ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 вересня 2014 року
Справа №174/736/14-ц

п/с № 2/174/398/2014

Вільногірський
міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого
судді Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю: позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням (квартирою), треті
особи у справі: комунальне
підприємство «Жилсервіс»
Вільногірської міської ради,
Дніпропетровської області,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
25.07.2014 р., позивачка зазначила, що їй на
праві приватної власності належить
квартира АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло.

Її право власності на спірну квартиру
зареєстровано в органі державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, що підтверджується витягом про
реєстрацію права власності та нерухоме
майно. Таким чином, вона є одноособовим
власником спірної квартири

В теперішній час в спірній квартирі,
окрім неї, зареєстрований за місцем
проживання її син ОСОБА_3, що
підтверджується адресною довідкою №
1415 від 21.07.2014р.

В кінці грудня 1997 року, відповідач
добровільно виселився з квартири та до
теперішнього часу в ній не проживає.
Ніяких речей, належних відповідачу в
квартирі немає З моменту виселення зі
спірної квартири, відповідач проживає
в квартирі за зазначеною вище адресою в
м. Кривий Ріг. При цьому вона ніяких
перешкод йому в користуванні квартирою
не вчиняла та не вчиняє, що
підтверджується актом від 08.09.2011 року.
№ 169, актом від 22.07.2014р., № 825, складеними
депутатом Вільногірської міської ради
Дніпропетровсько: області, актом від
15.11.2011 року, складеним депутатом
Жовтневого району м. Кривого Рогу та
зможуть підтвердити свідки, ОСОБА_4,
ОСОБА_5

Її право власності на квартиру
відповідач ігнорує та створює їй
перешкоди в здійсненні нею свого права
власності на зазначену вище квартиру.
Так, відповідач, хоча фактично
виселився з квартири та не проживає в
ній, не бажає зніматися з
реєстраційного обліку за місцем
проживання в спірній квартирі. Таким
чином, з моменту виселення зі спірної
квартири відповідача, вона вимушена
сплачувати замість нього
житлово-комунальні послуги, які
нараховуються на нього, як на
зареєстрованого члена сім'ї власника
квартири підприємствами міста, що їх
надають, тобто нести додаткові витрати,
які вона не бажаю нести замість
відповідача. Факт оплати комунальних
послуг підтверджується копіями
квитанцій. Окрім того, якщо в
майбутньому вона буде мати намір
відчужувати спірну квартиру шляхом її
продажу, дарування, тощо, то реєстрація
відповідача в ній створить перешкоду
для такого відчуження.

Відповідно до ч.І ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч.І ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним, ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України,
власник, який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦК України,
член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла.

Оскільки відповідач добровільно
виселився зі спірної квартири,
відсутній без поважної причини в
зазначеній квартирі понад один рік, не
виявляє наміру та бажання вселитися в
спірну квартиру, іншим житлом
забезпечений, то маються всі підстави
для визнання відповідача втратившим
право користування спірною квартирою.

На підставі зазначеного вище та
відповідно до вимог ст. 319, 321, 328, 382, 386, 391,
405 ЦК України, позивачка прохає: визнати
відповідача ОСОБА_2 втратившим право
користування житлом - квартирою
АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги та їх обгрунтування, що
викладені в позовній заяві, підтримала
в повному обсязі, додатково пояснила,
що ніяких речей, які належали б
відповідачу, в спірній квартирі немає,
в квартирі він не проживав. Відповідач
іноді приїжджав до неї, якщо це було по
дорозі, оскільки він працює на
автомобілі. Останній раз він заїжджав
до неї в березні та липні 2014 р., наміру
проживати в квартирі він не виявляв,
проживає постійно в м. Кривому Розі
протягом багатьох років, ніякої участі
в утриманні квартири відповідач не
приймає.

Третя особа, КП «Жилсервіс», в судове
засідання свого представника не
направила, проте надала заяву про
розгляд справи за відсутності її
представника (а.с.29).

Відповідач в судове засідання не
з'явився, причину неявки не повідомив,
заяви про розгляд справи за його
відсутності та заперечень проти позову
не надав, але сам був повідомлений про
місце і час судового засідання
належним чином, відповідно до вимог ч.5
ст. 74 ЦПК України (а.с.27-28). З врахуванням
того, що позивач не заперечувала проти
винесення заочного рішення у справі,
суд, на підставі ст.ст.169, 224 ЦПК України,
на місці ухвалив - розгляд справи
проводити заочно, за відсутності
відповідача, який не з'явився в судове
засідання без поважних причин.

