АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7053/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Тананайська Ю. А. Доповідач -
Демченко Е.Л.Категорія 34
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року

колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демченко Е.Л.

суддів - Городничої В.С., Куценко
Т.Р.

при секретарі - Денисенко А.Л.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» на рішення
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 28 квітня
2014 року по справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2
про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу, -

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2012 року публічне
акціонерне товариство «Страхова
компанія «АХА Страхування» (далі - ПАТ
«СК «АХА Страхування») звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
страхового відшкодування в порядку
регресу, мотивуючи його тим, що ОСОБА_2
був визнаний винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України та
притягнутий до адміністративної
відповідальності.

Зазначали, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 28 жовтня 2009 року на проспекті
Леніна в м.Запоріжжі з вини водія
ОСОБА_2, був пошкоджений автомобіль
Хонда, реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 Цивільно-правова
відповідальність останньої була
застрахована ПАТ «СК «АХА Страхування»
та ними було здійснено виплату
страхового відшкодування потерпілій в
розмірі 45.428 грн.55 коп. на підставі
рахунків - фактур.

Посилаючись на те, що між ОСОБА_2 та ПрАТ
«Страхова компанія Вексель» було
укладено договір обов'язкового
страхування, що останні, в межах ліміту
відповідальності, виплатили їм 24.990
грн., а тому просять суд стягнути з
відповідача різницю між виплаченою
сумою відшкодування та отриманою сумою
від страхової компанії в розмірі 20.438
грн.55 коп.

Рішенням Марганецького міського
суду Дніпропетровської області від 28
квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ «СК
«АХА Страхування» задоволені.

В апеляційній скарзі ПАТ «СК «АХА
Страхування» ставить питання про
скасування рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області в частині зобов`язання їх
повернути ОСОБА_2 пошкоджені внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди деталі
автомобіля Хонда та ухваленні нового
рішення, яким відмовити в задоволенні
заяви (клопотання) ОСОБА_2 про
повернення йому пошкоджених деталей,
посилаючись на те, що рішення суду в
оскаржуваній частині незаконне та
необґрунтоване, та таке, що
постановлене з порушенням норм
матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
находить, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5)чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6)як розподілити між
сторонами судові витрати; 7)чи є негайні
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8)чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак зазначеним вимогам закону
ухвалене у справі рішення суду не
відповідає.

Встановлено судом і це підтверджується
матеріалами справи, що в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталася 28 жовтня 2009 року на проспекті
Леніна у м.Запоріжжі, був пошкоджений
автомобіль Хонда, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 та
знаходився під її керуванням.

Відповідно до постанови Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 25 листопада 2009 року, яка
набрала чинності, винним у даній
дорожньо-транспортній пригоді
визнаний водій автомобіля ВАЗ 2101,
реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_2 За
ст.124 КпАП України останнього
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

12 червня 2009 року між ПАТ «СК «АХА
Страхування» та потерпілою ОСОБА_3
укладений договір добровільного
страхування наземного транспорту
№2060-а/09зп, у відповідності до умов
якого, позивач взяв на себе
зобов`язання у разі настання
страхового випадку сплатити на користь
страхувальника страхове
відшкодування.

Платіжним дорученням №867 від 09 грудня
2009 року ПАТ «СК «АХА Страхування»
страхове відшкодування в розмірі 45.428
грн.55 коп. сплатило ОСОБА_3 шляхом
перерахування коштів ТОВ «Макфорд» за
проведені ремонтні роботи(а.с.27).

Розрахунок страхового відшкодування
проводився на підставі страхового акту
№4972-а/09зп (а.с.25-26), рахунку-фактури
№АС-2839 від 09 листопада 2009 року (а.с.39).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2, як власника автомобіля ВАЗ 2101,
реєстраційний номер НОМЕР_2,
застрахована в ПрАТ «Страхова компанія
«Вексель», що підтверджується полісом
обов`язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №ВС/82390095 (а.с.32).

ПрАТ «Страхова компанія Вексель»
виплатило страхове відшкодування ПАТ
«СК «АХА Страхування» у розмірі 24.990
грн.

Згідно до вимог ст.1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Як зазначено в п.п.4,6 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року,
розглядаючи позови про відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166,1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27
Закону України "Про страхування" до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних виплат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, яка
отримала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдану
шкоду.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка
застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальника.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду
заподіяну майну потерпілих, становить
25.500 грн.

Згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в п.19 постанови «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня
2013 року зазначив, що з урахуванням
змісту ст.979 ЦК та ст.16 Закону України
"Про страхування" у разі настання
страхового випадку страховик
зобов'язаний виплатити страхове
відшкодування, а інші умови договору
страхування є підставою для відмови у
виплаті лише в тому разі, якщо таке
порушення положень договору
страхувальником перешкодило
страховику переконатись, що ця подія є
страховим випадком, і має оцінюватись
судом у кожному конкретному випадку.
Наприклад, несвоєчасне повідомлення
страхувальником страховика без
поважних на те причин про настання
страхового випадку (п.5 ч.1 ст.989 ЦК, п.5 ч.1
ст.991 ЦК) може бути підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування у тому разі, якщо воно
позбавило страховика можливості
дізнатися, чи є ця подія страховим
випадком.

При цьому суди також повинні мати на
увазі, що порушення страхувальником
визначеного договором страхування
строку подання документів, що
стосуються страхового випадку, не є
порушенням визначеного договором
строку повідомлення про настання
страхового випадку.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
районний суд обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги ПАТ «СК «АХА
Страхування».

Щодо рішення суду першої інстанції в
частині зобов`язання ПАТ «СК «АХА
Страхування» повернути відповідачу
ОСОБА_4 пошкоджені деталі автомобіля,
колегія суддів приходить до
наступного.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27
березня 1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди", з наступними
змінами, постановляючи рішення про
стягнення на користь потерпілого
відшкодування вартості майна, що не
може використовуватись за
призначенням, але має певну цінність,
суд одночасно повинен обговорити
питання про передачу цього майна після
відшкодування збитків особі,
відповідальній за шкоду.

Задовольняючи заяву (клопотання)
ОСОБА_2 суд не взяв до уваги той факт, що
відповідач, наполягаючи на поверненні
йому деталей автомобіля, які ушкоджені
(що не можуть використовуватися за
призначенням), але мають певну
цінність, не зазначив суду, які саме
деталі він наполягає йому повернути, не
довів факт того, що дані деталі мали
певну цінність, та не надав ніяких
доказів про те, що ці деталі
знаходяться саме у позивача.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами
є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

В ст.58 ЦПК України зазначено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмета доказування.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області підлягає
зміні в частині зобов`язання ПАТ «СК
«АХА Страхування» повернути ОСОБА_4
пошкоджені деталі автомобіля, з
виключенням цього абзацу з
резолютивної частини.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування»
задовольнити.

Рішення Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 28 квітня
2014 року змінити.

Виключити з резолютивної частини
рішення третій абзац, а саме -
«зобов'язати публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування» після відшкодування
шкоди ОСОБА_2, в розмірі, визначеному
судом, повернути ОСОБА_2 пошкоджені
деталі автомобіля Honda Civic: боковину
праву, консоль правого фонаря, задню
панель, випускний клапан, ущільнювач
заднього скла, 4 фіксатори, ущільнювач
кришки багажника, кришку багажника,
замок та петлю кришки багажника,
лічинку замка кришки багажника, задню
емблему, лівий та правий фон арі кришки
багажника, фонарь правий, бампер
задній, механізм замка, бризгівник
задній правий, кронштейни: глушківника,
бампер-боковина, бампер-фара».

В іншій частині рішення Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 28 квітня 2014 року залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Демченко Е.Л.

Судді:
Городнича В.С.

Куценко Т.Р.