Справа 206/4851/14-ц
Провадження 2/206/1178/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"14" серпня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Сухоруков А.О.,

при секретарі
Віткалов А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської
області, про скасування реєстрації на
нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

22 липня 2014 року позивач звернулася до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтувала тим, що 25 квітня 2012 року
Самарським районним судом м.
Дніпропетровська позовні вимоги
ОСОБА_3 задовольнити частково. Визнано
недійсним Договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 19 травня 2011
року між ОСОБА_4, яка діяла від імені та
в інтересах Продавця ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим № 2603 та зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 05 липня 2011 року за
реєстровим № 33591197, повернувши сторони
в первісний стан. Що стосується
позовних вимог про скасування
реєстрації цього договору та
скасування реєстрації прав власності
на нерухоме майно, то вони задоволенню
не підлягали, оскільки на момент
винесення вказаного рішення були
чинними норми, закріплені в
тимчасовому положенні про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженому Наказом
Міністерства юстиції України № 7/5 від
07.02.2002 року згідно яким рішення суду є
підставою для скасування реєстрації
права власності. Не погодившись з даним
рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, яка ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 03.07.2012
року була відхилена, а рішення суду від
25.04.2014р. залишено без змін і набрало
законної сили 03.07.2012р. Позивач по
вищезазначеній справі ОСОБА_3 був її
батьком. Виконати рішення суду, а саме
скасувати реєстрацію прав власності на
нерухоме майно АДРЕСА_1 він не встиг,
оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
05.06.2013р. позивач подала до Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини за заповітом свого
батька ОСОБА_7 від 23.11.2011р. 05.12.2013р.
державний нотаріус Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори відмовила їй у
видачі свідоцтва про право власності
за заповітом на квартиру, оскільки
право власності зареєстровано на іншу
особу, оскільки відповідачем за цей час
вдруге незаконно було відчужено
квартиру ОСОБА_8 17 лютого 2014 року
рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська її позовні вимоги -
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1
право власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після померлого батька
ОСОБА_3. Скасовано державну реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно 25
вересня 2013 року за номером запису про
право власності 2643999 індексний номер
витягу 9976544 реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 01 - на ОСОБА_8 на
підставі договору купівлі-продажу від
25 вересня 2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстрованого в реєстрі за № 1513.
Витребовано із чужого незаконного
володіння ОСОБА_8 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1. Вона
звернулась до Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції і 04.06.2014р. їй було
відмовлено у реєстрації права
власності оскільки необхідно подати
документи на скасування права
власності за попереднім власником.
07.07.2014р. Реєстраційною службою
скасовано права власності на спірну
квартиру на ОСОБА_8 на підставі рішення
Самарського суду від 17.02.2014р. Лише після
цього настала можливість скасувати
реєстрацію на квартиру на ОСОБА_2 на
підставі рішення Самарського суду від
25.04.2012р. але виконати рішення суду
неможливо, оскільки тимчасове
положення про порядок державної
реєстрації на разі не чинне і необхідно
надати рішення суду.

На підставі викладеного просить
суд скасувати державну реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно 05 липня
2011 року за реєстраційним номером 33591197
на ОСОБА_2 (а.с.3-5).

Позивач та її представник в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих
же підстав, що викладені у позовній
заяві, просили суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання на
слухання по справі не з'явився, про час
та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином, причини неявки суду
невідомі.

Представник третьої особи -
Реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції Дніпропетровської -
в судове засідання не з'явився.

Таким чином, враховуючи вищезазначені
обставини, суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність
відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224
ЦПК України за правилами глави 8
розділу ІІ ЦПК України та винести по
справі заочне рішення.

Вислухавши доводи та пояснення
позивача та її представника,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд доходить висновку, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 25 квітня 2012 року
рішенням Самарського районного суду м.
Дніпропетровська позовні вимоги
ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано
недійсним Договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 19 травня 2011
року між ОСОБА_4, яка діяла від імені та
в інтересах Продавця ОСОБА_5 та ОСОБА_2,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 за
реєстровим № 2603 та зареєстрованого в
електронному Реєстрі прав власності на
нерухоме майно 05 липня 2011 року за
реєстровим № 33591197, повернувши сторони
в первісний стан. У задоволенні інших
позовних вимог -відмовлено. В
задоволенні зустрічних позовних вимог
ОСОБА_2, ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним
-відмовлено. В задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
визнання добросовісним набувачем
квартири за договором купівлі - продажу
- відмовлено (а.с.6-9).

Вказане рішення суду набрало законної
сили 3 липня 2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивачки -
ОСОБА_3 помер.

23 листопада 2012 року, за час свого життя,
ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів
квартиру АДРЕСА_1 своїй донці - позивачу
ОСОБА_1

17 лютого 2014 року рішенням
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська позовні вимоги
ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано
за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за заповітом після померлого батька
ОСОБА_3. Скасовано державну реєстрацію
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно 25
вересня 2013 року за номером запису про
право власності 2643999 індексний номер
витягу 9976544 реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 01 - на ОСОБА_8
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на
підставі договору купівлі-продажу від
25 вересня 2013 року, посвідченого
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстрованого в реєстрі за № 1513.
Витребувано із чужого незаконного
володіння ОСОБА_8 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
(а.с.10-13).

04.06.2014 року рішенням
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції було відмовлено у
реєстрації права власності, оскільки
необхідно подати документи на
скасування права власності за
попереднім власником. 07.07.2014р.
Реєстраційною службою скасовано права
власності на спірну квартиру на ОСОБА_8
на підставі рішення Самарського суду
від 17.02.2014р. (а.с.14, 17).

Реєстрація квартири АДРЕСА_1 за
відповідачем ОСОБА_2 підтверджується
договором купівлі-продажу від 19.05.2011р.
та витягом про державну реєстрацію
прав від 05.07.2011р. (а.с.15-16), що за рішенням
суду від 25.04.2012р. визнано недійсним.

В силу ст. 3 ЦПК України, до суду може
звернутись особа за захистом свого
невизнаного, оспорюваного або
порушеного права.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Цивільного кодексу України, Законом
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

У відповідності до п. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі
виникає спір, а також доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація прав
проводиться на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація права на нерухоме
майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»:
Державна реєстрація прав є
обов'язковою. Інформація про права
на нерухоме майно та їх
обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що у разі скасування на
підставі рішення суду рішення про
державну реєстрацію прав до Державного
реєстру прав вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, єдиною умовою скасування
державної реєстрації права власності,
обтяження та іншого речового права є
рішення суду, яке набрало законної
сили.

За таких обставин, оцінюючи усі докази,
які були досліджені судом під час
розгляду справи в їх сукупності та
розглядаючи позов в межах заявлених
позовних вимог і на підставі наданих
сторонами доказів, як того вимагає ч. 1
ст. 11 ЦПК України, суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись
п. 5 ч. 1 ст. 19, ч. 2 ст. 26 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", п. 27 ч. 11
Постанови КМУ № 703 від 22.06.2011 року "Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно", ст.ст. 3, 4, 15, 60, 61, 169, 212,
214, 215, 218, 224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію права
власності на квартиру АДРЕСА_1,
зареєстровану у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно 05 липня
2011 року, номер витягу 30509248 за
реєстраційним номером 33591197 - на ОСОБА_2
(і.н. НОМЕР_3) на підставі договору
купівлі-продажу від 19 травня 2011 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 та
зареєстрованого в реєстрі за № 2603.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Самарський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення, відповідачем -
у разі відмови в перегляді заочного
рішення.

Суддя А.О. Сухоруков