АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2403/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 46 Гончарук В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
Захарова А. Ф. УХВАЛА
10 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЗахарової А.
Ф.суддівОхріменко Н. І. , Скіця М. І. при
секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 22 липня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про визнання втратившою право
на користування житловим приміщенням,-
Вивчивши матеріали справи, вислухавши
представника ОСОБА_6, який підтримав
доводи апеляційної скарги, та ОСОБА_7,
яка на них заперечувала, судова палата,
в с т а н о в и л а :
В червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання
втратившою право на користування
житловим приміщенням.
Позивач посилався на те, що 10 грудня 2013
року ОСОБА_8 (матір ОСОБА_6) ІНФОРМАЦІЯ_1
подарувала йому 3/25 частини власного
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних споруд,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.
Фактично в даній квартирі ніхто окрім
ОСОБА_7 не проживає, хоча зареєстровані
ОСОБА_6, ОСОБА_8, та ОСОБА_9.
ОСОБА_6 забрав свою матір до себе, за
місцем фактичного проживання в м. Київ
в зв'язку з тим, що остання має похилий
вік та її потрібно утримувати.
Позивач попередив усіх зареєстрованих
в квартирі осіб про намір продажу
квартири і попрохав їх зняти себе з
реєстрацій у вище вказаній квартирі.
Всі погодилися окрім ОСОБА_7.
ОСОБА_7 після народження була
зареєстрована у вказаній квартирі і
проживала в сім'ї матері та батька
позивача і була членом їхньої родини.
ОСОБА_6 після народження ОСОБА_7
проживав окремо з іншою родиною в м.
Після досягнення ОСОБА_7 18 річного віку
вона втратила статус дитини і, будучи
повнолітньою, заключила з бабусею -
ОСОБА_8 договір довічного утримання,
однак не виконувала його умов, в зв'язку
з чим ОСОБА_8 договір в судовому порядку
розірвала і подарувала свою частку
домоволодіння позивачу, тим самим
ОСОБА_8 та вся її родина, як попередні
власники втратила право власності і
право на користування житловою площею.
Таким чином, при втраті права власності
ОСОБА_8, ОСОБА_7 залишаючись членом
родини попереднього власника, втратила
право користування житловою площею,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
На підставі наведеного, ст. ст. 71,72 ЖК
України, ч.2 ст.3 СК України, ст. ст. 3, 4 ЦК
України, позивач просив суд визнати
ОСОБА_7 такою, що втратила право на
користування житловою площею,
розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Рішенням Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 22 липня 2014
року в задоволені позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про визнання її втратившою
право на користування житловим
приміщенням АДРЕСА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на те, що дане рішення
незаконне, не відповідає обставинам
справи, прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким ОСОБА_7 визнати
такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом
виселення.

Обговоривши матеріали справи, судова
палата вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що відповідачка
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється рідною
донькою позивача ОСОБА_6, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1 виданим
Уманським міським відділом ЗАГС
Черкаської області, копія якого
міститься на ар. спр. 32.

З копії паспорта відповідачки на ар.
спр. 31 вбачається, що з 13.11.2007 року вона
зареєстрована по АДРЕСА_1.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_7 з
семи місяців постійно безперервно
проживає в квартирі АДРЕСА_1, що
підтвердив в судовому засіданні її
батько - позивач по справі та
підтверджується довідкою громадського
квартального комітету № 3 м. Умань від
05.05.2014 року за № 118 на ар. спр. 42. З
останньої вбачається, що ОСОБА_7 до
свого повноліття проживала і
виховувалась в сім'ї діда ОСОБА_10 та
бабусі ОСОБА_8.

18 січня 2012 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був
укладений нотаріально посвідчений
договір довічного утримання, однак
внаслідок невиконання його умов ОСОБА_7
ОСОБА_8 в судовому порядку розірвала
цей договір (ар. спр. 5-7) і за договором
дарування від 10 грудня 2013 року належні
їй на праві власності 3/25 частки
житлового будинку АДРЕСА_1 подарувала
своєму синові ОСОБА_6 (ар. спр. 25-28; 10-14).

В даній частині будинку, що є фактично
квартирою АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9, що
підтверджується довідкою квартального
комітету м. Умані №3 від 16 січня 2014 року
на ар. спр. 15.

Встановлено, що ОСОБА_8 проживає в м.
Києві у сина, який нею опікується, а в
будинку АДРЕСА_1 проживає лише
відповідачка ОСОБА_7, яка, як стверджує,
іншого житла не має. З матір'ю своєю
вона ніколи не проживала, оскільки та
мала свою сім'ю, як і батько
відповідачки. Вона постійно проживала
сім'єю з дідусем і бабусею за вказаною
адресою, проживала безперервно і
нікуди не виїзжаючи.

Як обґрунтовано зазначив суд, права
власника житлового будинку, квартири
визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї , інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать його дружина, їх
діти та батьки.

Встановлено, що даний позов пред'явлено
ОСОБА_6 з підстав ст.ст. 71-72 Житлового
Кодексу України (ар. спр.4).

Статтею 71 ЖК України передбачено, що
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад шість
місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

В статті зазначається перелік
випадків, коли жиле приміщення за
тимчасово відсутнім наймачем або
членами його сімї зберігається понад
шість місяців.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

З матеріалів справи вбачається, що
колись малою позивач залишив свою
дочку ОСОБА_7 в спірній квартирі (чи
частині будинку) в сім'ї своїх батьків,
яка постійно тут проживала і проживає,
нікуди не виїзжаючи, отримувала
допомогу матеріального характеру від
батька для проживання і отримання
освіти, тому з наведених позивачем
підстав відповідачка не може бути
визнана такою, що втратила право
користування жилим приміщенням в
належній зараз позивачу частині
будинку.

Як правомірно визначився суд,
відповідачка на законних підставах
заселилася і постійно проживала і
проживає в спірному приміщенні з семи
місяців по даний час і зміна власника
цього житла ОСОБА_8, яка є матір'ю
позивача та бабою відповідачки, на
ОСОБА_6 не є підставою для визнання
відповідачки такою, що втратила право
користування житловим приміщенням в
будинку АДРЕСА_1 Черкаської області.
Тому суд цілком обґрунтовано відмовив
в задоволенні позовних вимог.

Рішення відповідає матеріалам справи,
вимогам закону і підстав для його
скасування та задоволення апеляційної
скарги, - не вбачається.

Доводи останньої не є суттєвими і на
правильність висновків суду не
впливають.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 218 ЦПК
України, судова палата, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 22 липня 2014
року по даній справі залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :