Справа № 2-4720/14
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 липня 2014 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Козленко Г.О., розглянувши матеріали за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична консалтингова компанія «Зевс» до старшого прокурору прокуратури Солом'янського району м. Києва Грунського О.В., Начальника СУ ФР ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Чернобай О.В. про захист ділової репутації юридичної особи, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із зазначеним позовом до старшого прокурору прокуратури Солом'янського району м. Києва Грунського О.В., Начальника СУ ФР ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Чернобай О.В. про захист ділової репутації юридичної особи, просив спростувати відомості, поширені у письмових запитах, адресованих директору ТОВ «Тріада сістем» Левицькому М.П. від 04 червня 2014 року, директору ТОВ «НЕТ.КОМ» Клібанському А.А. від 27 травня 2014 року та директору ПП «МІЛЛЬВІЛЛЬ» Скрипнюку О.Л. від 03 червня 2014 року, як такі, що не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію позивача

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ передбачена ст.15 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тому суд зобов'язаний встановити наявність правовідносин сторін, що ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ст.ст.119, 120 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно, у позовній заяві почергово повинно бути викладено по позовній вимозі: зміст позовної вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовую цю позовну вимогу та зазначення доказів, що її підтверджує, наявність підстав для звільнення від доказування.

Вищевказана заява не відповідає вимогам ст. ст. 119-120 ЦПК України, а саме: відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи" при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам статті 119 ЦПК України. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, якими така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Вказані вимоги позивачем при зверненні до суду з даною позовною заявою дотримані не були, з урахуванням чого позивачу слід викласти: яка саме інформація була поширена відповідачем та у який спосіб, що призвело до порушень прав позивача (при викладенні обставин, позивачу слід врахувати, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи);

Відповідно до п. 3 вказаної Постанови позивачу слід визначитись із способом захисту свого порушеного права, оскільки вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві.

При виборі способу захисту свої прав позивачу слід врахувати, що особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв'язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 20 цього кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК) тощо.

Позивачу також слід визначитись з колом осіб у справі з урахуванням п. 11 Постанови, відповідно до якої відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. Враховуючи, що розгляд справи може вплинути на права та обов'язки цієї особи, остання може бути залучена до участі у справі в порядку, передбаченому статтею 36 ЦПК.

Отже, позивачу слід викласти обставини та свої вимоги, а також зазначити докази на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог у належно оформленій позовній заяві відповідно до вимог ст. 119 ЦПК України.

Закон встановлює обов'язкові реквізити позовної заяви (ст. 119 ЦПК), а тому позивачу при викладені нової редакції позовної заяви необхідно врахувати положення зазначеної статті, а також те, що зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду; виклад обставин, підстави позову відповідно до статті також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Крім того, зазначення лише ініціалів відповідачів, замість імен, не відповідає вимогам закону, а отже позивачу необхідно зазначити повне ім'я та по батькові відповідача.

Звертаю увагу позивача на те, що повідомлення оспорюваної інформації лише особі, якої вона стосується, не може визнаватись її поширенням, якщо особа, яка повідомила таку інформацію, вжила достатніх заходів конфіденційності для того, щоб ця інформація не стала доступною третім особам.

З матеріалів позовної заяви спростування вказаних обставин не вбачається.

Суд також роз'яснив, що у відповідності до Закону України "Про судовий збір" з позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, за вимоги немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 мінімального розміру заробітної плати (243,60 гривень). Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати суду оригінал квитанції.

Зазначені недоліки не дають можливості суду підготувати та розглянути заяву в суді першої інстанції.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст.119-121, 208, 209 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична консалтингова компанія «Зевс» до старшого прокурору прокуратури Солом'янського району м. Києва Грунського О.В., Начальника СУ ФР ДПІ у Солом'янському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Чернобай О.В. про захист ділової репутації юридичної особи залишитибез руху, надавши строк для усунення недоліків заяви протягом трьох днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

В разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя- Г.О. Козленко