Справа № 195/1154/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2014 року
с-ще Томаківка Дніпропетровської
області

Томаківський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Кондус Л.А.,
при секретарі - Горват Н.Є.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду сел.
Томаківка цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа - Фермерське господарство
«ОСОБА_1» про стягнення
заборгованості за Рамковою угодою та
кредитним договором, що укладений на її
підставі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «ПроКредит Банк»
звернувся до суду з позовом до
відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за Рамковою
угодою та кредитним договором, що
укладений на її підставі.

03.10.2014 року під час розгляду заяви
про перегляд заочного рішення
Томаківським районним судом було
винесено ухвалу про скасування
заочного рішення суду від 04.08.2014 р.,
ухваленого по цивільній справі №
195/1154/14-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа -
Фермерське господарство «ОСОБА_1»
про стягнення заборгованості за
Рамковою угодою та кредитним
договором, що укладений на її підставі.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
04 квітня 2011 року між позивачем ПАТ
«ПроКредит Банк» та ФГ «ОСОБА_1» (далі -
третя особа) було укладено Рамкову
угоду № FW1602.205 відповідно до якої
кредитор зобов'язався здійснювати
кредитування позичальника у межах
лімітів кредитування у порядку і на
умовах, визначених цією угодою та
Кредитними договорами, а позичальник
зобов'язався належно виконувати всі
умови, необхідні для отримання
кредитів, своєчасно і належно
здійснювати погашення грошових
зобов'язань, а також належно виконувати
усі інші зобов'язання, передбачені
угодою та кредитними договорами.

На підставі та в межах вказаної
Рамкової угоди позивач та позичальник
уклали Договір про надання траншу №
1501.43596/ FW1602.205 від 02.09.2013 року відповідно
до якого позичальнику було надано
кредит в розмірі 700000 грн.

Відповідно до умов кредитного
договору (пункт 4) позичальник взяв на
себе зобов'язання здійснювати
повернення кредиту та сплачувати
проценти періодичними платежами, сума
і строк сплати яких визначені Графіком
(додатки №1 до кредитного договору) в
черговості, встановленій Рамковою
угодою.

Зобов'язання позичальника щодо
погашення заборгованості за
Кредитними договорами виконане
належним чином не було, частиною
кредитних коштів позичальник досі
користується.

Позивач зазначає, що позичальник
порушив умови кредитного договору в
частині своєчасної сплати кредиту та
відсотків, у зв'язку з чим за ним
враховується заборгованість в сумі 836
598,73 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за Рамковою угодою та
Кредитними Договорами, що були
укладені на її підставі, було укладено 2
договори поруки:

1) між позивачем та ОСОБА_1 (надалі -
відповідач 1) - Договір поруки № 202783-ДПІ
від 04.04.2011 р.;

2) між позивачем та ОСОБА_2 (надалі
Відповідач2) - Договір поруки № 202791-ДПІ
від 04.04.2011 р.

Відповідно до пп.2.1 -2.3 договорів поруки
поручителі поручилися перед
Кредитором за виконання усіх
зобов'язань Позичальника у їх повному
обсязі як солідарні із Позичальником
боржники.

Сторони у судове засідання не
з'явилися.

Представник позивача подав
до суду письмову заяву про розгляд
справи за його відсутності, при цьому
наполягає на позовних вимогах.

Відповідачі в судове
засідання не з'явилися, але подали до
суду письмові заяви про розгляд справи
за їх відсутності, а також письмові
заперечення проти позову поданого до
суду 10.04.2014 року, оскільки вважають
позовні вимоги необґрунтованими та
незаконними.

Відповідачі вважають, що
прийняте заочне рішення від 04.08.2014 року,
є таким в якому не було повно з'ясовано
усіх фактичних обставин та не
досліджено і не надано належної оцінки
наявним в матеріалах справи доказам.

26.06.2014 р. Господарський суд
Дніпропетровської області виніс
рішення по справі № 904/2715/14 за позовною
заявою ПАТ «ПроКредит Банк» до ФГ
«ОСОБА_1 про часткове задоволення
позову, а саме стягнення з ФГ «ОСОБА_1
заборгованості у розмірі 725247,97 грн. та
14505,60 грн. витрат по сплаті судового
збору. На підставі рішення
Господарського суду
Дніпропетровської області від 26.06.2014 р.
був виданий наказ № 904/2715/14 від 14.07.14 р.

28.07.2014 р. на підставі
вищевказаного наказу ДВС
Томаківського РУЮ було відкрите
виконавче провадження № 44176163 про
стягнення боргу з ФГ «ОСОБА_1.» на
користь ПАТ «ПроКредит Банк» .

Зараз на підставі відкритих
виконавчих проваджень на все майно ФГ
«ОСОБА_1.» державним виконавцем
накладено арешт на рахунки та
транспорт, а також проводяться
відповідні дії для його реалізації на
виконання рішення Господарського суду
від 26.06.2014 р. та погашення
заборгованості. Відповідачі вважають,
що загальної вартості арештованого
майна повністю вистачає для погашення
вищевказаного боргу, при цьому
позивачу ці відомості відомі.

Відповідно до ст. 197 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи в разі якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється судом за відсутності
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що у
задоволенні позовних вимог слі
відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Як встановлено судовому засіданні, 04
квітня 2011 року між позивачем ПАТ
«ПроКредит Банк» та ФГ «ОСОБА_1» (далі -
третя особа) було укладено Рамкову
угоду FW1602.205 відповідно до якої
кредитор зобов'язався здійснювати
кредитування позичальника у межах
лімітів кредитування у порядку і на
умовах, визначених цією угодою та
Кредитними договорами, а позичальник
зобов'язався належно виконувати всі
умови, необхідні для отримання (а.с. 10-12).

На підставі та в межах вказаної
Рамкової угоди позивач та позичальник
уклали Договір про надання траншу №
1501.43596/ FW1602.205 від 02.09.2013 року (а.с. 13-14)
відповідно до якого позичальнику було
надано кредит в розмірі 700000 грн., строк
користування - 13 місяців від дати
видачі кредиту включно, зі сплатою 24%
річних, виходячи з 360 календарних днів у
році.

Позичальник порушив умови
кредитного договору в частині
своєчасної сплати кредиту та
відсотків, у зв'язку з чим за ним
враховується наступна заборгованість
в сумі 836 598,73 грн., з них:

- заборгованість по капіталу - 693
939,65 грн.;

- заборгованість по процентам - 0,00
грн.;

- заборгованість по процентам за
неправомірне користування кредитом - 9
284,85 грн.;

- пеня - 133 374,23 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В забезпечення виконання зобов'язань
позичальника за Рамковою угодою та
Кредитними Договорами, що були
укладені на її підставі, було укладено 2
договори поруки:

- Договір поруки № 202783-ДПІ від 04.04.2011 р.
між позивачем та ОСОБА_1, який є
відповідачем 1 у даній справі (а.с. 15-16);

- Договір поруки № 202791-ДПІ від 04.04.2011 р.
між позивачем та ОСОБА_2, яка є
відповідачем 2 у даній справі (а.с. 17-18).

Відповідно до п.3.2 договору поруки
поручителі зобов'язалися належно
повністю виконати зобов'язання
Позичальника у випадку та з моменту
виникнення заборгованості ним його
зобов'язань (смерть, тривала
відсутність, хвороба, ліквідація,
банкрутство тощо).

Стаття 543 ЦК України надає право
позивачу вимагати виконання обов'язку
(договірних зобов'язань) частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

В судовому засіданні
встановлено, що 10.04.2014 року позивач
звернувся до суду з вищевказаною
позовною заявою до відповідачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - Фермерське
господарство «ОСОБА_1» про стягнення
заборгованості за Рамковою угодою та
кредитним договором, що укладений на її
підставі

04.08.2014 року за вказаним позовом
Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» Томаківським
районним судом було ухвалено заочне
рішення, яким вказаний позов частково
задоволено.

