АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у першій інстанції -
Доповідач - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду міста Києва в
складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець
Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 7 липня 2014 року про відмову в
поновленні пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 7 липня 2014 року
відмовлено ПАТ «КБ «Надра» в
задоволенні заяви про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра»,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, просить ухвалу
скасувати та постановити нову про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчих листів до
виконання. Вважає, що суд першої
інстанції не повно з'ясував обставини,
що мають значення для справи, а
висновок суду про відсутність доказів
поважності пропуску строку для
пред'явлення виконавчих листів до
виконання не відповідає матеріалам
справи та вимогам закону.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, а відтак їх неявка не
перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали в межах доводів
апеляційної скарги, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні заяви суд
першої інстанції виходив з відсутності
доказів поважності пропуску строку для
пред'явлення виконавчого документу до
виконання.

З вказаним висновком суду погодитись
не можливо, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 03.12.2009
задоволено позов ВАТ «КБ «Надра» та
стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість
за кредитним договором в сумі 37 769 грн. 14
коп. та судові витрати в розмірі 407,69
грн., а всього 38 176,83 грн.

Відповідно до розписки, представник
ПАТ «КБ «Надра» отримав виконавчі
листи лише 28.01.2014 (а.с. 66).

26.05.2014 ПАТ «КБ «Надра» звернулось до
суду з заявою про поновлення строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, мотивуючи заяву тим, що
строк був пропущений з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України,
стягувачам, які пропустили строк для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання з причин, визнаних судом
поважними, пропущений строк може бути
поновлено.

У відповідності з нормами Конституції
України та ст. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими для виконання.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Виконання судових рішень покладено
законом на Державну виконавчу службу
України, а порядок виконання
визначений Законом України «Про
виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Звертаючись до суду з заявою про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документа до виконання
стягувач вказував на те, що пропустив
строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання з підстав
призначення тимчасової адміністрації
строком на 1 рік, в період роботи якої
був проведений значний обсяг заходів
щодо реструктуризації дебіторської та
кредиторської заборгованості банку,
кризові явища в економіці зумовили
зростання неплатежів за кредитним
договором, в результаті чого
збільшилась кількість судових справ
щодо стягнення заборгованості за
кредитними договорами. Водночас
кризові явища в банківській сфері та
фінансові труднощі з якими зіткнувся
ПАТ КБ «Надра» в цей період зумовили
значне звільнення працівників банку, у
тому числі й серед юристів юридичного
департаменту, в результаті чого
контроль за юридичним супроводом
судових справ був значно ослаблений.
Вказане підтверджується наказом
Голови правління ПАТ КБ «Надра» № 674
від 27.12.2012 щодо проведення службового
розслідування по факту виявлення під
час проведення повторної
інвентаризації справ в сейфах
Управління претензійно-позовної
роботи по кредитам із забезпеченням
ДПАРБ ПАТ КБ «Надра» виконавчих листів
строк пред'явлення до виконання яких
минув, рішень судів по яким виконавчі
листи представниками ПАТ КБ «Надра» не
отримувалось. Також причиною пропуску
строку пред'явлення виконавчого листа
до виконання є велика кількість справ
за позовами ПАТ КБ «Надра», що
знаходиться в Шевченківському
районному суді м. Києва, а тому було
пропущено строк з поважних причин.

Вказані доводи заявника
підтверджуються матеріалами справи, а
тому, з урахуванням цих обставин та
враховуючи факт невиконання рішення
суду, яке набрало законної сили, що є
неприпустимим, в силу вимог закону,
колегія суддів вважає, що стягувачем
пропущено строк пред'явлення
виконавчих листів до виконання з
об'єктивних причин, які є поважними, а
відтак існують законні підстави для
поновлення пропущеного строку.

Водночас, також слід зазначити, що
відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію про захист прав людини
і основоположних свобод (надалі
«Конвенція») та практику Європейського
суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є
також виконання судового рішення.
Зокрема Європейський суд з прав людини
зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право
на справедливий суд») гарантує кожному
право на звернення до суду з позовом
щодо будь-яких його цивільних прав та
обов'язків. Таким чином, ця стаття
проголошує право на доступ до суду,
тобто право подати до суду позов з
цивільно-правових питань. Однак, це
право було б ілюзорним, якби правова
система договірної держави допускала,
щоб остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося на
шкоду одній із сторін. Важко собі
навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції
детально описувала процесуальні
гарантії, які надаються сторонам у
спорі, а саме: справедливий, публічний і
швидкий розгляд, - і водночас не
передбачала виконання судових рішень.
Якщо вбачати у статті 6 тільки
проголошення доступу до судового
органу та права на судове провадження,
то це могло б породжувати ситуації, що
суперечать принципу верховенства
права, який договірні держави
зобов'язалися поважати, ратифікуючи
Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною
стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі
проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено,
що для цілей статті 6 Конвенції
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків
національними судами Європейський суд
з прав людини зазначив, що право на суд
одним із аспектів якого є право доступу
до суду (рішення у справі «Голдер проти
Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п.
36) не є абсолютним, воно може бути
обмеженим, особливо щодо умов
прийнятності скарги. Однак право
доступу до суду не може бути обмежено
таким чином або у такій мірі, що буде
порушена сама його сутність. Ці
обмеження повинні мати законну мету та
бути пропорційними між використаними
засобами та досягнутими цілями
(рішення у справі «Герін проти Франції»
від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на все вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржувана ухвала постановлена судом
передчасно, тобто без належного
з'ясування фактичних обставин справи
та відповідного правового аналізу норм
права, які регулюють питання виконання
судових рішень, а тому підлягає
скасуванню з постановленням нової
ухвали про задоволення заяви та
поновлення пропущеного строку
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
218, 303, 304, 307, 311-315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 7 липня 2014 року про відмову
в поновленні пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого документа до
виконання - задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному
товариству «Комерційний банк «Надра»
пропущений строк для пред'явлення до
виконання виконавчих листів, виданих
на підставі заочного рішення
Шевченківського районного суду міста
Києва від 3 грудня 2009 року, ухваленого
по цивільній справі №2-4277/09 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та в касаційному
порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді