АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5854/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Поштаренко О.В. Доповідач -
Болтунова Л.М.Категорія 39
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Болтунової
Л.М.

суддів - Макарова М.О.,
Романюк М.М.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до
Територіальної громади в особі
Дніпропетровської міської ради , треті
особи - Восьма дніпропетровська
державна нотаріальна контора,
реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції про визнання права
власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з зазначеним позовом до
відповідача, в якому просила визнати за
нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що після смерті рідного дядька, вона у
встановлений законом строк звернулась
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, однак у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом їй було відмовлено у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів.

Заочним рішенням Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
26 липня 2013 року позов ОСОБА_3 було
задоволено.

У вересні 2013 року Дніпропетровська
міська ради подала до суду заяву про
перегляд рішення, і ухвалою суду першої
інстанції від 07 жовтня 2013 року заочне
рішення від 26 липня 2013 року було
скасовано і справу призначено до
розгляду у загальному порядку.

У подальшому, рішенням Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
30 жовтня 2013 року позовні вимоги було
задоволено.

З таким рішенням суду не погодилась
ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу,
посилаючись на те, що при вирішенні
вказаної справи, суд порушив норми
матеріального і процесуального права,
просила рішення скасувати і в
задоволенні вимог позивачки
відмовити.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги на вимог
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Зазначеним вимогам постановлене
у справі судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про визнання за
ОСОБА_3 право власності на квартиру
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті рідного дядька
ОСОБА_4 , суд першої інстанції посилався
на те, що правовстановлюючі документи
на спірну квартиру втрачені і це
позбавляє позивачку, як спадкоємця за
законом отримати свідоцтво про право
на спадщину.( а.с.152)

Проте, з таким висновком погодитися не
можна, оскільки судом фактично не були
з*ясовані дійсні обставини справи, не
була надана оцінка доказам, які
знаходяться у справі, до того ж суд
безпідставно взяв до уваги твердження
ОСОБА_3 щодо втрати правовстановлюючих
документів на спадкове майно, не
перевіривши чи мала місце ця обставина.

Згідно довідки ДМБТІ від 18.11.2011 року
квартира АДРЕСА_1 належала на праві
власності ОСОБА_5, на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 18.04.1995 року, виданого
Держпідприємством по перевезенням
вантажів та пасажирів Придніпровської
залізниці, згідно з розпорядженням №
2556. (а.с.41).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно
свідоцтва про смерть від 12 жовтня 2004
року. (а.с.31)

В спірній квартирі також був
зареєстрований і проживав син
покійного ОСОБА_4, який фактично
прийняв спадщину після батька, не
звертаючись до нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою, ОСОБА_2 зазначила, що вона не
була залучена до участі у справі, а
оскільки вона вважає себе спадкоємцем
після смерті ОСОБА_4 то ухвалене
рішення порушує її права.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Розглядаючи дану справу, суд першої
інстанції залишив поза увагою те, що як
ОСОБА_3, так і ОСОБА_2- 13 квітня 2011 року
звернулась до Восьмої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4
( а.с.17)

Крім того, в матеріалах даної справи
знаходиться копія рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 16 жовтня 2012 року, яким було
скасовано рішення Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
23 липня 2012 року за позовом ОСОБА_3 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини за представленням,
де третьою особою була залучена до
участі в справі ОСОБА_2 ( а.с.9,23, 52)

А отже, в порушення вимог ч.4 ст.10 ЦПК
України, суд першої інстанції не
роз*яснив належним чином позивачці її
права, зокрема, щодо можливості
залучення до участі у справі ОСОБА_2 та
не вирішив цього питання в порядку,
передбаченому ст. ст. 32, 33 ЦПК України,
не попередив про наслідки вчинення або
не вчинення процесуальних дій, не
сприяв здійсненню її прав.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що оскаржуване рішення не може
залишатися в силі, оскільки судом було
допущено порушення норм
процесуального права, на підставі п.4
ст.309 ЦПК України воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.303,307,309 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м.
Дніпропетровська від 30 жовтня 2013 року
скасувати і в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
протягом двадцяти днів може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ.

Судді: Болтунова Л.М.
Макаров М.О. Романюк М.М.