Провадження №2/263/1979/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року Жовтневий районний
суд міста Маріуполя Донецької області
у складі головуючого судді Турченка
О.В., при секретарі Лапоног Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Маріуполі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та
піклування Жовтневої районної
адміністрації Маріупольської міської
ради, про визначення порядку
користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом,
в якому зазначила, що згідно рішення
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 29.10.2012 року квартира АДРЕСА_1 була
визнана спільною власністю ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 та виділено кожному з них в
ідеальних частках по ? зазначеної
квартири. Між сторонами не досягнуто
добровільного врегулювання питань
щодо користування приміщеннями
квартири, порядку оплати за комунальні
послуги, квартирної плати та утримання
квартири в належному стані і між ними
постійно виникають сварки за цих
обставин, що порушує права позивачки. У
зв'язку з чим просить суд встановити
порядок користування трикімнатною
квартирою АДРЕСА_1, виділивши в її
користування кімнату з лоджією
(приміщення 5) площею 17,2 кв.м, залишивши
в користуванні ОСОБА_2 кімнату
(приміщення 4) площею 17,2 кв.м та
залишивши у загальному користуванні
житлову кімнату площею 10,4 кв.м, коридор,
кухню, вбиральню, ванну кімнату та
вбудовану шафу.

У судове засідання позивачка не
з'явилася по невідомій причині.

Представник позивачки ОСОБА_4 у
судовому засіданні позов підтримав у
повному обсязі з підстав, у ньому
зазначених, та просив його
задовольнити, оскільки позивачка з
дітьми кожного року приїздить до
м.Маріуполя терміном на один місяць.

Відповідач у судове завдання також не
з'явився по невідомій причині.

Представник відповідача ОСОБА_5 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала у повному обсязі, надала суду
заперечення, в яких зазначила, що
позивачка ніколи не користувалася
квартирою, а відповідач не перешкоджав
їй у цьому, у зв'язка з чим відсутній
спір між сторонами. Запропонований
позивачкою порядок користування
квартирою порушує майнові права
відповідача внаслідок штучного
позбавлення розміру житлової площі,
оскільки відповідач буде позбавлений
користування лоджією. Зазначила, що в
іншій спосіб із збереженням рівності
часток співвласників у спірному майні
встановити порядок користування
квартирою неможливо, у зв'язку з чим
просить суд відмовити у задоволенні
позову.

Від третьої особи до суду надійшла
заява про розгляд справи без їх участі
з урахуванням прав та законних
інтересів дітей.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
надані докази в їх сукупності,
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

Згідно рішенню Жовтневого районного
суду м. Маріуполя від 29.10.2012 року
квартира АДРЕСА_1 була визнана спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
визнано право власності на ідеальну
частку за кожним з них по ? зазначеної
квартири.

Згідно витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності № 6362016 від
17.07.2013 року ? частки у праві спільної
власності на квартиру АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_1

Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 від
15.10.2013 року у квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_6,
ОСОБА_7

Таким чином, судом встановлено, що
спірна квартира знаходиться у спільній
сумісній власності позивачки й
відповідача та кожному з співвласників
квартири належить по 1/2 частині
квартирі.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження майном,
на зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що
право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності.

Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які
мають у приватній власності будинок
(частину будинку), квартиру,
користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх
сімей і мають право розпоряджатися
цією власністю на свій розсуд:
продавати, дарувати, заповідати,
здавати в оренду, обмінювати,
закладати, укладати інші не заборонені
законом угоди.

Відповідно до ст.155 ЖК УРСР власник
квартири чи її частки не може бути
позбавлений права користування
житловим приміщенням, крім випадків
передбачених законом.

Згідно технічного паспорту на квартиру
АДРЕСА_1 вказана квартира складається з
трьох кімнат житловою площею 44,8 кв.м, в
тому числі 1-а кімната - 10,4 кв, 2-а кімната
- 17,2 кв.м, 3-я кімната - 17,2 кв.м, кухні - 6,7
кв.м, вбиральні - 0,8 кв.м, ванної кімнати -
2,7 кв.м, коридору - 7,5 кв.м, вбудованої
шкафи - 0,7 кв.м, також квартира обладнана
лоджією площею 2 кв.м.

У співвласників позивача ті
відповідача немає домовленості про
порядок володіння та користування
спірною квартирою, яка є їхньою
спільною частковою власністю.

Виходячи з ідеальних часток сторін
спору у спільній власності, які є
рівними, формально кожний з
співвласників має право отримати у
користування житлову площу загальним
розміром 22,4 кв.м, однак встановити
такий порядок користування спірною
квартирою, при якому були б дотримані
ідеальні частки співвласників,
технічно неможливо.

Враховуючи, що всі кімнати є
роздільними, а дві з кімнат мають
однакову площу по 17,2 кв. м, а також
враховуючи, що за рішенням
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя від 30.09.2010 року було
визначено місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю - ОСОБА_1,
та на підставі рішення Жовтневого
районного суду м. Маріуполя від 03.04.2014
року ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 було вселено у квартиру АДРЕСА_1,
то за таких обставин суд визначає
порядок користування квартирою
АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 у
користування житлову кімнату площею 17,2
кв.мз прилягаючою лоджією площею 2 кв.м,
а ОСОБА_2 - житлову кімнату площею 17,2
кв.м, залишивши у загальному
користуванні житлову кімнату площею 10,4
кв.м, коридор, кухню, вбиральню, ванну
кімнату та вбудовану шафу.

Такий порядок користування житловими
кімнатами в квартирі є найбільш
зручним і оптимальним для всіх
мешканців квартири.

Суд критично ставиться до твердження
представника відповідача про
відсутність спору між сторонами щодо
порядку користування вказаною квартою,
оскільки зазначене спростовуються
наявним у матеріалах справи
документами, а саме: рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
від 03.04.2014 року, за яким судом
встановлено, що ОСОБА_1 дійсно не має
можливості реалізувати свої права
власника спірної квартири,
користуватися та розпоряджатися
належною їй часткою. Крім того, суд
зауважує, що за вказаним рішенням суду
було відмовлено у виділенні у
користування ОСОБА_2 житлової кімнати
площею 17,2 кв.мз прилягаючою лоджією
площею 2 кв.м.

Щодо твердження представника
відповідача про те, що лоджія є
приміщенням загального користування,
її виділення позивачці у користування
знижує рівень протипожежної безпеки та
неможливості в іншій спосіб із
збереженням рівності часток
співвласників у спірному майні
встановлення порядку користування
квартирою, то вони є недоведеними та
законодавчо не обґрунтованими. Згідно
із ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що запропонований
позивачкою порядок користування
спірною квартири не порушує права
сторін, іншого порядку сторонами не
запропоновано, тому позовні вимоги
позивачки щодо встановлення порядку
користування спірною квартирою,
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.8, 10, 11, 58-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -
орган опіки та піклування Жовтневої
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, про визначення порядку
користування квартирою задовольнити.

Визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 у
користування житлову кімнату площею 17,2
кв.мз прилягаючою лоджією площею 2 кв.м,
а ОСОБА_2 - житлову кімнату площею 17,2
кв.м, залишивши у загальному
користуванні житлову кімнату площею 10,4
кв.м, коридор, кухню, вбиральню, ванну
кімнату та вбудовану шафу.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Донецької області
через Жовтневий районний суд м.
Маріуполя протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя

О.В. Турченко