місяців
із часу відкриття спадщини він не
заявить про відмову від неї.

У відповідності до ч. 4 ст. 1268 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена, вважаються
такими, що прийняли спадщину, якщо вони
не відмовилися від прийняття спадщини
протягом шести місяців шляхом подачі
заяви до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини.

Як вбачається зі спадкової справи
№1388/12, щодо майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, всі спадкоємці
останнього: дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_4,
син ОСОБА_5, мати ОСОБА_6 відмовились від
спадщини. Таким, що фактично прийняв
спадщину у відповідності до ст. 1268 ЦК
України став неповнолітній ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто, ОСОБА_2 - не є спадкоємцем
позичальника ОСОБА_3, а отже є
неналежним відповідачем по справі.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, на підставі чинного
законодавства та враховуючи той факт,
що позивачем пропущені строки
пред'явлення вимог до спадкоємців,
окрім того, ОСОБА_2 є неналежним
відповідачем по справі, суд доходить
висновку, що у задоволені позову
необхідно відмовити.

На підставі викладеного вище,
керуючись ст.ст. 1268, 1281, 1282 ЦК України,
ст.ст. 1, 3, 15, 8, 10, 60, 62, 208, 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за розпискою -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Оболонський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
І.В. Белоконна