АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1915/2246/12Головуючий у 1-й інстанції Процько Я.В.
Провадження № 22-ц/789/1204/14 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2014 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 -

ОСОБА_2, представника

ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2012р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

Позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року у неї народилась дочка ОСОБА_5, батьком якої є відповідач ОСОБА_1 Проте відповідач відмовляється визнати своє батьківство щодо дитини та відмовляється від її утримання.

У зв'язку з цим просила встановити факт батьківства відповідача та внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6, де в графі «батько» записати «ОСОБА_1», ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, а також стягувати з ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 30% від його місячного заробітку, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26 серпня 2014 року вирішено: " Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України є батьком ОСОБА_6, уродженки м. Тернополя, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 2908, зроблений 09 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

Внести зміни до актового запису № 2908 від 09 грудня 2011 року, зробленого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції про народження ОСОБА_6, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року, громадянина України, де в графі «батько» зазначити «ОСОБА_1», ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України.

Стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в користь ОСОБА_3, АДРЕСА_2, аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року до досягнення повноліття, починаючи з 08 лютого 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення про стягнення аліментів в межах одного місяця допустити до негайного виконання."

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року вирішено: "Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_7 6108,25 грн, з яких 228,70 грн. судового збору та 5879,55 грн. витрат пов'язаних з розглядом справи."

В Апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і в позові відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення по справі та вирішення спору з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначав, що в період зачаття дитини - з 14 березня по 03 квітня 2011 року, він та позивачка разом не перебували, позивачка перебувала в м. Києві на навчанні, а тому не могла від нього завагітніти.

Крім того, суд призначив судово-генетичну експертизу з порушенням вимог процесуального закону, у зв'язку з чим, він не зміг прийняти участь в її проведенні.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі не перебували.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3 народилась дочка ОСОБА_5.

В книзі реєстрації актів про народження у реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 09 грудня 2011 року було проведено запис №2908 про народження ОСОБА_6, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року, громадянина України, де в графі «батько» записано «ОСОБА_1», ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України.

Дитина народилася у ОСОБА_3 як матері, яка не перебувала в шлюбі. Відомості про батька в акті про народження ОСОБА_6 записані за вказівкою матері, у зв'язку з відсутністю заяви батька, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Встановлено, що дитина проживає з матір'ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про встановлення факту батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_6

Відповідно до ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 146 ЦПК України визначено, що в разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 ухвалою суду першої інстанції від 21 листопада 2012 року у справі була призначена судово-генетична експертиза, на вирішення якої поставлено питання: чи здатний був до запліднення ОСОБА_1 в період січня-березня 2011 року та чи є ОСОБА_1 батьком ОСОБА_6 Проведення експертизи доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи.

За клопотанням ОСОБА_3 ухвалою суду від 18.02.2013 р. провадження у справі відновлено і ухвалою суду від 27.02.2013 р. призначена повторна судово-генетична експертиза, на вирішення якої поставлено питання: чи здатний був до запліднення ОСОБА_1 в період січня-березня 2011 року та чи є ОСОБА_1 батьком ОСОБА_6 Проведення експертизи доручено експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи.

Згідно повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 14 серпня 2013 року ОСОБА_1 неодноразово не з'являвся в призначені дати на відбір зразків крові

Ухвалою суду від 04.12.2013 р. до ОСОБА_1 застосовано привід на проведення призначеної експертизи.

Ухвала суду не виконана, у зв'язку не установленням місця проживання та перебування ОСОБА_1

Згідно листа Київського міського клінічного бюро технічного від 27 грудня 2013 року ОСОБА_1 на відбір зразків крові, призначеного на 24 грудня 2013 року, не з'явився, у зв'язку з чим ухвала суду про призначення експертизи повернута без виконання.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 свої неявки на відбір зразків крові пояснив тим, що є незгідний з ухвалою суду про призначення проведення експертизи у Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи.

Колегія суддів вважає, що відповідач свідомо, без поважних причин ухилявся від проведення судово-генетичної експертизи, яка була призначена у даній справі з дотриманням вимог цивільного процесуального Закону.

У цьому випадку суд вірно керувався правилами статті 57 ЦПК України, згідно якої, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Так за клопотанням позивачки ухвалою суду першої інстанції від 07 травня 2012 року було доручено "ДНК Центр" м. Львів провести генетичне дослідження на предмет "Чи є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7".

Відповідач ОСОБА_1 з призначеним дослідженням погодився та добровільно здав зразки для проведення дослідження на предмет встановлення батьківства.

Згідно звіту від 09 липня 2012 року помічника керуючого лабораторією ОСОБА_8, котра є особою, що призначена для підготовки звіту стосовно процедури батьківства, а саме тесту ДНК ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (можливого батька), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року (дитина, чиє батьківство є під питанням) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 (матері), ОСОБА_1 є відвідним біологічним батьком ОСОБА_6.

Суд першої інстанції дав належну оцінку вказаному письмовому доказу в сукупності з іншими матеріалами справи і прийшов до правомірного висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3

Також у відповідності до положень статей 180, 182 СК України, суд правомірно стягнув з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6, починаючи з 08 лютого 2012 року.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -- відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:- підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач