Дата документу 17.09.2014
Справа № 334/666/13- ц
Провадження № 6/334/806/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року Ленінський районний
суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Колесник С.Г.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши і відкритому судовому
засіданні м. Запоріжжя матеріали
подання державного виконавця
Ленінського ВДВС ЗМУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ленінського ВДВС
ЗМУЮ звернувся до суду з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_1 до виконання ним
зобов’язань, покладених на нього
рішенням суду, в якому вказав, що на
виконанні знаходиться виконавчий лист
№ 334/666/13-ц виданий 23.12.2013 року
Ленінським районним судом м. Запоріжжя
щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 заборгованості за договором
позики 124 732,38 грн.

Постановою від 20.01.2014 року ВП № 41537031
було відкрито виконавче провадження.

Боржником рішення суду не виконується,
а тому розпочаті дії для примусового
виконання рішення суду.

Просить обмежити у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 до виконання ним своїх
зобов’язань, покладений на нього
рішенням суду.

В судовому засіданні державний
виконавець Кравченко І.С. підтримав
доводи подання та просив його
задовольнити.

Представник ОСОБА_2 в судовому
засіданні також підтримав вимоги
подання, просив його задовольнити.
Додав, що протягом тривалого часу його
довіритель намагався зв’язатись з
ОСОБА_1 за допомогою телефону та
напряму, однак будь-який зв'язок з
відповідачем по первинній справі
залишався безрезультатним, у зв’язку з
чим виникла підозра, що боржник може
виїхати за межі території України
задля того, щоб навмисно не виконувати
рішення суду та не повертати
заборгованість.

Вислухавши думку учасників процесу,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши всі представлені докази в
сукупності, суд вважає, що подання
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника – фізичної особи або
керівника боржника – юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Стаття 6 Закону України “Про порядок
виїзду з України та в’їзд в Україну
громадян України” передбачає, що
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених п.1-9 ст. 6
вказаного Закону, в тому числі, коли
діють неврегульовані договірні чи інші
невиконані зобов’язання – до
виконання зобов’язань, або
розв’язання спору за погодженням
сторін у передбачених законом
випадках.

Судом встановлено, що на виконанні в
Ленінському відділі державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції
знаходиться виконавче провадження ВП
№ 41537031 з примусового виконання
виконавчого документу, а саме:
виконавчого листа № 334/666/13-ц виданого
23.12.2013 року Ленінським районним судом
м. Запоріжжя на підставі рішення від
15.03.2013 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 заборгованості за
договором позики в розмірі 124 732,38 грн.

20.01.2014 року державним виконавцем
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження та направлена
сторонам виконавчого провадження для
відома, де боржникові пропонувалося
негайно виконати рішення суду в строк
до 27.01.2014 року.

23.01.2014 року державним виконавцем
направлено запит до
адресно-довідкового сектору ДМС
України в Запорізькій області, згідно
відповіді якого від 14.02.2014 року ОСОБА_1
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення у строк для самостійного
виконання не було виконано, у зв’язку з
чим державним виконавцем розпочаті дії
для примусового виконання рішення
суду.

24.01.2014 року державним виконавцем було
здійснено запит до бази даних
Держтехнагляд, згідно відповіді якого,
за боржником сільськогосподарської
техніки не зареєстровано. Того ж дня
було направлено запит до бази даних АІС
«Автомобіль» та згідно відповіді від
20.02.2014 року, було встановлено, що за
боржником зареєстрований транспортний
засіб марки ГАЗ 5327, державний номер
НОМЕР_1.

03.03.2014 року направлено запит до ДПС
України, згідно відповіді якої від
04.03.2014 року номери рахунків, відкритих у
банках та інших фінансових установах
на ім’я ОСОБА_1 відсутні, джерела
отримання доходів боржника невідомі.

28.03.2014 року державним виконавцем було
накладено арешт на все рухоме та не
рухоме майно боржника. Того ж дня було
винесено постанову про розшук майна
боржника, та направлено для виконання
до УДАІ Запорізької області.

08.04.2014 року сформовано інформаційну
довідку з реєстру прав власності на
нерухоме майно, згідно якого було
встановлено, що за боржником
зареєстрована квартира за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Гоголя, 20/ вулиця
Жовтнева, 23/8

17.06.2014 року направлено запит до
Пенсійного фонду України, згідно
відповіді якого від 17.06.2014 року було
встановлено, що боржник не отримує
пенсію, та не працює за трудовими та
цивільно-правовими договорами.

Загальний розмір заборгованості
становить 124 732,38 грн.

На даний час боржник вже декілька разів
був повідомлений про заборгованість та
про те, що необхідно сплатити борг та
виконати рішення суду, але вказані
вимоги залишені без реагування зі
сторони ОСОБА_1

Станом на даний час виконавче
провадження знаходиться на виконанні у
державного виконавця Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
ОСОБА_3 і боржником жодних заходів не
вживається щодо виконання рішення
суду, а тому є підстави вважати, що гр.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_2,
НОМЕР_3, виданий 03.07.1997 року Хортицьким
РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій
області, який зареєстрований за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) може виїхати за
кордон за для того, щоб не виконувати
рішення суду України та не сплачувати
заборгованість виниклу перед ОСОБА_4.

У зв’язку з невиконанням боржником
виконавчих документів у самостійному
порядку, державним виконавцем
здійснюються заходи з виявлення майна
боржника для його подальшої
реалізації.

На момент звернення до суду з поданням,
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні, може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених
частиною 6 статті 12 Закону України «Про
виконавче провадження», зокрема,
утримання від вчинення дій, які
унеможливлюють чи ускладнюють
виконання рішення; надання у строк,
встановлений державним виконавцем,
достовірних відомостей про свої доходи
та майно, у тому числі про майно, яким
він володіє спільно з іншими особами,
про рахунки у банках чи інших
фінансових установах; своєчасна явка
за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Оскільки, відповідно до частини 2
статті 377-1 зазначеного вище Кодексу,
згадане подання розглядається судом
негайно, без виклику чи повідомлення
сторін та інших заінтересованих осіб,
за участю державного виконавця, то саме
на останнього покладається тягар
доказування. Тим більше, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу ,яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів (посадових осіб),
що відповідно до Закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх в самостійному порядку,
визначає Закон України «Про виконавче
провадження». Зокрема, державний
виконавець зобов'язаний вжити заходів
примусового виконання рішень,
установлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
дії (ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про
державну прикордонну службу України,
встановлено, що Державну прикордонну
службу відповідно до визначених
законом завдань покладається, зокрема,
запобігання та недопущення виїзду з
України або в'їзду в Україну осіб, яким
згідно із законодавством не
дозволяється в'їзд в Україну або яких
тимчасово обмежено у праві виїзду з
України, у тому згідно з дорученням
правоохоронних органів.

Крім інших покладених на орган
Державної прикордонної служби України
завдань, вони також мають право,
зокрема, з'ясовувати підстави виїзду з
України або в'їзду в Україну, не
пропускати через державний кордон
України осіб без дійсних документів на
право його перетинання, осіб, які
надали відомо неправдиві відомості під
час одержання зазначених документів,
осіб яким Державною прикордонною
службою України за порушення
законодавства з прикордонних питань та
про правовий статус іноземців чи за
мотивованим письмовим рішенням суду та
правоохоронних органів не
дозволяється в'їзд в України або
тимчасово обмежено право виїзду з
України (п. 4 ст. 20 Закону України «Про
державну прикордонну службу).

Не вжиття заходів щодо тимчасового
обмеження гр. ОСОБА_1 у праві виїзду за
межі України до виконання ним своїх
обов'язків може суттєво погіршити
справи щодо виконання рішення суду
вцілому, так як боржник не прагне
виконати рішення суду та розрахуватися
з зазначеною заборгованістю.

На виконання пункту 2 Указу Президента
України «Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів» від 24.03.2008 р. №261/08
стосовно врегулювання порядку виїзду
за кордон осіб, покладені на них
рішення судів, та на виконання
спільного листа Міністерства юстиції
України та з адміністрації Державної
прикордонної служби України від 27.05.2008
р. №25-32/463 №25/5347, а також з метою
роз'яснення окремих норм законодавства
Міністерством юстиції України, та
відповідно до закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзд в
Україну громадян України» наявність в
особи невиконаних зобов'язань,
покладених на неї судовим рішенням, є
підставою для обмеження її у праві
виїзду за межі України, причому питання
щодо такого обмеження вирішується
судом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадках, якщо діють неврегульовані
аліментні, договірні чи інші
невиконані зобов'язання - до виконання
зобов'язань, або розв'язання спору за
погодженням сторін у передбачених
законом випадках, або забезпечення
зобов'язань заставою, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України; він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи), - до виконання
зобов'язань.

Відповідно до п.3 ч. 18 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право: у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Отже, наявність в особи невиконаних
зобов'язань покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для тимчасового
обмеження її у праві виїзду за межі
України.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст. 217, 371-1 ЦПК
України, ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України», п. 8 ст. 19, п. 4
ст. 20 Закону України «Про державну
прикордонну службу України»,-

УХВАЛИВ :

Подання державного виконавця
Ленінського ВДВС ЗМУЮ про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1 – задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_2, НОМЕР_3,
виданий 03.07.1997 року Хортицьким РВ ЗМУ
УМВС України в Запорізькій області,
який зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1) у праві виїзду за межі
України до виконання ним своїх
зобов’язань покладених на нього
рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 15 березня 2013 року по
цивільній справі № 334/666/13-ц (№ пров.
2/334/906/2013) за позовом ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
позики .

Ухвалу довести до відома Ленінського
ВДВС ЗМУЮ – для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред’явлення ухвали до
виконання – 1 рік.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
апеляційного суду Запорізької області
через суд першої інстанції апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня її
проголошення. У разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя:
Колесник С. Г.