АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/8144/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції - Берелет В. В.
Доповідач - Ткаченко І.Ю.Категорія 39
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

23 грудня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Рудь В.В., Повєткіна
В.В.

при секретарі - Шаботинець С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Адамівської
сільської ради Криничанського району
Дніпропетровської області, третя
особа: Криничанська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Криничанського районного
суду Дніпропетровської області від 18
червня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2014 року позивачка звернулася
до суду з даним позовом, в
обґрунтування позову посилалася на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її дядько
ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася
спадщина на спадкове майно. Однак, у
встановлений законом строк вона не
звернулася до нотаріальної контори для
оформлення спадкових прав, у зв'язку з
перебуванням за кордоном. У березні 2014
року позивачка звернулася з заявою
про прийняття спадщини до
Криничанської державної нотаріальної
контори, але їй було відмовлено і
запропоновано звернутися до суду, у
зв'язку з тим, що не підтверджується
факт прийняття спадщини. Інших
спадкоємців не має. Тому просить надати
їй додатковий строк для прийняття
спадщини після померлого ОСОБА_3. (а.с.2-3)

Рішенням Криничанського районного
суду Дніпропетровської області від 18
червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 -
задоволенні в повному обсязі.

Встановлено ОСОБА_1 додатковий строк
терміном - три місяці з дня набрання
рішенням законної сили для подання
заяви до Криничанської районної
державної нотаріальної контори про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року(а.с.
31-32).

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати рішення й ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі (а.с.39-42).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
скасуванню, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачка пропустила визначений ст. 1270
ЦК України строк для прийняття
спадщини через те, що на момент спливу
шестимісячного терміну перебувала за
кордоном в період з 15 вересня 2004 року по
04 листопада 2009 року.

Однак із вказаними висновками суду 1
інстанції не погоджується колегія
суддів, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3 (а.с.7), з
яким позивачці рішенням
Тернопільського міськрайнного суду
Тернопільської області від 12 грудня 2013
року встановлено факт родинних
відносин, а саме, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження є рідною
племінницею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Дніпропетровську (а.с.9).

У березні 2014 року позивачка через
свого представника звернулася з
заявою про прийняття спадщини до
Криничанської державної нотаріальної
контори, але їй було відмовлено і
запропоновано звернутися до суду через
наявність спадкоємця за заповітом та
пропуском встановленого строку для
прийняття спадщини (а.с.12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Приписами частин 1 і 2 ст. 1269
ЦК України передбачено, що спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто. Для прийняття
спадщини встановлюється ч. 1 ст. 1270 ЦК
України строк у шість місяців, який
починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу
України, за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»,
суди відкривають провадження в такій
справі у разі відсутності письмової
згоди спадкоємців, які прийняли
спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а
також за відсутності інших
спадкоємців, які могли б дати письмову
згоду на подання заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Відповідачами у такій справі є
спадкоємці, які прийняли спадщину. При
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Причиною не звернення до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини у встановлений законом строк,
позивачка в позовній заяві зазначає
перебуванням за кордоном з 15.09.2004 року
по 04.11.2009 року, суд зазначену причину
пропуску строку визнав поважною та
визначив додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини, при цьому
не перевірив належним чином час
перебування позивачки за кордоном, не
з'ясував причину звернення через
представника до нотаріальної контори
лише в березні 2014 року, тобто більше ніж
через 5 років після смерті ОСОБА_3, а не
протягом встановленого діючим
законодавством часу, та не перевірив
відомості щодо наявності заповіту,
зазначені в постанові про відмову у
вчиненні нотаріальної дії.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що суд 1 інстанції зазначену в
позовній заяві причину пропуску
строку, як перебування позивачки за
кордоном в період з 15 вересня 2004 року по
04 листопада 2009 року, визнав поважною та
визначив додатковий строк для подання
заяви про прийняття спадщини, однак
згідно довідки головного центру
обробки спеціальної інформації
Державної прикордонної служби України
від 27.11.2014 року, позивачка перебувала на
території України з 28.07.2009 року по 07.09.2009
року, тобто на час строку,
встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України для
прийняття спадщини, позивачка
знаходилася на території України, а
вищевказані в позовній заяві та
рішенні суду обставини, не
відповідають дійсності.

Також, згідно зазначеної довідки,
позивачка з 2009 р. по 2014 р. кожен рік
приїздила на територію України, й
відповідно мала можливість вирішити
питання щодо прийняття спадщини.

Отже, колегія суддів вважає, що під час
розгляду справи позивачка не надала
належних доказів на підтвердження
своїх позовних вимог щодо поважності
пропуску нею строку прийняття
спадщини, не навела поважності причин,
пов'язаних з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для неї на вчинення дій щодо подання
заяви про прийняття спадщини, і навпаки
ввела суд в оману, а факти зазначені вже
під час перегляду справи в суді
апеляційної інстанції, що позивач не
знала про смерть родича до 2012 року, що у
неї не було підтвердження родинних
стосунків з померлим та свідоцтва про
його смерть, постійне проживання за
межами України та наявність у неї
малолітнього сина, не можуть бути
враховані, як поважні причини пропуску
нею строку для прийняття спадщини,
оскільки не є поважними та не
зазначалися в позовній заяві й не були
предметом розгляду справи в суді 1
інстанції.

За таких, враховуючи, що висновки суду 1
інстанції протирічать фактичним
обставинам справи, а оскаржуване
рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
відповідно до ст.. 309 ЦПК України, воно
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення, яким у задоволенні
позову ОСОБА_1 до Адамівської сільської
ради Криничанського району
Дніпропетровської області, третя
особа: Криничанська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Криничанського районного суду
Дніпропетровської області від 18
червня 2014 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Адамівської сільської ради
Криничанського району
Дніпропетровської області, третя
особа: Криничанська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для подання заяви
про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: