АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 214/7499/13-ц
Провадження№22-ц/774/2531/К/14
Головуючий в 1-й інстанції
У Х В А Л А

Іменем України

16 грудня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.,

суддів: Барильської А.П.,
Зубакової В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 -
ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4 та її представника
- ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на заочне рішення Саксаганського
районного суду м.Кривого Рогу від 17
червня 2014 року по цивільній справі за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором про надання послуг, -

В С Т А Н О В И Л А:

В вересні 2013 року ФОП ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
стягнення боргу за договором про
надання послуг, посилаючись на
неналежне виконання умов договору від
12 квітня 2013 року, укладеного між ним та
відповідачем про надання
посередницьких послуг з продажу
об'єкта нерухомості - домоволодіння,
яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за
винагороду в розмірі 9 720,00 грн., яку
відповідач ОСОБА_4 повинна була
сплатити позивачу двома частинами: до
підписання договору - 4050,00 грн. та
залишок у розмірі - 5670,00 грн., під час
укладення основного договору
купівлі-продажу домоволодіння.

Проте, після нотаріального посвідчення
договору купівлі-продажу
домоволодіння відповідач відмовилася
сплачувати залишок винагороди
позивачу, у зв'язку з чим просив суд
стягнути з ОСОБА_4 на свою користь борг
за договором про надання послуг в
розмірі 5 670,00грн., штраф в розмірі 24 300,00
грн., та витрати по сплаті судового
збору.

Заочним рішенням Саксаганського
районного суду м.Кривого Рогу від 17
червня 2014 року позов ФОП ОСОБА_2
задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_2
борг за договором про надання послуг в
розмірі 5670,00 грн., штраф в розмірі 24300,00
грн. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 229,40 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_4
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні заявлених позовних вимог в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідністю
висновків суду обставинам справи.

Так, суд першої інстанції не надав
належної оцінки тому факту, що
відповідач ОСОБА_4 не укладала із ФОП
ОСОБА_2 12 квітня 2013 року договір на
надання посередницьких послуг з
продажу спірного будинку, оскільки
аналогічний договір було укладено між
зазначеними сторонами раніше - 28.10.2012
року, який не було скасовано і саме по
ньому він надавав посередницькі
послуги коли знайшов покупця ОСОБА_6 і
на виконання якого відповідачем було
сплачено позивачу 500 дол.США.
Необхідності укладати новий договір
12.04.2013 року із збільшенням в ньому
вартості послуг, за умови дії
первинного договору 28.10.2012 року є
нелогічним.

Доказам того, що позивач ФОП ОСОБА_2 вів
суд в оману є та обставина, що він
навмисно не зазначив про існування
первинного договору від 28.10.2012 року, і
саме ця обставина вплинуло на
ухвалення незаконного рішення суду.

Крім того судом першої інстанції було
порушено норми процесуального права,
оскільки було порушено законне право
відповідача на судовий захист, право на
присутність у судовому засіданні,
оскільки ОСОБА_7 .жодного разу не була
належним чином повідомлена про день
час та місце слухання справи.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4,
відповідно до витягу про державну
реєстрацію права №32487522 від 14.12.2011р.
виданого КП ДОР «КБТІ», на праві
приватної власності належало
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
6,7);

12 квітня 2013 року між ФОП ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 було укладено договір про
надання посередницьких послуг з
продажу об'єкта нерухомості, а саме
домоволодіння, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, за винагороду в
розмірі 9720,00 грн., п. 4.3 Договору, яку
відповідач повинен був сплатити двома
частинами: попередньо було сплачено
4050,00 грн., а залишок 5670,00 грн. під час
укладання основного договору
купівлі-продажу домоволодіння (а.с.4).

Відповідно до п.4.2 даного договору
вартість об'єкта становить суму 243 000
грн., що еквівалентно 30 000 доларів США.

12 квітня 2013 року між ОСОБА_4 та покупцем
ОСОБА_6 було укладено договір про
завдаток, відповідно до якого ОСОБА_6
передала ОСОБА_4 завдаток у сумі 8100 грн.,
що еквівалентно 1 000 доларів США в
рахунок належної суми 243 000 грн. за
договором купівлі-продажу майна, а саме
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4
(а.с.5);

18 липня 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8
було укладено договір купівлі-продажу
домоволодіння, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, який посвідчений
державним нотаріусом Сьомої
Криворізької державної нотаріальної
контори ОСОБА_9 та зареєстрований в
реєстрі за №1-2181.

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта
нерухомості, власником вищевказаного
домоволодіння, підставі договору
купівлі-продажу від 18.07.2013р. є ОСОБА_8

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог ФОП ОСОБА_2, суд першої
інстанції керувався ст.ст. 526,903 ЦК
України, та виходив з факту
невиконання умов укладеного договору
ОСОБА_4 в частині сплати винагороди у
обсязі погодженому та визначеному
сторонами у договорі про надання
послуг від 12.04.2013 року та наявності
правових підстав для стягнення з
відповідача на користь позивача у
зв'язку із цим штрафу, відповідно до п.5.3
Договору.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

З аналізу змісту ст.ст. 6, 526, 626-631 ЦК
України, вбачається, що договір,
укладений між сторонами, є обов'яз
ковим для належного виконання ними
відповідно до його умов, вимог ЦК та
інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Нормами статті 903 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
Замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в строки та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідачем умови договору про
надання послуг від 12.04.2013 року виконані
частково, винагорода за виконання умов
договору сплачена частково в сумі 4050
грн. Залишок боргу в сумі 5670 грн.
відповідачем не сплачено, у зв'язку з
чим висновки суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог в цій
частині є обґрунтованими.

Відповідно до п. 5.3 Договору від
12.04.2013 року встановлено, що у разі
невиконання замовником п.3.2 та 4.3 даного
договору, замовник сплачує виконавцю
штраф у розмірі 10% від вартості об'єкта
вказаної у п. 4.2 договору.

Оскільки вартість об'єкта становить
суму 243 000 грн., суд обґрунтовано дійшов
висновку, що на користь позивача
підлягає стягненню з відповідача штраф
у розмірі 24300 грн.

Посилання апеляційної скарги на
договір про надання посередницьких
послуг з продажу спірного
довомоволодіння від 28.10.2012 року, який не
скасований, у зв'язку із чим у
відповідача не було підстав укладати
новий договір 12.04.2013 року, у якому
вартість послуг на оплату роботи
виконавця збільшено, колегія суддів
відхиляє з огляду на наступне.

Так, в договорі про надання
послуг від 28.10.2012 року вартість
домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1
становить суму 320 000 грн., що
еквівалентно 40 000 доларів США.,п. 4.2
договору (а.с. 51).

Відповідно до п.4.3 розмір
винагороди виконавця складає 4% від
вартості об'єкта, тобто 12 800 грн.

У зв'язку із чим доводи апеляційної
скарги з приводу того, що договір про
надання послуг від 12.04.2013 року, збільшує
винагороду виконавця спростовується
вищезазначеним.

Доводи з приводу резонності укладення
нового договору також спростовуються
вищевказаним а саме тим, що в двох
договорах визначена різна вартість
об'єкту нерухомості що продається, і
саме за вартістю спірного
домоволодіння визначеному у договорі
від 12.04.2013 року було укладено договір
завдатку.

Крім того, факт укладення між сторонами
договору від 12.04.2013 року не спростовано
належними та допустимими доказами,
відповідач в суді апеляційної
інстанції підтвердила, що підпис у
вищевказаному договорі належить саме
їй.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що договір від 12.04.2013 року
укладено під впливом обману, колегія
суддів не бере до уваги оскільки з
приводу зазначеного вимог в суді
першої інстанції не заявлялось.

Прохання відповідача в поданій нею
апеляційній скарзі, про визнання
недійсним договору про надання послуг
від 12.04.2013 року укладеного між ОСОБА_4 та
ФОП ОСОБА_2, не може бути розглянуто
судом апеляційної інстанції, оскільки
відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень. Рішення суду
не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 58, ЦПК України визначено, що
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Висновок суду першої інстанції, є
обґрунтованим, під час дослідження
доказів та встановлення зазначених
фактів судом не було порушено норм
процесуального права й правильно
застосовано норми матеріального
права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої
інстанції, відповідно до вимог ст.ст.
212-215 ЦПК України, в достатньо повному
обсязі встановив права та обов'язки
сторін, що беруть участь у справі,
перевірив доводи, дав їм належну
правову оцінку і ухвалив обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам закону,
а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 17
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: