АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/7243/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Ілюшик І. А. Доповідач - Дерев'янко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року м.
Дніпропетровськ

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Дерев'янка О.Г.,

суддів: Черненкової Л.А.,
Петешенкової М.Ю.,

при секретарі: Філіній Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 10
червня 2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_2, третя особа: відділ
державної виконавчої служби
Вільногірського міського управління
юстиції Дніпропетровської області про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам,-

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в
суд із позовом до відповідачки про
звільнення від сплати заборгованості
по аліментам. Уточнивши позовні вимоги
зазначив, що з 28.01.2005 року перебував з
ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який
був розірваний рішенням
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 18.11.2011
року. Від шлюбу мають двох синів- ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 До
вересня 2013 року вони з відповідачкою
проживали однією сім'єю в АДРЕСА_1, в
якій продовжували проживати і після
розірвання шлюбу. Син ОСОБА_4 у періоди
з 01.09.2011 року - 19.10.2011 року; з 12.12.2011 року-
30.08.3013 року навчався у Вільногірській
загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів
№ 4 (а.с. 16). Син ОСОБА_4 у період з 15.10.2012
року по 02.09.2013 року знаходився на
вихованні в комунальному дошкільному
навчальному закладі (ясла-садок) № 4
"Ромашка" у м. Вільногірську(а.с. 15).

Рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
18.11.2011 року з нього на користь ОСОБА_2
було стягнуто аліменти на утримання
дітей- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4-
ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у
розмірі 300 грн. на кожну дитину
щомісячно починаючи з 18.10.2011 року до
досягнення дітьми повноліття.

Лише в листопаді 2013 року виданий 18.11.2011
року на підставі вказаного рішення
виконавчий лист № 2-691/11 ОСОБА_2 передала
до ДВС Вільногірського МУЮ, де 16.12.2013
року було відкрито виконавче
провадження та визначена
заборгованість по аліментам у сумі 9270
грн. за 22 місяці, не зважаючи на те, що
навіть після розірвання шлюбу позивач
продовжував утримувати та займатися
вихованням синів.

Вважаючи вказану заборгованість
безпідставною, просив задовольнити
позов, звільнивши його на підставі ч.3
ст. 197 СК України від сплати
заборгованості по аліментам.

Рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від 10
червня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3-
задоволено. Звільнено ОСОБА_3 від
сплати заборгованості по аліментним
виплатам станом на 01.02.2013 року в період
часу з 18 жовтня 2011 року по 31 січня 2013
року включно. Вирішено питання щодо
судових витрат.(а.с.101-103)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог в повному
обсязі.(а.с.108-109)

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 28.01.2005 року.
Рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
18.11.2011 року шлюб між подружжям
розірвано. (а.с.9)

Від шлюбу сторони мають двох дітей:
ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4- 26.02.2010
р.н.(а.с.7,8)

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
18.11.2011 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
було стягнуто аліменти на утримання
дітей- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4-
ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у
розмірі 300 грн. на кожну дитину
щомісячно починаючи з 18.10.2011 року до
досягнення дітьми повноліття.(а.с.10)

Виконавчий лист було видано 18.11.2011 року.
(а.с.11)

Постановою державного виконавця
Вільногірського міського управління
юстиції Дніпропетровської області від
02.09.2013 року ОСОБА_2 відмовлено у
відкритті виконавчого провадження за
пропуском строку пред'явлення до
виконання, оскільки заява про
примусове виконання подана 02.09.2013 року.
(а.с.12)

Виконавче провадження по примусовому
виконанню виконавчого листа, виданого
на підставі вказаного рішення, було
відкрито державним виконавцем
Вільногірського міського управління
юстиції Дніпропетровської області
16.12.2013 року, копія відповідної
постанови була направлена позивачу.
(а.с. 13)

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 СК України
суд може звільнити платника аліментів
від сплати заборгованості, якщо буде
встановлено, що вона виникла внаслідок
непред'явлення без поважної причини
виконавчого листа до виконання особою,
на користь якої присуджено аліменти.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
суд правильно зазначив про те, що
нормою ч.3 ст. 197 СК України передбачено
тільки один випадок звільнення
боржника від сплати заборгованості по
аліментам - непред'явлення стягувачем
виконавчого листа до виконання без
поважної причини.

Відповідачкою не доведено суду
поважності причин невжиття нею заходів
щодо пред'явлення виконавчого листа до
виконання з листопада 2011 року по
вересень 2013 року.

Доводи ОСОБА_2 про те, що виконавчий
лист нею було пред'явлено до
примусового виконання лише у вересні
2013 року через поважність причин
пропуску, суд переконливими
обґрунтовано не визнав. Доказів вжиття
жодних заходів для виконання рішення
суду про стягнення аліментів з
поважних причини - відповідачкою не
надано. Докази, що позивач ухилявся
від участі в утриманні своїх дітей в
матеріалах справи не містяться.

Судом першої інстанції обґрунтовано не
прийнято до уваги посилання ОСОБА_2 на
те, що позивач приховував від неї
виконавчий лист, оскільки відповідачка
не була позбавлена права отримати його
дублікат, відповідно до вимог ст.. 370 ЦПК
України.

Як вбачається з апеляційної скарги
ОСОБА_2, рішення суду першої інстанції
оскаржується в частині задоволених
вимог ОСОБА_3 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам. Рішення
суду першої інстанції в частині
стягнення на користь ОСОБА_3 судових
витрат не оскаржується. Тому,
перевіряючи законність оскаржуваного
рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК
України, колегія суддів не перевіряє
справу в цій частині, із-за відсутності
в апеляційній скарзі мотивів.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у
п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду
України №12 від 24 жовтня 2008 року "Про
судову практику розгляду цивільних
справ в апеляційному порядку", у разі
якщо апеляційна скарга подана на
рішення щодо частини вирішених вимог,
суд апеляційної інстанції відповідно
до принципу диспозитивності не має
права робити висновки щодо не
оскаржуваної частини рішення ні в
мотивувальній, ні в резолютивній
частині судового рішення.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
ухваливши законне і обґрунтоване
рішення про звільнення позивача від
сплати заборгованості по аліментам.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги ОСОБА_2
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області від 10 червня
2014 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді :

О.Г. Дерев'янко

М.Ю. Петешенкова

Л.А. Черненкова