справа №482/853/14-ц
08 вересня 2014 року
районний суд Миколаївської області у
головуючого судді Гажі О.П.
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Нова
Одеса цивільну справу за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по кредитному договору,
Позивач 30.04.2014 року звернувся в суд з
позовом до відповідача про стягнення
заборгованості по кредитному договору.
В своєму позові позивач
зазначив, що 04.05.2006 року між позивачем
та відповідачем було укладено
кредитний договір №NKG0RК05100031,
відповідно до якого, відповідачу було
видано кредит у розмірі 5212,00 гривень зі
сплатою відсотків за користування цим
кредитом у розмірі 24% річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Посилаючись на порушення відповідачем
умов вищевказаного кредитного
договору, на не виконання нею своїх
зобов'язань щодо погашення кредиту,
внаслідок чого, станом на 08.04.2014 року, у
відповідача виникла загальна
заборгованість по кредитному договору,
стягнути з відповідача на користь ПАТ
«ПриватБанк» існуючу заборгованість
по кредитному договору та судові
витрати по справі.
В процесі судового розгляду справи,
позивач збільшив розмір заявлених
В обґрунтування збільшення позовних
вимог, позивач зазначив, що в
первинному позові не було враховано те,
що загальний розмір заборгованості
відповідача по кредиту станом на 08.04.2014
наказом Новоодеського районного суду
Миколаївської області від 22.01.2009 року з
відповідача на користь банку вже було
стягнуто заборгованість по кредиту,
виниклу станом на 22.08.2008 року, у розмірі
4038,92 гривні, яка складалася: із
заборгованості по кредиту в розмірі
2921,15 грн., заборгованості по процентам
за користування кредитом в розмірі 870,64
грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом в сумі 78,20
гривень, пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань по договору в
розмірі 168,93 гривні.
Посилаючись на те, що стягнення по
вищевказаному виконавчому документу
було здійснено повністю лише 25.04.2014
року, позивач просив суд стягнути з
відповідача на свою користь
заборгованість по кредитному договору,
яка станом на 23.07.2014 року, становить
заборгованості по процентам за
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань по договору.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, але в своїй
заяві про збільшення розміру позовних
вимог, просив суд розглянути справу у
його відсутність та заявив про повне
підтримання цих збільшених позовних
вимог, з проханням їх задоволення в
повному обсязі та не заперечував проти
заочного порядку розгляду даної
справи, у випадку неявки в судове
засідання відповідача.
Відповідач в судове не з'явилася,
але надала суду свою письмову заяву, в
якійпосилаючись на повне погашення нею
боргових зобов'язань по кредитному
договору та на пропуск позивачем,
передбачених законом строків позовної
давності, просила суд провести судовий
розгляд справи у її відсутність та
відмовити позивачу в задоволені
Справа, у відповідності з
вимогами ст.169 ЦПК України, розглянута
судом у відсутність представника
позивача та відповідача, на підставі їх
письмових заяв та враховуючи наявність
у справі достатніх даних про права та
взаємовідносини сторін.
Дослідивши в судовому засіданні,
в порядку письмового провадження,
обставини справи та перевіривши їх
письмовими доказами, оцінивши
дослідженні в судовому засіданні
докази, суд приходить до висновку, що
позов безпідставний і не підлягає
Цей висновок суду ґрунтується на
Як вбачається з матеріалів справи, між
відповідачем і позивачем, 04.05.2006 року,
було укладено кредитний договір
№NKG0RК05100031, відповідно до якого,
відповідачу було видано кредит у
розмірі 5212,00 гривень зі сплатою
відсотків за користування цим кредитом
у розмірі 24% річних на суму залишку
заборгованості за кредитом.
За заявою ПАТ КБ «ПриватБанк»,
Новоодеським районним судом
Миколаївської області було видано
судовий наказ від 22.01.2009 року по справі
№2-377/2009, яким було стягнуто з
відповідачки ОСОБА_1 на користь банку
всю заборгованість по вищевказаному
кредитному договору, в загальному
розмірі 4038,92 гривні.
Обставини вказаної справи свідчать про
те, що стягнута судовим наказом від
22.01.2009 року заборгованість в розмірі
4038,92 грн. складалася із: заборгованості
по кредиту в розмірі 2921,15 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 870,64
грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом в розмірі 78,20
гривень та пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань по договору в
розмірі 168,93 гривні.
Постановою головного державного
виконавця ВДВС Новоодеського РУЮ від
25.04.2014 року було закінчено виконавче
провадження з примусового виконання
судового наказу №2-377/2009 від 22.01.2009 року,
виданого Новоодеським районним судом,
через фактичне, повне виконання
боржником ОСОБА_1 рішення суду на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк».
Як вбачається з дослідженого в суді
кредитного договору №NKG0RК05100031 від
04.05.2006 року, позичальник ОСОБА_1
отримала у позивача строковий кредит,
саме на строк до 04.05.2009 року під
передбачені цим договором зобов'язання
Частиною 3 ст.509 ЦК України, передбачено,
що зобов'язання повинні ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.
Зобов'язання припиняються їх
виконанням, проведеним належним чином,
що передбачено ст.599 ЦК України.
Досліджені в судовому засіданні
обставини справи свідчать про те, що
зобов'язання які існували між
сторонами, внаслідок укладеного між
ними кредитного договору, були
припинені, у відповідності та
розумінні вимог ст.ст.599, 625 ЦК України, а
саме через повне їх виконання
боржником 25.04.2014 року, що підтверджено
постановою державного виконавця від
25.04.2014 року, якою було закінчено
виконавче провадження з примусового
виконання судового рішення через
фактичне, повне стягнення з ОСОБА_1
заборгованості по укладеному
кредитному договору.
Факт виконання основного зобов'язання
боржником ОСОБА_1, а саме повної виплати
тіла кредиту, не заперечується, а
навпаки, підтверджується і самим
позивачем, який у своїх збільшених
позовних вимогах, зазначає про
відсутність заборгованості за тілом
Позивач у збільшених позовних вимогах,
просить суд стягнути з відповідача
ОСОБА_1 5004,73 гривні заборгованості за
відсотками за користування кредитом та
виконання кредитного зобов'язання, а
Суд зазначає, що припинення основного
зобов'язання, припиняє всі інші
додаткові зобов'язання, що були
пов'язані з основним і випливали з його
Представник позивача в судове
засідання не з'явився і, у
відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК
України, не довів в суді розмір
заявлених позовних вимог, а саме
розрахунок заборгованості по
Тому, з урахуванням викладеного,
звернення позивача до суду з позовом, в
якому ним було нарахована відповідачу
заборгованість по відсоткам і пені,
після повного виконання нею
зобов'язання та погашення тіла кредиту,
суд вважає безпідставним,
бездоказовим, так як ці дії банку не
ґрунтуються на вимогах закону, не
відповідають закріпленим в чинному
процесуальному законодавстві
принципам розумності і справедливості.
Крім того, суд зазначає, що з моменту
одержання позичальником строкового
кредиту та передбаченого договором
кінцевого строку його повернення, а
саме - 04.05.2009 року, сплинув передбачений
законом та договором строк позовної
Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
Так, статтею 252 ЦК України визначено, що
строки повинні визначатися роками,
місяцями, днями, годинами.
Чинним законодавством допускається
зміна тривалості позовної давності.
Як вбачається з умов кредитного
договору, строк позовної давності
сторонами при укладені цього договору
Початок перебігу позовної давності,
відповідно до ст.261 ЦК України,
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
Сплин позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК України).
Навіть, якщо припустити, що перебіг
позовної давності почався від дня, коли
банк довідався або міг довідатися про
порушення відповідачем його прав
кредитора, то цей строк необхідно
рахувати з 22.01.2009 року, тобто з моменту
подачі банком до суду заяви про видачу
судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості по кредитному договору,
а тому, цей трирічний строк позовної
давності сплинув 22.01.2012 року.
Якщо ж відправною датою початку
перебігу строку позовної давності
брати дату закінчення цього строкового
кредитного договору - 04.05.2009 року, то
трирічний строк позовної давності
закінчився 04.05.2012 року.
Позивач, подавши цей позов до суду
30.04.2014 року, пропустив строк позовної
давності по цій справі, а відповідач, як
на додаткову підставу відмови у
задоволені позову, у відповідності з ч.4
ст.267 ЦК України, посилається на пропуск
позивачем строку позовної давності.
З досліджених в судовому засіданні
фактичних обставин, є очевидним той
факт, що позивач звернувся до суду з
позовом саме 30.04.2014 року, тобто вже з
пропуском визначеного строку позовної
Тому, з урахуванням встановленого в
судовому засіданні, приймаючи до уваги
вищевикладені обставини, суд керуючись
положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України,
приходить до висновку, що заявлений
позов безпідставний і не доведений, в
зв'язку з чим задоволенню не підлягає,
внаслідок повного виконання боржником
взятих на себе зобов'язань по
кредитному договору, що були виконані
примусово за судовим рішенням.
Крім того, суд приходить до висновку
про те, що позивач пропустив всі строки
позовної давності, що при наявній заяві
відповідача про застосування позовної
давності, є додатковою підставою для
відмови в задоволені позову.
На таких правових позиціях стоїть
Верховний Суд України, у висловлених
ним правових висновках по справі
№6-116цс 13 від 06.11.2013 року, які в силу
ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковими для
застосування всіма судами України.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України,
при відмові в задоволені позову, судові
витрати покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.10,11, 60, 179, 212-215 ЦПК
України, суд, -
Відмовити повністю в задоволені позову
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по
кредитному договору №NKG0RК05100031 від
Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Новоодеський районний
суд шляхом подачі апеляційної скарги,
яка подається протягом десяти днів з
дня проголошення рішення, а особами які
приймали участь у розгляді справи, але
не були присутні при проголошенні
рішення протягом 10 днів з моменту
одержання копії рішення суду.

Головуючий: