БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, буд. 4 тел.: 0 (4653) 21-202
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
Справа
№730/813/2014-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2014 р.

м.Борзна

Борзнянський районний суд
Чернігівської області в складі -

головуючого судді
Тіслюка І.І.

секретар
Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Борзни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про захист честі, гідності,
ділової репутації, спростування
недостовірної інформації та
відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2,
в якому, з урахуванням уточнень,
просить суд винести рішення про захист
її честі, гідності, ділової репутації,
спростування недостовірної інформації
та про відшкодування завданої
відповідачем моральної шкоди.

Вона обґрунтовує позов тим, що
обіймаючи посаду голови правління
Борзнянської райспоживспілки, вона під
час спілкування в її робочому кабінеті
з колишнім робітником спілки ОСОБА_2
була піддана несправедливим та
брутальним образам з боку останнього.

4 квітня 2014 року ОСОБА_2 був звільнений з
роботи за власним бажанням. На його
місце в якості водія було прийнято
ОСОБА_3

ОСОБА_2 був звільнений без передачі
деяких комплектуючих деталей
автомобіля, а тому вона особисто, а
також і працівники бухгалтерії
неодноразово нагадували йому про
необхідність скласти акт передачі
комплектуючих, що рахувалися за ним.

22 липня 2014 року вона в черговий раз
зателефонувала ОСОБА_2 і запросила
з`явитись з метою складання вказаного
акту передачі комплектуючих деталей
автомобіля.

Близько 10-00 год. 22.07.2014 р. він з`явився в
її робочий кабінет, і під час розмови
почав кричати і ображати її
брутальними нецензурними словами.
Упродовж їх спілкування в кабінет
заходили її підлеглі ОСОБА_4, її
заступник, ОСОБА_5, головний бухгалтер
райспоживспілки, та ОСОБА_3, водій, а
також ОСОБА_6, приватний підприємець ,
яка орендує підприємство, що входить в
систему райспоживспілки.

Про зазначені дії ОСОБА_2 був складений
акт, який підписали вищевказані свідки.
Вказаний акт та її заява були
направлені до Борзнянського
райвідділу міліції для прийняття
відповідних мір.

Завдана їй моральна шкода полягає в
тому, що відповідач принизив її честь,
гідність та ділову репутацію,
спричинив моральні переживання, яких
вона зазнала внаслідок поширення про
неї недостовірної, образливої
інформації. Наведені обставини
перешкоджають їй жити у нормальному
режимі, негативно відбиваються на
стані здоров`я.

Завдану моральну шкоду вона оцінює у
п`ять тисяч гривень.

Вона просила суд, враховуючи надані
пізніше її представником уточнення,
визнати відомості, висловлені 22.07.2014
року у приміщенні Борзнянської
райспоживспілки ОСОБА_2 на її адресу
такими, що не відповідають дійсності,
ганьблять її честь, гідність та ділову
репутацію; зобов'язати ОСОБА_2
спростувати недостовірну інформацію,
поширену ним 22.07.2014 року у приміщенні
Борзнянської райспоживспілки, шляхом
повідомлення про ухвалене судове
рішення на зборах трудового колективу
Борзнянської райспоживспілки протягом
одного місяця з дня набрання рішенням
суду законної сили; стягнути з ОСОБА_2
на її користь 5000 грн. моральної шкоди, а
також судові витрати.

Позивач в судове засідання не
з`явилась, і звернулась з заявою про
надання адвокату ОСОБА_7 прав на її
представництво в судовому процесі.

Представник позивачки позов підтримав
з урахуванням його уточнень.

Відповідач позов не визнав у повному
обсязі заявлених вимог.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
був допитаний за його згодою та за
клопотанням його представника в якості
свідка у відповідності до ст.ст. 57, 62, 184
ЦПК України.

В показаннях він зазначив, що позивачка
подала позовну заяву до суду, в якій
вказує, що 22.07.2014 року він близько 10-00
год. з`явився до неї в робочий кабінет
та в присутності співробітників нібито
почав кричати, ображати її брутальними,
нецензурними словами, чим порушив її
право на повагу до честі та гідності.

В своїх доводах на обґрунтування
позову позивач навмисно намагалась
підмінити міжособовий характер
розмови між ними на нібито службові
відносини, оскільки вони тривалий час
проживали сім`єю без реєстрації шлюбу.

Він вважає, що обставини, які описані
позивачкою в доводах на обґрунтування
позову, є недостовірними. Так, він
дійсно упродовж приблизно години з 10-00
до 11-00 год. 22.07.2014 р. перебував у
Борзнянській райспоживспілці,
оскільки позивачка неодноразово
телефонувала йому і наполягала, щоб він
підписав документи по передачі
автомобіля та комплектуючих до нього.
Але, оскільки службовий автомобіль був
переданий ним ще у квітні 2014 року до
звільнення з посади водія, в дійсності
позивачка шукала приводу зустрітися з
ним віч-на-віч та поговорити про
особисті проблеми.

Зайшовши до кабінету ОСОБА_1, він спитав
в неї, де знаходяться документи для
підписання, про які вона йому говорила
в телефонній розмові. Однак, залишивши
запитання без відповіді, позивачка
знервовано почала висловлюватися
нецензурно відносно нього та його
співмешканки ОСОБА_8 Вона наблизилась
до нього і почала дряпати йому обличчя
нігтями та наносити удари руками по
голові, тому він був змушений
закриватись руками. В той час в
кабінеті нікого більше не було. Він
вважає, що така поведінка позивачки
була викликана тим, що він припинив
спілкування з нею як з колишньою
дружиною, оскільки почав проживати
сім`єю з іншою жінкою.

Весь час, коли вони знаходились удвох в
кабінеті позивачки, їх розмови
стосувалися лише приватного життя і не
стосувалися обговорення робочих
питань. Ініціатором розмов була
позивачка. Коли він спробував вийти з
кабінету, щоб припинити сварку, за
запрошенням позивачки в кабінет зайшла
ОСОБА_6, з якою вони раніше під час
спільного проживання підтримували
дружні стосунки. Поява в кабінеті
ОСОБА_6, яка не є робітником
споживспілки на даний час, не сприяла
припиненню принизливого тону щодо
нього та образ, і він вирішив залишити
кабінет. Коли він пішов і зайшов до
кабінету, де знаходиться бухгалтерія,
щоб підписати всі необхідні документи
по передачі автомобіля, позивачка
забігла до кабінету та, схопивши його
за комір футболки, витягнула з кабінету
і принизливо заштовхала до кабінету
свого заступника ОСОБА_9, продовжуючи
кричати образливі слова, що викликало в
нього роздратованість і спровокувало
на брутальну словотворчість та
висловлювання поради звернутись до
лікарів, оскільки оцінював її
поведінку як надзвичайно нерозумну.
Після цього він був змушений
якнайшвидше піти з райспоживспілки.

Він не погоджується з твердженням
позивачки, що вона має незаплямовану
ділову репутацію, і що він, нібито,
розповсюдив під час вказаної події
відносно неї недостовірну інформацію.
Це не відповідає дійсності й зроблено
позивачкою з метою помсти на ґрунті
особистої неприязні.

Ніякого наміру обговорювати ділову
репутацію позивачки він не мав під час
міжособової сварки, яка за ініціативою
позивачки відбулась на її робочому
місці, й будь-якої недостовірної
інформації про позивачку він не
поширював у присутності членів
колективу райспоживспілки.

Він вважає, що звернення позивачки з
даним позовом - це продовження помсти
за його рішення розірвати стосунки з
нею. Вона намагається подавити його
психічно. Так, він пригадав телефонну
розмову з невідомим чоловіком, який
того ж дня, коли вони посварились у її
кабінеті, погрожував йому фізичною
розправою. Він змушений був звертатись
до прокуратури з проханням про захист
від ймовірних незаконних дій ОСОБА_1
Так, він переконаний, що не без сприяння
ОСОБА_1 він був звільнений 23.07.2014 року з
посади на новому місці роботи, нібито
за власним бажанням, наступного дня
після сварки з ОСОБА_1

Представник відповідача просила суд
відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі заявлених вимог.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснила, що 22.07.2014 року близько
10-00 год. вона зайшла до кабінету ОСОБА_1
В кабінеті знаходився ОСОБА_2, колишній
співмешканець ОСОБА_1, який працював
водієм у спілці. Раніше вони усі
працювали разом у спілці й
товаришували сім`ями. ОСОБА_1 просила її
прийняти участь в бесіді з ОСОБА_2,
якому слід було довести, що її дратує
те, що нова співмешканка останнього -
ОСОБА_8, постійно потрапляє їй на очі, а
треба, щоб вона цього уникала. Також між
ними виник спір про велосипед, який
колектив райспоживспілки подарував
ОСОБА_1, а ОСОБА_2 його привласнив і не
повертав. Під час їх бесіди щодо
міжособових стосунків було помітно, що
обидві сторони дуже роздратовані й
застосовували образливі
висловлювання. Вона не бачила, щоб
ОСОБА_1 шарпала руками ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні
підтвердила факт того, що 22.07.2014 року
близько 10-00 год. в кабінеті ОСОБА_1
перебував ОСОБА_2, колишній водій
райспоживспілки, і вона чула, як він
ображав керівника брутальними
висловлюваннями. Їй відомо, що вони
раніше проживали разом, підтримуючи
сімейні стосунки. Вона не бачила, щоб
ОСОБА_1 била ОСОБА_2 руками чи тягала
його за комір.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що була
очевидцем сварки 22.07.2014 року близько 10-00
год. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Останній
виражався на адресу керівника
брутальними словами. Обидва були
знервовані. Їй відомо, що вони раніше
проживали сім`єю. Вона чула, що розмова
велась не лише про робочі питання,
більше вона стосувалась міжособових
оцінок. Вона не бачила, щоб ОСОБА_1 била
ОСОБА_2, і не стверджувала, що подія
негативно вплинула на її відношення до
керівника.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 22.07.2014 року
близько 10-00 год. він був запрошений до
кабінету керівника спілки ОСОБА_1 і
вирішувалось питання прийому -
передачі між ним та ОСОБА_2
комплектуючих деталей службового
автомобіля. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були
знервовані. Він обізнаний про те, що
раніше вони жили однією сім`єю.
Будь-яких образливих висловлювань
ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1 під час, коли
він перебував в кабінеті керівника, не
відбувалось.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона та
ОСОБА_2 проживають спільно без
реєстрації шлюбу. 22.07.2014 року він
розповідав їй, що був викликаний до
головного інженера Борзнянського РГГ,
який передав йому прохання ОСОБА_1
з`явитись до неї. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1
відбулась сварка з причини прояву
ревнощів останньої після розриву
відносин між нею та ОСОБА_2 з ініціативи
останнього. Вона бачила на обличчі та
голові ОСОБА_2 подряпини. Як він їй
пояснив, вони були заподіяні йому
ОСОБА_1 в її кабінеті. Після телефонної
розмови з невідомим, в якій той
погрожував розправою ОСОБА_2, вони
звертались того ж дня до прокурора з
метою захисту від емоційно
обумовлених дій ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що є колегою
ОСОБА_2 по роботі в Борзнянському РГГ.
Він бачив, як головний інженер
запрошував до себе ОСОБА_2, і той після
цього ходив до керівника
райспоживспілки, де той працював
раніше. Він бачив подряпини на обличчі
та голові у ОСОБА_2 після його
повернення. Це бачили також й інші
працівники РГГ.

Заслухавши пояснення сторін у справі,
дослідивши документи, долучені
позивачем до позову, з'ясувавши
наведені сторонами під час судового
слідства фактичні обставини справи, на
яких ґрунтуються їхні правові позиції,
суд встановив такі фактичні обставини
та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що 22 липня 2014
року на її прохання, повідомлене ОСОБА_2
особисто в телефонній розмові, вона
просила його з`явитись до неї до
робочого кабінету з метою складання
акту передачі комплектуючих деталей до
автомобіля, водієм якого той працював
до звільнення у квітні 2014 року.

Близько 10-00 год. ОСОБА_2 з`явився в її
робочий кабінет і під час розмови почав
кричати і ображати її брутальними
нецензурними словами. Упродовж їх
спілкування в кабінет заходили її
підлеглі ОСОБА_4, її заступник, ОСОБА_5,
головний бухгалтер райспоживспілки та
ОСОБА_3, водій, ОСОБА_6, приватний
підприємець, яка орендує підприємство,
що входить в систему райспоживспілки.

Про зазначені дії ОСОБА_2 був складений
акт, який підписали вищевказані свідки.
Вказаний акт та її заява були
направлені до Борзнянського
райвідділу міліції для прийняття
відповідних мір.

На переконання представника позивача,
висловлювання ОСОБА_2 образливого
характеру на адресу ОСОБА_1 могли чути
також громадяни, які знаходились в
кількох кабінетах в тому ж коридорі, де
знаходиться кабінет ОСОБА_1

Відомості про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого КУпАП, відсутні.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_3,
підтвердили той факт, що 22.07.2014 року в
проміжку між 10-00 та 11-00 год. до кабінету
голови Борзнянської райспоживспілки
приходив колишній водій спілки ОСОБА_2,
який раніше співмешкав тривалий час з
головою райспоживспілки, але вони
розлучились і між ними існує конфлікт.

Під час розмови ОСОБА_1 з ОСОБА_2 йому
було доведено про необхідність
найскоріше підписати акт про передачу
комплектуючих матеріалів на
автомобіль, яким він раніше керував під
час роботи в райспоживспілці.

Водночас, свідок ОСОБА_6 стверджувала,
що вона була присутня в кабінеті під
час розмови ОСОБА_1 з ОСОБА_2, оскільки
ОСОБА_1 просила її допомогти їй у
вирішенні особистих питань. Раніше
вони усі працювали разом у спілці й
товаришували сім`ями. ОСОБА_1 просила її
прийняти участь в бесіді з ОСОБА_2,
якому слід було довести, що ОСОБА_1
дратує те, що нова співмешканка
останнього ОСОБА_8 постійно попадає їй
на очі, а треба щоб вона цього уникала.
Також між ними виник спір про
велосипед, який колектив
райспоживспілки подарував ОСОБА_1, а
ОСОБА_2 його привласнив і не повертав.
Під час їх бесіди щодо міжособових
стосунків було помітно, що обидві
сторони дуже роздратовані, й
застосовувались образливі
висловлювання. Вона не бачила, щоб
ОСОБА_1 била чи шкрябала руками ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що
висловлювання нецензурними словами на
адресу керівника ОСОБА_1 в приміщенні
райспоживспілки вона розцінює як
поширення відомостей які ганьблять
честь, гідність та її ділову репутацію.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в показаннях
пояснили, що їм відомо про те, що ОСОБА_1
та ОСОБА_2 тривалий час співмешкали як
чоловік та дружина, а тому відносяться
до слів ОСОБА_2 нецензурного характеру,
які він висловлював на адресу ОСОБА_1
під час знаходження в її кабінеті, як
прояв міжособового конфлікту на
сімейному підґрунті.

Свідок ОСОБА_5 також не стверджувала,
що висловлювання ОСОБА_2 на адресу
ОСОБА_1 вона сприймала лише такими, що
стосуються її як керівника, а тому
ганблять честь, гідність та ділову
репутацію останньої.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що не був
очевидцем вказаної події, і вважає, що в
робочому кабінеті слід було вести
розмову лише на робочу тему, а вони не
змогли, оскільки колись були подружжям.

Всі вказані свідки не бачили, щоб
ОСОБА_1 застосовувала фізичну силу
проти ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_8 вважає, що подія, яка
відбулась 22.07.2014 року в кабінеті ОСОБА_1,
була спровокована останньою, і була
обумовлена розривом подружніх
відносин між нею та ОСОБА_2

Отже, виходячи з вказаного, показання
відповідача та свідків дозволяють
зробити висновок про те, що подія, яка
відбулась 22.07.2014 року в кабінеті ОСОБА_1,
виникла внаслідок зініційованого
ОСОБА_1 виклику ОСОБА_2 для вирішення
робочих питань. Однак, під час цієї
бесіди на ґрунті неприязних відносин,
які сформувались після розриву
подружніх відносин, виник спір, що
стосувався їх міжособових та сімейних
у минулому стосунків, який перейшов у
конфлікт з застосуванням нецензурної
лайки та брудних висловлювань, які
стосувались лише особи кожного з
подружжя. Місцем з`ясування вказаних
стосунків ОСОБА_1 обрала свій робочий
кабінет.

Тому, судом не встановлено ознак того,
що відомості, які просить позивач
спростувати, висловлені 22.07.2014 року у
приміщенні Борзнянської
райспоживспілки ОСОБА_2 на адресу
ОСОБА_1, були сказані ним умисно з метою
псування її честі, гідності та ділової
репутації як вшанованої посадової
особи.

Доводи позивача про те, що відповідач
безапеляційно стверджував, що вона
хабарниця, мають суб`єктивну оцінку,
застосовану емоційно для посилення
акцентів даної справи.

Відповідач дійсно емоційно зробив таке
висловлювання в кабінеті при
спілкуванні віч-на-віч з позивачкою і
пояснив суду, що він випадково пригадав
напис на паркані біля спілки
«хабарниця», сказавши їй, що мабуть це
хтось зробив невипадково, і це може
стосуватись її особи.

Відповідно до положень ст.ст. 94, 277 ЦК
України - фізична чи юридична особа,
особисті немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
відповідь, а також на спростування цієї
інформації.

Згідно з ст. 277 ч.3 ЦК України поняття
презумпції добропорядності
передбачає, що поширена про певну особу
негативна інформація вважається
недостовірною, якщо той, хто поширив
такі відомості, не доведе, що вони
відповідають дійсності.

Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Повідомлення зазначених відомостей
особі, якої вони стосуються, не може
вважатися їх поширенням.

Загальною підставою звільнення від
відповідальності за приниження честі,
гідності, ділової репутації є
висловлення оцінних суджень
(висловлювання, крім наклепу, які не
містять фактичних даних, критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, зокрема з огляду
на характер використання
мовно-стилістичних засобів (вживання
гіпербол, алегорій, сатири), як це
визначено ст. 30 Закону України «Про
інформацію».

По суті оцінні судження являють собою
суб'єктивну думку, яка через свою
суб'єктивність не може бути правильною
або неправильною.

Зміст оцінних суджень не може
спричиняти юридичної відповідальності
по ст.277 ЦК України і не може бути
спростованим.

Відповідно до правової позиції,
визначеної у Постанові № 1 Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого 2009
року «Про судову практику у справах про
захист гідності та честі фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної та юридичної особи»,
вирішуючи питання про визнання
поширеної інформації недостовірною,
суди повинні визначати характер такої
інформації та з'ясовувати, чи є вона
фактичним твердженням, чи оціночним
судженням. Оціночні судження не
підлягають спростуванню та доведенню
їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК
України не є предметом судового
захисту оціночні судження, думки,
переконання, критична оцінка певних
фактів і недоліків, які, будучи
вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень ст. 10
Європейської Конвенції про захист прав
людини та основних свобод.

З урахуванням встановлених в судовому
засіданні фактів та з огляду на
зазначені положення цивільного
законодавства та рекомендації щодо
застосування законодавства у судовій
практиці, суд вважає що позов не
підлягає задоволенню.

На підставі зазначеного, керуючись
ст.ст. 94, 277, 278 ЦК України, ст.ст. 8, 11, 57, 62,
184, 208, 209, 214 ЦПК України, -

вирішив:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності, ділової репутації,
спростування недостовірної інформації
та відшкодування моральної шкоди
відмовити у повному обсязі вимог.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області протягом 10
днів з дня його проголошення.

Суддя

Борзнянського районного суду
І.І.Тіслюк