АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/5035/14
Головуючий І інстанції -
Справа: № 643/2242/14-ц
Категорія: право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Міненкової
Н.О., Котелевець А.В.

при секретарі Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 10 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права власності, та
за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про визнання права власності,
-

в с т а н о в и л а

Позивач за первісним позовом звернувся
до суду з позовом ОСОБА_4 про визнання
права власності.

ОСОБА_4 звернулась із зустрічним
позовом до ОСОБА_3 про визнання права
власності.

В судовому засідання представник
ОСОБА_4 заявив клопотання про
накладання арешту на майно, а саме: на
ізольовану квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 10 червня 2014 року заяву
представника ОСОБА_4 задоволено,
накладено арешт на ізольовану квартиру
АДРЕСА_1; заборонено її відчуження до
набрання сили рішення за зазначеною
цивільною справою.

З апеляційною скаргою на зазначену
ухвалу звернувся ОСОБА_2, який зазначив,
що ухвалене рішення стосується його
прав та обов'язків, оскільки квартира
АДРЕСА_1 належить саме йому, і він не є
відповідачем ані за первісним, ані за
зустрічним позовом, а тому
проситьухвалу суду першої інстанції
скасувати.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення районного
суду у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

За правилами ст.13 ЦК України при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині.

Як вбачається з матеріалів справи,
заочним рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 14 березня
2014 року позов ОСОБА_3 задоволено,
визнано за ним право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після смерті ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Московського районного суду м.
Харкова від 26 травня 2014 року за заявою
представника ОСОБА_4, ОСОБА_6,
вищезазначене заочне рішення було
скасоване та призначене до розгляду в
загальному порядку. В це ж провадження
була об'єднана зустрічна позовна заява
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на цю ж квартиру АДРЕСА_1.

В рамках зазначеного провадження за
заявою представника ОСОБА_4, ОСОБА_6, 10
червня 2014 року Московським районним
судом м. Харкова було забезпечено
позовні вимоги шляхом накладення
арешту, заборони відчуження на
ізольовану квартиру АДРЕСА_1 до
набрання законної сили судового
рішення у вищезазначеній цивільній
справі.

Забезпечуючи таким чином позовні
вимоги ОСОБА_4, районний суд з
посиланням на ст.152 ЦПК України, виходив
із того, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити
або зробити неможливим виконання
рішення суду.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду, оскільки він
відповідає вимогам
цивільно-процесуального Закону та
узгоджується із матеріалів справи.

Як свідчать матеріали справи предметом
спору у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 та зустрічним - ОСОБА_4 є
ізольована квартира АДРЕСА_1.

Згідно витягів з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно право
власності на зазначену квартиру за
договором купівлі продажу від 18 квітня
2014 року належить ОСОБА_2.

Крім того, згідно наданих апеляційному
суду документів, на сьогоднішній день
до суду звернулася ОСОБА_4 з додатковим
позовом до ОСОБА_2, апелянта по справі,
третя особа ОСОБА_3 про витребування
майна з чужого незаконного володіння.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 є
предметом спору за декількома позовами
різних осіб, що, на думку судової
колегії, є підставою для заборони
будь-кому розпоряджуватися спірним
майном до ухвалення судом рішення та
набрання його чинності.

Враховуючи вищезазначені обставини,
судова колегія вважає, що арешт
спірного майна, як вид забезпечення
позову, є співмірним та не порушує прав
осіб, що приймають участь у розгляді
справи.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і на
законність оскаржуваної ухвали не
впливають.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що ухвалу суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 312, п.4 ч.1 ст.
314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова
колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м.
Харкова від 10 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не підлягає
як така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий-суддя -

Судді -