Справа № 199/4002/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

при секретарі Голубніченко В.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідача Сицько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного підприємства
«Приватна фірма «Віктор-13», де третя
особа Закрите акціонерне товариство
«Будівельник-1», про зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до відповідача про
зобов'язання вчинити певні дії. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що 24 жовтня 2002 року між ним та ПП «ПФ
«Віктор-13», ЗАТ «Будівельник-1»
укладено договір №95 про дольову участь
в будівництві. На виконання
зазначеного договору ним
профінансовано будівництво, з
урахуванням доповнення до зазначеного
договору, у розмірі 81049 грн., а на суму
залишку 45451 грн. позивач повинен був
виконати самостійно оздоблювані
роботи в квартирі АДРЕСА_1

Свої зобов'язання позивач за договором
виконав. Крім того, з моменту
підписання акту прийому-передачі
фактично володіє квартирою №4
загальною площею 113,20 кв.м. на 3 поверсі в
першій секції 10 поверхового 108
квартирного будинку АДРЕСА_1. Разом з
тим, відповідач не надає документи
необхідні для оформлення права
власності, а тому позивач просив суд
зобов'язати ПП «ПФ «Віктор-13» надати
документи ОСОБА_1 для подальшого
оформлення права власності на квартиру
АДРЕСА_1 - затверджений особою, що
залучала від фізичних та юридичних
осіб кошти, перелік інвесторів, які
брали участь в інвестуванні та
фінансуванні об'єкта будівництва та за
якими здійснюється державна
реєстрація прав, або довідку-витяг з
такого переліку; установлений
законодавством документ, що
підтверджує набуття у власність
інвестором закріпленого за ним об'єкта
інвестування (копію договору про
дольову участь у будівництві,
засвідчену печаткою ПП «ПФ Віктор-13»;
акт приймання-передачі квартири,
виданий після введення будинку в
експлуатацію); документ, що посвідчує
речове право на земельну ділянку з
відомостями про її кадастровий номер
(договір оренди земельної ділянки під
будівництво); декларацію про введення в
експлуатацію будинку, або інший
документ, що засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту; документ про присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси;
стягнути судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, надали пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві, на
задоволенні позову наполягали. Крім
іншого позивач зазначив, що він із
сім'єю користується квартирою, сплачує
комунальні послуги.

Представники відповідача Сицько О.В. в
судовому засіданні позов не визнав,
підтримав надані письмові заперечення,
пояснивши, що документи необхідні для
державної реєстрації відповідачем в
реєстраційну службу подано, позивач не
надав відмову реєстраційної служби у
Державній реєстрації, а тому просив в
задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ЗАТ
«Будівельник 1» в судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином,
про причини неявки суд не сповістили.

Суд, вислухавши сторони, їх
представників, дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2002 року
між сторонами - ОСОБА_1, ПП «Віктор» та
ЗАТ «Будівельник-1» - укладено договір
на дольову участь у будівництві та
одержання ОСОБА_1 у власність
3-кімнатної квартири №4, розташованої
на третьому поверсі загальною площею
113,20 кв.м, шляхом фінансування
будівельно-монтажних та
оздоблювальних робіт. При цьому
вартість частки позивача визначена у
грошовому еквіваленті в розмірі 126500,00
гривень. Сторони погодили, що сторона 3,
тобто ОСОБА_1, зобов'язаний після здачі
об'єкту в експлуатацію оформити право
власності своєї долі у відповідності
до чинного законодавства та за власний
рахунок (пункт 2.3. Договору) (а.с.7-9).

Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 договору
плановий строк закінчення будівництва
і здачі будинку в експлуатацію - IV
квартал 2003 року. На протязі 90 днів після
здачі будинку в експлуатацію
відповідачі зобов'язались передати
позивачу у власність за актом
прийому-передачі його пай - спірну
квартиру.

Як вбачається з п.2.1 даного договору,
позивач зобов'язаний був
профінансувати виконання
будівельно-монтажних робіт в розмірі
126500,00 гривень. У відповідності до п.п. 2.2,
2.3, 2.4, відповідач та третя особа
зобов'язалися після одержання оплати
вважати пай власністю позивача,
підтвердивши його актом
прийому-передачі квартири №4, позивач
зобов'язаний після здачі об'єкту в
експлуатацію оформити право власності
на свій пай, відповідачі зобов'язані
після здачі об'єкту в експлуатацію
одержати відповідне рішення Виконкому
Дніпропетровської міської ради і
надати необхідну допомогу позивачу в
оформленні права власності на його пай.

24 жовтня 2002 року між ОСОБА_1 та ЗАТ
«Будівельник-1» було укладено угоду до
договору, відповідно до якої умови
договору щодо фінансування
будівництва були змінені з суми 126500,00
гривень на 81049,00 гривень, оскільки
позивач власними силами та коштом
проводив ремонтні та оздоблювальні
роботи в квартирі (а.с.10,11).

ОСОБА_1 відповідно до умов договору
були перераховані грошові кошти в сумі
81049,00 грн., що підтверджується
квитанцією до прибуткового касового
ордера серії 01 А3 №050941 від 09 грудня 2003
року на суму 81049,00 грн. (а.с.12).

Крім того, між позивачем ОСОБА_1, ПП
«Віктор-13» та ЗАТ «Будівельник-1»
підписано акт прийому-передачі
квартири АДРЕСА_1, з якого вбачається,
що роботи виконані у повному обсязі,
позивач не має ніяких претензій щодо
якості виконаних робіт та
комплектності (а.с.14).

Ухвалою колегії суддів судової палати
з цивільних справ від 06 грудня 2012 року
встановлено, що ПП «ПФ «Віктор-13»
схвалив угоду до договору про дольову
участь у будівництві №95 від 24.10.2002, що
була укладена між ОСОБА_1 та ЗАТ
«Будівельник-1», шляхом підписання
29.01.2004 акту прийому-передачі квартири
№4, яким у відповідності до п.2.2
Договору про дольову участь у
будівництві підтверджується повне
виконання ОСОБА_1 фінансових
зобов'язань перед іншими учасниками за
договором, що спростовує посилання
представника відповідача проте, що
позивач не виконав умови договору
(а.с.55).

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» (зі
змінами та доповненнями) орган
державної реєстрації прав, державні
реєстратори зобов'язані надати до
відома заявників інформацію про
необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.
Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін
відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.57, 58 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.
Належними доказами є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Звертаючись до суду із позовними
вимогами щодо зобов'язання відповідача
надати перечень документів, а саме
затверджений особою, що залучала від
фізичних та юридичних осіб кошти,
перелік інвесторів, які брали участь в
інвестуванні та фінансуванні об'єкта
будівництва та за якими здійснюється
державна реєстрація прав, або
довідку-витяг з такого переліку;
установлений законодавством документ,
що підтверджує набуття у власність
інвестором закріпленого за ним об'єкта
інвестування (копію договору про
дольову участь у будівництві,
засвідчену печаткою ПП «ПФ Віктор-13»;
акт приймання-передачі квартири,
виданий після введення будинку в
експлуатацію); документ, що посвідчує
речове право на земельну ділянку з
відомостями про її кадастровий номер
(договір оренди земельної ділянки під
будівництво); декларацію про введення в
експлуатацію будинку, або інший
документ, що засвідчує прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту; документ про присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси,
позивачем не надано у судовому
засіданні доказів того який необхідний
перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав необхідно
було надати саме йому, доказів того, що
саме ПП «Віктор 13» є держателем таких
документів.

Пунктом 8-1 частини 2 статті Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (зі змінами та доповненнями)
передбачено, що державний реєстратор
під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки.

Розглядаючи справу, суд відзначає, що
відмови Відділу реєстрації прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в
Дніпропетровській області позивачем
суду не надано, що позбавляє суд
визначитися з яких підстав відмовлено
у реєстрації права власності позивачу
та з яких підстав державний реєстр не
перевірив наявність загальних
документів, які вже подавалися до
Відділу реєстрації прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в
Дніпропетровській області по даному
об'єкту інвестування, що
підтверджується листом ПП «Віктор 13»
від 11 червня 2013 року, та, у разі
необхідності, не витребував у
передбаченому законом порядку такі
документи (а.с.77-78). Крім того, у разі
встановлення неправомірності дій
Відділу реєстрації прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції в
Дніпропетровській області, спір
вирішується в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо:
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів відповідно до вимог ст. 16 ЦК
України можуть бути: визнання права;
визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи
відшкодування майнової шкоди;
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди; визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Обрання неналежного способу захисту
може бути підставою для відмови у
задоволенні позову.

Враховуючи наведене та ту обставину, що
позивачем обрано спосіб захисту, який
не передбачено ст.16 ЦК України, суд
вважає за необхідне у задоволенні
позову відмовити, що не позбавляє
позивача права, у разі невизнання,
порушення чи оспорювання його прав
звернутися до суду обравши інший
спосіб захисту.

З урахуванням результату розгляду
справи та у відповідності до вимог ст.88
ЦПК України судові витрати
компенсуванню не підлягають та
відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 214, 215, 218, 222, 88
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до
Приватного підприємства «Приватна
фірма «Віктор-13», де третя особа
Закрите акціонерне товариство
«Будівельник-1», про зобов'язання
вчинити дії - відмовити в повному
обсязі.

Судові витрати віднести на позивача.

З повним текстом рішення суду сторони
можуть ознайомитися 16 вересня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію судового рішення із викладом
вступної та резолютивної частин видати
учасникам процесу негайно після його
проголошення.

Суддя
О.Б.Подорець