Справа 206/4531/14-ц
Провадження 2/206/1137/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Віткалов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3, про стягнення аліментів на
повнолітнього сина на період навчання,

в с т а н о в и в :

15 липня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до Самарського районного
суду м. Дніпропетровська із позовною
заявою до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на сина на період навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що
перебувала із відповідачем ОСОБА_2 в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає разом із нею та на її
утриманні. До повноліття сина
відповідач сплачував на його утримання
аліменти у розмірі ? частки від своїх
доходів щомісячно.

З 01 вересня 2011 року їх син ОСОБА_3
навчається у Державному вищому
навчальному закладі «Придніпровський
енергобудівний технікум» на 3 курсі
денного відділення, у зв'язку з чим
потребує матеріальної допомоги.
Стипендію він не отримує.

Вона перебуває на пенсії за віком та її
пенсія є єдиним її з сином джерелом
фінансування.

Відповідач ОСОБА_2 працевлаштований,
має стабільний заробіток, не є
інвалідом, а тому може сплачувати
аліменти на утримання сина до
закінчення нею навчання.

В добровільному порядку надавати
матеріальну допомогу на сина
відповідач не бажає, що і слугує
підставою для звернення позивача із
цим позовом до суду.

На підставі викладеного позивач
просить суд стягнути із відповідача
ОСОБА_2 на її користь аліменти на
утримання сина у розмірі ? частки з усіх
видів його доходу щомісячно, починаючи
з дня звернення до суду і до закінчення
сином навчання, але не більше як до
досягнення сином 23 років (а.с. 1-2).

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі,
обґрунтовуючи їх з тих же підстав, що
викладені в позовній заяві та просила
суд задовольнити. Пояснила, що вона
пенсіонерка, вже не може працювати,
живуть на її пенсію, яка є невеликою.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги позивача визнав
частково, проте при визначенні розміру
аліментів просив суд врахувати, що за
станом здоров'я не може платити
стільки, багато коштів витрачає собі на
ліки, хронічно хворіє на діабет і його
витрати на ліки у зв'язку з цим
становлять близко 500 грн. на місяць,
просив зменшити заявлену позивачем до
стягнення частку аліментів.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив задовольнити.
Пояснив, що навчається на 4 курсі на
денній формі і не може працювати,
навчатися йому ще рік, стипендію не
отримує.

Вислухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав, що
встановлені в судовому засіданні.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2
перебували в зареєстрованому шлюбі
(а.с.3), який було розірвано 03 лютого 2006
року, що підтверджується свідоцтвом
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, від
02.08.2011р., актовий запис № 26 (а.с.5).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_4 від 30 липня 1996
року, актовий запис 344 (а.с. 4).

ОСОБА_3 навчається на ІІІ курсі денної
форми в Державному вищому навчальному
закладі «Придніпровський
енергобудівний технікум» з 01 вересня
2011 року на бюджеті, термін закінчення
навчального закладу, 30.06.2015р., що
підтверджується довідкою № 79 від 27.05.2014
року (а.с.7).

З довідки КП «Житлове господарство
Самарського району» ДМР № 952 від
20.03.2014р. вбачається, що ОСОБА_3 проживає
з матір'ю ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 є пенсіонеркою
(а.с.10).

Відповідно до довідки про доходи № 105
від 15.07.2014р. виданої ОСОБА_3 є студентом
і стипендію не отримує (а.с.11).

ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі
1463,89грн., що підтверджується довідкою
Управління пенсійного Фонду України в
Самарському районі від 05 серпня 2014р. №
1850/06/22 (а.с.18).

Згідно довідки КЗ «Дніпропетровське 12
ТМО» ДОР від 07.08.2014р. вбачається, що
відповідач ОСОБА_2, 1961 року народження
перебуває на диспансерному обліку у
лікаря ендокринолога з 2008р. з діагнозом
цукровий діабет і потребує постійного
лікування (а.с.21,23).

З довідки про доходи № 272 від 04.08.2014р.
відповідач ОСОБА_2 працює в
Відокремлений підрозділ
«Придніпровська теплова електрична
станція» ПАТ ДТЕК Дніпроенерго» на
посаді грузчик, постійно зайнятий на
розвантаженні вагонів і його середня
заробітна плата становить 5149,66грн.
(а.с.22).

Положеннями ст. 199 СК України
передбачено, що якщо повнолітні дочка,
син продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання. Право на
звернення до суду з позовом про
стягнення аліментів має той з батьків,
з ким проживає дочка, син, а також самі
дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто право на утримання аліментів на
повнолітню дитину виникає тільки за
певних необхідних умов. Першої умовою є
те, що повнолітня донька, син у віці від
18 років до 23 років має навчатися, у
зв'язку з чим потребує матеріальної
допомоги, а другою умовою є фінансова
спроможність батьків надавати
допомогу на утримання. У разі настання
таких обставин, утримання повнолітніх
дітей на період їх навчання до 23 років є
для батьками саме обов'язком.

Оскільки в судовому засіданні була
підтверджена та обставина, що ОСОБА_3 в
дійсності є сином відповідача, наразі
навчається та є повнолітнім,
відповідач в свою чергу
працевлаштований, має стабільний
заробіток і спроможний надавати
допомогу на утримання сина, що ним не
заперечувалося, вимоги позивача про
стягнення аліментів є обґрунтованими.

Змістом ч. 1 ст. 200 СК України
передбачено, що суд визначає розмір
аліментів на повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі і (або) у частці у
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у ст.
182 цього Кодексу.

Суд бере до уваги дійсні обставини
справи, зокрема матеріальне становище
сторін, а також ту обставину, що
відповідач має хронічне захворювання.

За таких обставин, суд вважає за
доцільне стягнути із відповідача
аліменти у розмірі 1/7 частки від усіх
його видів доходу, яка буде співмірна
із матеріальним становищем сторін,
відповідатиме їх можливостям та
інтересам.

Відповідно до ст. 191 СК України,
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову. Аліменти за минулий час можуть
бути присуджені, якщо позивач подасть
суду докази того, що він вживав заходів
щодо одержання аліментів з
відповідача, але не міг їх одержати у
зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати. У цьому разі суд може присудити
аліменти за минулий час, але не більш як
за три роки.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» від 08 липня
2011 року, із відповідача на користь
держави підлягає стягненню судовий
збір у розмірі 243,60грн.

Керуючись ст.ст. 182, 191, 199-200 СК України,
ст.ст. 57-64, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1)
аліменти на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2)
на утримання повнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/7
(однієї сьомої) частини від усіх видів
заробітку та інших доходів щомісячно.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнення аліментів здійснювати із 15
липня 2014 року і до закінчення навчання
денної форми ОСОБА_3, тобто до 30 червня
2015 року.

Судове рішення негайно виконати у
розмірі платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1) судовий
збір на прибуток держави у розмірі 243
грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
оголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя А.О.
Сухоруков