Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1041/14-ц
Провадження № 2/321/385/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

при секретарі: Рикун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за участю третьої особи - ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за участю третьої особи - ОСОБА_3.

В позові зазначено, що сторони перебували в шлюбі, від якого вони мають повнолітню дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В теперішній час донька навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку, а також витрати на правову допомогу в розмірі 300 гривень 00 копійок.

В судове засідання позивач не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, жодних заперечень проти заочного розгляду справи не зазначено.

В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

При цьому згідно листа Верховного Суду України від 27 вересня 2010 року, направленого на ім'я голів Апеляційного суду АРК, областей міст Києва та Севастополя, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату судового засідання не з'явився до суду та від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або повідомлені ним причини визнані неповажними, незалежно від того, це його перша чи повторна неявка, суд має право на ухвалення заочного рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В судове засідання третя особа не з'явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв позивача і третьої особи про слухання справи за їх відсутності та в зв'язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 520, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження, виданого 30 червня 1994 року Тимошівською сільською радою Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 30 червня 1994 року зроблено відповідний запис № 21.

Згідно довідки Балабинської селищної ради Запорізького району Запорізької області, позивач мешкає в будинку АДРЕСА_1 разом з нею мешкає її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, судом було встановлено, що повнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Згідно довідки № 38-113 від 02 липня 2014 року, ОСОБА_3 є студенткою третього курсу заочної форми навчання коледжу «Класичного приватного університету». Термін закінчення навчання - березень 2015 року. Стипендією студент не забезпечується.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним, працює та має можливість надавати допомогу на утримання дочки.

Інших осіб, які б мали можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, немає.

Судом встановлено, що повнолітня дочка дійсно потребує матеріальної допомоги від свого батька - відповідача, оскільки вона на даний час навчається, стипендію не отримує, проживає разом зі своєю матір'ю - позивачем.

Таким чином, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Відповідно до ст. 88 ЦК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави, а понесені позивачем судові витрати на правову допомогу в розмірі 300 гривень 00 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 180 - 183, 191, 200 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, ст.ст. 15, 57, 59, 60, 88, 107, 197, 208, 212 - 215, 224 - 228, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за участю третьої особи - ОСОБА_3, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 17 червня 2014 року та до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до березня 2015 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Тимошівка Михайлівського району Запорізької області, на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 300 (триста) гривень 00 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:

23.07.2014