Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2242/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Куковенков С.В.
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючого : судді Франко В.А.,

суддів : Суровицька Л.В., Кіселик С.А.

секретар Пітель А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
виконуючого обов'язки керівника
приватного підприємства „Арбалет"
арбітражного керуючого Назаренка
Сергія Анатолійовича на рішення
Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 5 травня
2009року у справі за позовом приватного
підприємства „Арбалет" до ОСОБА_3 про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу та зустрічним позовом
ОСОБА_3 до приватного підприємства
„Арбалет" про визнання дійсним
договору купівлі-продажу.

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2009 року ПП „Арбалет"
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу.

В обґрунтування свої вимог зазначив, що
2.лютого 2009 року між сторонами було
укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна, а саме не житлових
будівель та споруд (виробничої
бази)-навіс, позначений на плані
літерою „А" та АБК, позначений літерою
„Б", розташованих на земельній ділянці
площею 1846,30 кв.м., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 , відповідно до якого
вказане майно перейшло у власність
відповідача.

На момент укладення договору зазначене
майно належало ПП „Арбалет" на
підставі свідоцтва на право власності,
виданого 25 січня 2007 року виконкомом
Олександрійської міської ради.

Договір від імені позивача був
підписаний директором ПП „Арбалет",
який відповідно до Статуту
підприємства, а саме п.6.2 має правом
розпоряджатися майном підприємства в
розмірах, встановлених власником.

Власник, а саме засновник підприємства
ОСОБА_4 не надавала директору
повноважень щодо продажу цього майна.
Нотаріального посвідчення цього
договору здійснено не було.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся з
зустрічним позовом про визнання
дійсним вищевказаного договору
купівлі-продажу. Свої вимоги мотивував
тим, що як покупець виконав всі умови
договору купівлі-продажу в повному
обсязі а саме сплатив обумовлену
договором суму грошових коштів та
прийняв будівлі у володіння разом з
документами та приналежностями до них,
а саме: технічними паспортами на не
житлові будівлі та споруди (виробничу
базу), свідоцтво про право власності.

Зазначає, що керівник ПП „Арбалет"
ОСОБА_4 своїм рішенням №7 від 30 січня 2009
року вирішила продати не житлові
будівлі та споруди (виробничу базу)
ОСОБА_3 та надати повноваження
директору підприємства ОСОБА_5
виконати дії щодо укладення та
підписання договору купівлі-продажу не
житлових будівель та споруд.

Рішенням Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 5 травня 2009 року в
задоволенні первісного позову ПП
„Арбалет" до ОСОБА_3 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу
було відмовлено, а зустрічний позов
ОСОБА_3 до приватного підприємства
„Арбалет" про визнання дійсним
договору купівлі-продажу було
задоволено.

Визнано дійсним договір
купівлі-продажу нерухомого майна від
02.02.2009 року, укладений між ПП „Арбалет"
і ОСОБА_3, а саме не житлових будівель та
споруд (виробничої бази). Вирішено
питання з судовими витратами.

В апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування рішення суду
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та ухвалення нового про відмову в
задоволенні позовних вимог по
первинному та зустрічному позовах.

Зазначається, зокрема, що власник ПП
„Арбалет" ОСОБА_4 та покупець ОСОБА_4 є
подружжям, що підтверджується
матеріалами справи.

За свої змістом укладений договір
спрямований на незаконне виведення
майна з господарського обігу ПП
„Арбалет" та переоформлення без сплати
податку до бюджету.

Сторони по справі пов'язані між собою,
не було б осіб, які б виявили дане
порушення та вжили заходів їх
недопущення.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ПП"Арбалет"
підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився
про час та місце розгляду справи
повідомлявся належним чином, проте
зворотне повідомлення повернулось з
відміткою „за закінченням терміну
зберігання" Згідно з оголошенням у
пресі, а саме в газеті „Народне слово"
№38 (29 серпня-4 вересня) про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника ПП „Арбалет",
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст..303 ЦПК України,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, з підстав
передбачених ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ст..213 ЦПК України
обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин , на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст..215 ЦПК України в
рішенні суду повинно бути вказано на
підставі яких доказів та з яких мотивів
суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення.

Встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що між ПП „Арбалет
„ та ОСОБА_3 було укладено договір
купівлі-продажу нерухомого майна а
саме не житлових будівель та споруд
виробничої бази)- навіс, позначений на
плані літерою „А" та АБК, позначений
літерою „Б", розташованих на земельній
ділянці площею 1846,30 кв.м., що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

На момент укладення договору зазначене
майно належало ПП „Арбалет" на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого 25 січня 2007 року
виконкомом Олександрійської міської
ради. (а.с.6-7).

Відповідно до ч.1 ст.209 ЦК України
правочин, який вчинений у письмовій
формі, підлягає нотаріальному
посвідченню лише у випадках,
встановлених законом або домовленістю
сторін

Відповідно до ч.1 ст.210 ЦК правочин
підлягає державній реєстрації лише у
випадках, встановлених законом. Такий
правочин є вчинений з моменту його
державної реєстрації.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 6.11.2011 року №9 „Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними" З підстав недодержання
вимог закону про нотаріальне
посвідчення правочину нікчемними є
тільки правочини, які відповідно до
чинного законодавства підлягають
обов'язковому нотаріальному
посвідченню.

Вирішуючи спір про визнання правочину,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, судам необхідно
враховувати, що норма частини другої
статті 220 ЦК не застосовується щодо
правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації, оскільки момент вчинення
таких правочинів відповідно до статей
210 та 640 ЦК пов'язується з державною
реєстрацією, тому вони не є укладеними
і не створюють прав та обов'язків для
сторін.

При розгляді таких справ суди повинні
з'ясувати, чи підлягає правочин
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, чому він не був
нотаріально посвідчений, чи дійсно
сторона ухилилася від його посвідчення
та чи втрачена така можливість, а також
чи немає інших підстав нікчемності
правочину.

У зв'язку з недодержанням вимог закону
про нотаріальне посвідчення правочину
договір може бути визнано дійсним лише
з підстав, встановлених статтями 218 та
220 ЦК. Інші вимоги щодо визнання
договорів дійсними, в тому числі
заявлені в зустрічному позові у
справах про визнання договорів
недійсними, не відповідають можливим
способам захисту цивільних прав та
інтересів. Такі позови не підлягають
задоволенню."

Матеріали справи не містять будь-яких
доказів того, що сторони мали намір
посвідчити договір нотаріально та
вчинити конкретні дії, направлені на
його посвідчення.

За таких обставин необґрунтований
висновок суду першої інстанції про
доведеність факту ухилення
відповідача по зустрічному позову від
нотаріального посвідчення договору.

Також з матеріалів справи встановлено,
що власник ПП „Арбалет" ОСОБА_4 та
покупець ОСОБА_3 є подружжям (а.с.23-24).

Зазначене свідчить, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з порушенням
норм матеріального та процесуального
права а тому рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог по первинному та зустрічному
позовах.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,313,314,.316 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу виконуючого
обов'язки керівника приватного
підприємства „Арбалет" арбітражного
керуючого Назаренка Сергія
Анатолійовича - задовольнити

Рішення Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 5 травня 2014року- скасувати
та Ухвалити нове рішення. В задоволенні
позовних вимог

приватного підприємства „Арбалет" до
ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу та ОСОБА_3 до
приватного підприємства „Арбалет" про
визнання дійсним договору
купівлі-продажу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді