ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

« 23 » грудня 2014р. м. Фастів

Фастівський міськрад суд Київської області у складі:

головуючого судді - Зуй Т.С.

при секретарі - Антощенко Г.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, кримінальна справа відносно якої, розглянута 24.10.2013 року та ухвалено вирок, яким відповідачку визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено їй покарання у виді громадських робіт строком на сто п'ятдесят годин. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його повністю задовільнити. Відповідач позов визнала частково в частині стягнення моральної шкоди, вважає що суд повинен визначити її розмір самостійно, а матеріальну не визнає повністю, оскільки вважає, що вона не підтверджена належними доказами. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено: 24.10.2013р. вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено їй покарання у виді громадських робіт строком на сто п'ятдесят годин., у вироку суду зазначено, що 09.06.2011 року близько 12 год. 00 хв., ОСОБА_3, перебуваючи у власній квартирі АДРЕСА_1, відчуваючи після побутової сварки зі своєю рідною сестрою - ОСОБА_1 раптово виниклу до неї неприязнь, вирішила шляхом фізичного впливу заподіяти шкоду її здоров'ю у вигляді нанесення тій легких тілесних ушкоджень. Продовжуючи свої злочинні насильницькі дії, усвідомлюючи при цьому їх суспільно небезпечний характер, ОСОБА_3 умисно нанесла тій спочатку один удар керамічним кухлем по голові, а потім руками в область грудей та голови, внаслідок чого ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді продовгуватої рани на волосистій частині голови в правій лобній області, саден на внутрішніх поверхнях лівого плеча, в верхніх і нижніх його третинах, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 28 КК України, особа, яка пред»явила цивільний позов в кримінальній справі і позов якої залишився без розгляду, має право пред»явити його в порядку цивільного судочинства. Цивільний позов ОСОБА_1 по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 не розглянутий, тому він має право бути розглянутим у вказаній цивільній справі. В судовому засіданні позивач не надав доказів, спричинення йому матеріальної шкоди в розмірі 365 грн. 83 коп. Так, позивач посилається, що витратила на медичні препарати - 182 грн. 83 коп., однак вказана сума не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки позивачем не доказано, що вказані препарати були придбані відповідно до рекомендацій лікаря, а тому суд визнає їх неналежними і недопустими доказами розміру майнової шкоди, а 183 грн., суд вважає доведеними, що підтверджується квитанцією про сплату витрат пов»язаних з проведенням експертизи. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Що ж стосується спричинення позивачу моральної шкоди, то в цій частині позов підлягає також частковому задоволенню. Під моральною шкодою, суд розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, заподіяних ОСОБА_1 незаконними, протиправними діями відповідача, які позначили негативні зміни у її житті, що виразились: в щоденних думках та спогадах про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов»язків, фіксованість уваги на проблемні одужання, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій. Порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, побоювання щодо майбутнього стану здоров»я. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди». П.5- суд має з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов'язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. П.9- розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та тривалість страждань, тяжкість завданої травми. Відповідно Методичних рекомендацій Міністерства юстиції України від 13.05. 2004 року « про відшкодування моральної шкоди» п.6.4- моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь яка компенсація моральної шкоди, не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір може мати суто умовний вираз, тим більше, якщо така компенсація стосується юридичної особи. У будь якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді..

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням умисної вини відповідача та враховує характер і тривалість страждань потерпілого, суд оцінює розмір моральної шкоди в 3 тис. гривень, враховуючи при цьому також, що сторони тривалий час перебувають у неприязних стосунках, і в суді неодноразово розглядались цивільні справи за участю вказаних сторін.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що у судовому засіданні частково знайшло підтвердження спричинення позивачу матеріальних збитків і моральної шкоди в результаті скоєння відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, у зв'язку з чим суд задовольняж позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Крім того враховуючи положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати пов»язані з наданням правової допомоги, які складають 700 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212 ЦПК України, ст. 28 КПК України, Постановою Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої в Міністерстві доходів та зборів Київської області ( м. Київ, вул. Народного ополчення), проживаючої в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсіонерки, проживаючої в АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 - 183,00 ( сто вісімдесят три) грн.00 коп. матеріальної шкоди та 3 ( три тисячі ) моральної шкоди, а також 700 ( сімсот ) грн. понесених судових витрат.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Т.С.Зуй