03.10.2014 року під час розгляду заяви
ОСОБА_2, представника ОСОБА_1,
представника третьої особи ФГ
«ОСОБА_1» про перегляд заочного
рішення Томаківським районним судом
було винесено ухвалу про скасування
заочного рішення суду від 04.08.2014 р.,
ухваленого по цивільній справі №
195/1154/14-ц за вищевказаним позовом.

Судом встановлено, що 26.06.2014 р.
дійсно Господарський суд
Дніпропетровської області виніс
рішення по справі № 904/2715/14 за позовною
заявою ПАТ «ПроКредит Банк» до ФГ
«ОСОБА_1 про часткове задоволення
позову, а саме про стягнення з ФГ
«ОСОБА_1.» на користь ПАТ «ПроКредит
Банк» заборгованості у розмірі 725 247,97
грн. (з яких: 693 939,65 грн. - заборгованість
по капіталу; 16 686,87 грн. - заборгованість
по процентам за неправомірне
користування кредитом; 14 621,45 грн. - пеня)
та 14 505,60 грн. витрат по сплаті судового
збору. На підставі рішення
Господарського суду
Дніпропетровської області від 26.06.2014 р.
був виданий наказ № 904/2715/14 від 14.07.14 р.,
що підтверджується, доданою
відповідачами у справі, завіреною
належним чином копією рішення
Господарського суду Дніпрпетровської
області від 26.06.2014 р.

28.07.2014 р. на підставі
вищевказаного наказу ДВС
Томаківського РУЮ було відкрите
виконавче провадження № 44176163 про
стягнення боргу з ФГ «ОСОБА_1.» на
користь ПАТ «ПроКредит Банк».

Враховуючи вищевикладені
обставини, суд вважає, що фактичні
обставини дійсно можуть призвести, в
разі ухвалення рішення на користь
позивача, до видачі виконавчого листа
позивачу ПАТ «ПроКредит Банк» про
стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
позивача в розмірі 836 598,73 грн., що в сумі
зі стягненням боргу з третьої особи
збільшить суму боргу удвічі, оскільки
на даний час вже існує судове рішення,
що набрало законної сили, а саме: існує
наказ № 904/2715/14 від 14.07.2014 р., виданий на
підставі рішення Господарського суду
Дніпропетровської області від 26.06.2014 р.

Відповідно до п.2.1. Договорів
поруки, на підставі договору
Поручитель, поручається перед
кредитором за виконання всіх
зобов'язань Позичальника у їх повному
обсязі, як солідарний із Позичальником
боржник.

Пунктом 3 частини другої ст. 122 ЦПК
України передбачено, що суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщоу провадженні цього чи
іншого суду є справа із спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Тобто з матеріалів справи суд
вбачає, що позивач до розгляду справи
по суті не повідомив суд про наявність
такої справи у провадженні
Господарського суду.

Із позовної заяви також вбачається,
що позивач просить суд стягнути
безпідставно вищевказану
заборгованість в сумі 836 598,73 грн. з
кожного відповідача окремо, що
суперечить діючому законодавству,
укладеним договорам між сторонами та
ціні данного позову.

Крім того, згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином.

Що стосується позовних вимог в
частині стягнення з відповідачів
сплаченого позивачем судового збору в
розмірі 3 654,00 грн., суд вважає за
необхідне відмовити у задоволенні
даної вимоги відповідно до ст. 88 ЦПК
України, оскільки позов не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 526, 530, 536,543, 549, 551, 610, 611, 625,
652, 1047 -1050, 1052, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа -
Фермерське господарство «ОСОБА_1» про
стягнення заборгованості за Рамковою
угодою та кредитним договором, що
укладений на її підставі, а також про
стягнення судових витрат - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
до апеляційного суду
Дніпропетровської області. Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Томаківський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: Л. А. Кондус