Справа № 459/2519/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого-судді
Жураковського А.І.

при секретарі
Ганас К.В.

з участю представника позивача
Лаврович О.В.

відповідача
ОСОБА_2

представника третьої особи
Варениці Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Червонограді
цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_2 з участю
третьої особи ВДВС Сокальського РУЮ
Львівської області про звільнення
майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача про звільнення
майна з-під арешту. В обґрунтування
позову посилався на те, що 27.05.2005 року
між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було
укладено кредитний договір № CGH0GK00240176,
згідно з яким позивач надав
відповідачу кредит в розмірі 9000
доларів США.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором з
ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки
№ CGVO2V/1 від 27.05.2005 року, згідно умов
якого, відповідач надав в іпотеку
належне йому на праві власності
нерухоме майно, а саме: квартиру
загальною площею 29,9 кв.м., житловою
площею 15,5 кв.м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_1

31.05.2010 р. в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
зареєстровано обтяження нерухомого
майна відповідача ОСОБА_2

Вважає, накладення арешту
неправомірним, оскільки виконавча
служба не має правових підстав для
звернення стягнення на предмет іпотеки
на користь стягувачів, які не є
іпотекодержателями. Договір іпотеки
було укладено 27.05.2005 р., а арешт
накладено 31.05.2010 р., тобто значно
пізніше ніж було укладено договір.

З огляду на наведене просить
позов задовольнити та звільнити
заставне майно з-під арешту, а також,
заборонити органам ДВС вчиняти
будь-які дії пов'язані із обмеженням
ПАТ КБ «ПриватБанк» прав іпотеко
держателя щодо вищезазначеної
квартири та стягнути судові витрати.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені вимоги підтримав,
пояснив, що у зв'язку із накладеною
забороною відчуження майна
відповідача, ПАТ КБ «ПриватБанк»
позбавлений можливості реалізувати
надане ОСОБА_2 в іпотеку нерухоме майно,
а саме квартиру по АДРЕСА_1 Вважає,
заявлені вимоги обґрунтованими та
просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав, вважає такий
безпідставним та просить відмовити в
його задоволенні.

Представник третьої особи
Варениця Т.В. в судовому засіданні
пояснила, що 28.05.2010 р. державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження. За
заявою ВДВС Червоноградського МУЮ
31.05.2010 р. було зареєстровано обтяження
нерухомого майна ОСОБА_2 Підставою
обтяження є судовий наказ № 2-н-559
виданий 23.04.2010 р. Галицьким районним
судом м. Львова. Вважає, що державний
виконавець діяв в межах своїх
повноважень та у відповідності до норм
чинного законодавства.

Заслухавши пояснення, оцінивши
зібрані матеріали, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав:

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження», особа яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права на
майно і про звільнення з - під арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено право
заставодержателя звернутися до суду
про звільнення заставленого майно з -
під арешту.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 27.08.76 року
№6 «Про судову практику в справах про
виключення майна з опису» за
правилами, встановленими для розгляду
і позовів про виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що ґрунтуються як на праві
власності на описане майно, так і на
праві володіння ним і відповідачами в
справі суд притягує боржника, особу, в
інтересах якої накладено арешт на
майно..

Згідно цих вимог закону судом
встановлено, що 27.05.2005 року між ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено
кредитний договір № CGH0GK00240176, згідно з
яким позивач надав відповідачу кредит
в розмірі 9000 доларів США.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
сторони уклали договір іпотеки №
р.CGVO2V/1 від 27.05.2005, згідно умов якого,
відповідач надав в іпотеку належне
йому на праві власності нерухоме майно,
а саме: квартиру загальною площею 29,9
кв.м., житловою площею 15,5 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

Згідно витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна 31.05.2010 р. накладено арешт на все
нерухоме майно згідно заяви ВДВС
Сокальського РУЮ.

Відповідно до вимог Закону
України «Про іпотеку» право позивача
на предмет іпотеки виникло 27.05.2005 року,
що підтверджується договором про
іпотеку та витягом з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна.

У відповідності до ст. 14 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»
пріоритет зареєстрованих обтяжень
визначається у черговості їх
реєстрації. Обтяжувач з вищим
пріоритетом має переважне право на
звернення стягнення на предмет
обтяження.

З урахуванням викладеного, вищий
пріоритет на предмет іпотеки має
позивач.

Беручи до уваги вищенаведене, суд
приходиь до висновку, що квартира по
АДРЕСА_1 підлягає звільненню з-під
арешту.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі прийняття судом рішення про
зняття арешту з майна арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини. Копія постанови про зняття
арешту з майна надсилається боржнику
та органу (установі), якому була
надіслана для виконання постанова про
накладення арешту на майно боржника.

Крім того, суд вважає необхідним
відмовити у задоволенні позову в
частині заборони органам державної
виконавчої служби вчиняти будь які дії,
пов'язані з обмеженням ПАТ КБ
«Приватбанк» права розпорядження
відносно спірної квартири, оскільки
відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а не тих,
що можуть бути порушені у майбутньому.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України стягненню з відповідачів на
користь позивача підлягають судові
витрати по справі в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту, накладеного
31.05.2010 року державним виконавцем ВДВС
Сокальського РУЮ Львівського міського
управління юстиції майно належне на
праві власності ОСОБА_2, а саме:
квартиру АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства КБ
«ПриватБанк» 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок понесених судових
витрат.

В рещті вимог -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Червоноградський міський суд
Львівської області шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня його проголошення.

Рішення набуває законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. В разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
А. І. Жураковський