Дослідивши надані письмові докази у
справі: копію квитанції про сплату
судового збору - 243.60 грн. (а.с. 1); копію
паспорту громадянки України на ім'я
ОСОБА_1 а.с.4); копію свідоцтва про
народження ОСОБА_2 01.04.1970 р. (а.с.6); копію
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно від 19.09.2012 року (а.с.7);
копію свідоцтва про право власності на
житло від 08.12.1997 р., згідно якого
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
приватної спільної сумісної власності
ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7 (а.с.8); довідку №
1415 від 21.07.2014 року КП «Жилсервіс»,
згідно якої в спірній квартирі
зареєстровані за місцем проживання:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с.9); акт № 825 від 22.07.2014 р.,
складений комісійно депутатом
Вільногірської міської ради ОСОБА_8 з
участю свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
згідно якого ОСОБА_2 більше 20 років не
проживає в спірній квартирі і постійно
мешкає в АДРЕСА_3 (а.с.10); акт № 619 від
09.09.2013 р., складений комісійно депутатом
Вільногірської міської ради ОСОБА_11 з
участю свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
згідно якого ОСОБА_2 протягом довгого
часу не проживає в спірній квартирі і
постійно мешкає в АДРЕСА_3 (а.с.11); акт
без номера від 15.11.2011 р., складений
комісійно депутатом Жовтневого району,
м. Кривого Рогу, ОСОБА_12 з участю
свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, згідно якого
ОСОБА_2 довгий час мешкає в АДРЕСА_3
(а.с.12); копії квитанцій з оплати
житлово-комунальних послуг, що
надаються в спірну квартиру (а.с.13-16);
довідку адресно-довідкого підрозділу
ГУДМС, УДМС України в
Дніпропетровській області від 12.08.2014
року, згідно якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрований за місцем проживання в
квартирі АДРЕСА_1 (а.с.19); інформаційну
довідку КП БТІ м. Вільногірська від
03.09.2014 р., згідно якої в приватизації
спірної квартири приймали участь:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7 ОСОБА_15 (а.с.30); -
оцінивши зазначені докази в їх
сукупності на взаємозв'язку, керуючись
законом, суд дійшов висновку, що між
сторонами мають місце правовідносини,
які виникають із факту порушення права
приватної власності на квартиру, з
факту не користування колишнім членом
сім'ї житлом, яке являється приватною
власністю іншої особи, без поважних
причин протягом більше одного року, та
з факту порушення фізичною особою
установленого законом порядку
реєстрації місця проживання; що,
відповідно до цих правовідносин, та
внаслідок дослідження в судовому
засіданні всіх представлених доказів і
оцінки їх в сукупності та
взаємозв'язку, керуючись законом, суд
дійшов висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню в повному обсязі,
з наступних підстав.

Позивачка на праві спільної сумісної
власності володіє 1/3 частиною спірної
квартири.

Відповідач, не будучи співвласником
спірної квартири, але будучи
зареєстрованим в спірному житлі за
місцем проживання, не проживає в
спірному житлі без поважних причин,
протягом, більше ніж 1 рік, а саме з 1997
року по цей час, тому він втратив право
користування спірним житлом,
відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК
України. При цьому, будь-яких інших
підстав, які надавали б право
відповідачу користуватися спірним
житлом, не встановлено, будь-яких
заперечень на позов відповідач не
надав. Факт же його реєстрації в
спірній квартирі перешкоджає
позивачці в реалізації її права
приватної власності на квартиру і
тягне за собою безпідставні
матеріальні витрати в виді:
надлишкової оплати комунальних послуг,
які нараховуються з врахуванням
реєстрації місця проживання
відповідача; можливостей
розпорядитися своєю власністю.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод в
здійсненні права користування та
розпорядження майном.

Згідно ст.158 ЖК України, користування
житловими приміщеннями в квартирах,
які належать громадянам на праві
приватної власності, можливе згідно з
договором найму житлового приміщення,
який укладається в письмовій формі.

Згідно ч.2 ст. 404 ЦК України, член сім'ї
власника житла втрачає право
користування цим житлом у разі
відсутності без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду про
позбавлення права користування
житловим приміщенням.

Згідно ст. 224 ЦПК України, 1. У разі
неявки в судове засідання відповідача,
який належним чином повідомлений і від
якого не надійшло повідомлення про
причини неявки, або якщо зазначені ним
причини визнані неповажними, суд може
ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів, якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення
справи.

Таким чином, суд доходить висновку, що
позовні вимоги законні і обґрунтовані,
тому позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК
України та ЗУ «Про судовий збір»,
судові витрати у справі, в виді
судового збору на суму - 243.60 грн., слід
покласти на відповідача.

На підставі ст.ст.3-16, 319, 321, 328, 382, 386, 391, 405,
810-813 ЦК України, ст.ст. 72, 150, 156,158 ЖК
України, ст.7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», керуючись
ст.ст. 88,169,209 ч.3, 212-215, 222-233, 294 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Вільногірська,
Дніпропетровської області,
зареєстрованого за місцем проживання
по АДРЕСА_1, фактично мешкає: АДРЕСА_4
(інші дані відсутні), таким, що втратив
право користування жилим приміщенням в
квартирі АДРЕСА_1, що є підставою для
зняття його з реєстрації місця
проживання з зазначеної адреси.

Судові витрати у справі, в виді
судового збору в сумі - 243.60 грн.,
покласти на відповідача, ОСОБА_2,
стягнувши з нього на користь
позивачки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Дніпродзержинська,
Дніпропетровської області, і/к №
НОМЕР_1, зареєстрованої за місцем
проживання по АДРЕСА_1, - 243.60 грн., для
відшкодування зазначених судових
витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка може бути
подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню,
якщо судом буде встановлено, що
відповідач не з'явився в судове
засідання та не повідомив про причини
неявки з поважних причин і докази, на
які він посилається, мають істотне
значення для правильного вирішення
справи.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з
часу виготовлення його в повному
обсязі, надіслати рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
сторонам та третій особі.

Головуючий суддя
Шаповал Г.І.