У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,суддів:
Леванчука О.А., Маляренка А.В.,Нагорняка
В.А.,Писаної Т.О.,розглянувши в судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі», Комунального
підприємства «Жилкомсервіс» про
відшкодування шкоди, завданої залиттям
квартири,

за касаційною скаргою Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 27
листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 26 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року ОСОБА_6 звернулась до
суду із зазначеним позовом до
Комунального підприємства «Харківські
теплові мережі» (далі - КП «Харківські
теплові мережі»), Комунального
підприємства «Жилкомсервіс» (далі - КП
«Жилкомсервіс»), мотивуючи його тим, що
вона є власником квартири АДРЕСА_1. У
ніч з 17 на 18 липня 2012 року на технічному
поверсі вказаного будинку, над
належною позивачці квартирою, відбувся
прорив трубопроводу центрального
опалення, внаслідок чого її квартира
була залита великою кількістю води, що
завдало шкоди приміщенням квартири та
майну, яке там знаходилось. Крім того,
позивачка зазначала, що внаслідок
залиття квартири вона зазнала
моральних страждань.

Посилаючись на зазначені обставини, а
також враховуючи уточнення до позовної
заяви, позивачка просила суд стягнути
солідарно із відповідачів на її
користь матеріальну шкоду завдану
внаслідок залиття квартири у розмірі 66
996 грн., 5000 грн на відшкодування
моральної шкоди, витрати пов'язані із
проведенням експертного дослідження в
сумі 1 060 грн 56 коп., а також вартість
судово-технічної експертизи у розмірі
2203,20 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 27 листопада 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 26 березня 2014 року, позов ОСОБА_6
задоволено частково.

Стягнуто з КП «Харківські теплові
мережі» на користь ОСОБА_6 66 186 грн на
відшкодування матеріальної шкоди, 2 000
грн на відшкодування моральної шкоди
та витрати за проведення судових
експертиз у розмірі 3 263 грн 76 коп.

Вирішено питання про стягнення судових
витрат.

В задоволенні іншої частини позову
відмовлено.

У касаційній скарзі КП «Харківські
теплові мережі» просить суд касаційної
інстанції скасувати оскаржувані
судові рішення та передати справу на
новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої доводи порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
на таких підставах.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_6 та покладаючи обов'язок по
відшкодуванню матеріальної та
немайнової шкоди на КП «Харківські
теплові мережі», суд першої інстанції,
з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив із того, що між
КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські
теплові мережі» укладено договір від 13
лютого 2012 року, відповідно до умов
якого КП «Харківські теплові мережі»
зобов'язувалось надавати послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій в частині
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових систем
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, а тому враховуючи
положення ст. ст. 1166, 1167 ЦК України,
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», умови договору від 13 лютого
2012 року саме КП «Харківські теплові
мережі» має відшкодувати завдані
позивачці збитки.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна, оскільки вони
зроблені при неповному з'ясуванні
обставин справи та з порушенням норм
процесуального та матеріального
закону.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Однак висновки судів не відповідають
вимогам матеріального та
процесуального закону, з наступних
підстав.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК
України суд сприяє всебічному і
повному з'ясуванню обставин справи:
роз'яснює особам, які беруть участь у
справі, їх права та обов'язки,
попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Судам встановлено, що ОСОБА_6 на
підставі договору дарування квартири
від 6 серпня 2003 року є власником
квартири АДРЕСА_1 (а. с. 8, 9).

Із акта обстеження від 18 липня 2012 року,
складеного КП «Жилкомсервіс»,
вбачається, що 18 липня 2012 року
внаслідок прориву трубопроводу
центрального опалення на технічному
поверсі будинку була залита квартира
позивачки (а. с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона доведе,
що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1167
ЦК України).

Частиною 1 статті 1167 ЦК України
встановлено, що моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до висновку експертного
трасологічного дослідження від
30 липня 2012 року № 7574, пошкодження на
водопровідній трубі з'явилось не
внаслідок механічного впливу на неї
стороннім предметом (а. с. 14 - 16).

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 15
травня 2013 року № 2498 встановлено,
що розмір матеріальної шкоди, завданої
залиттям квартири, становить 35 904 грн (а.
с. 97 - 101).

Також, згідно із висновком спеціаліста
від 31 липня 2012 року ринкова вартість
прямої шкоди завданої майну (предмети
меблів, двері та інше) позивачки
становить 31 092 грн (а. с. 18 - 28).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
балансоутримувач будинку, споруди,
житлового комплексу або комплексу
будинків і споруд - власник або
юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом.

Відповідно до рішення Виконавчого
комітету Харківської міської ради від
20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення
виконавця послуг в житловому фонді м.
Харкова» житловий фонд переданий в
господарське управління КП
«Жилкомсервіс».

Статутом КП «Жилкомсервіс» визначено,
що метою діяльності підприємства є:
здійснення функцій утримання на
балансі, переданих йому за договором з
власником житлових будинків, споруд та
іншого майна, забезпечення належного
рівня житлово-комунального,
обслуговування населення, створення
відповідних умов для проживання.
Предметом діяльності підприємства є:
укладення договорів на обслуговування
житлово-комунальними послугами
споживачів з виконавцями послуг
контроль за якістю послуг і виконанням
умов договорів (а. с. 144 - 152).

13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс»
та КП «Харківські теплові мережі» було
укладено договір № 15/1, відповідно до
умов якого КП «Харківські теплові
мережі» зобов'язувалось надавати
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій в частині
технічного обслуговування
внутрішньобудинкових систем
централізованого опалення та гарячого
водопостачання, усунення аварійних
ушкоджень (а. с. 121 - 126).

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» договір на
надання житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем.

За договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901
ЦК України).

Статтею 902 ЦК України встановлено, що
виконавець повинен надати послугу
особисто. У випадках, встановлених
договором, виконавець має право
покласти виконання договору про
надання послуг на іншу особу,
залишаючись відповідальним в повному
обсязі перед замовником за порушення
договору.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Покладаючи обов'язок по відшкодуванню
шкоди завданої залиттям квартири на КП
«Харківські теплові мережі», суди не
звернули уваги на положення
встановлені ст. ст. 901, 902 ЦК України, не
встановили із яким суб'єктом
господарювання ОСОБА_6 уклала договір
про надання житлово-комунальних
послуг, не врахували, що відповідно до
п. 3 ст. 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
відповідальність за утримання та
експлуатацію житлового будинку несе
балансоутримувач.

Враховуючи зазначене, ухвалені судові
рішення не можуть залишатися в силі,
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права
призвели до неправильного вирішення
справи, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій підлягають
скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Комунального
підприємства «Харківські теплові
мережі» задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 27 листопада 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської
області від 26 березня 2014 року
скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А.
Макарчук

Судді:

А.О. Леванчук

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана