АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
інстанції Дзюбич В.Л. Провадження №
22-ц/789/857/14 Доповідач - Кузьма
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - представників
апелянтів, ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційними скаргами
приватного малого підприємства "Совр",
товариства з обмеженою
відповідальністю "Совр-1" на рішення
Тернопільського міськрайонного суду
від 25 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до приватного малого
підприємства "Совр", товариства з
обмеженою відповідальністю "Совр-1" про
скасування наказів про звільнення із
роботи, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ПМП "Совр", ТОВ "Совр-1" про
скасування наказів про звільнення із
роботи, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що наказом ПМП "Совр" від 08.06.2011
року № 34 його було прийнято на роботу
інженера по техніці безпеки та
цивільній обороні на 0,5 посадового
окладу. Наказом ТОВ "Совр-1" від 01.06.2012
року № 34 він був прийнятий на посаду
юриста. Наказом ТОВ "Совр-1" від 01.06.2013
року №22-к позивача переведено з посади
юриста на посаду інженера по техніці
безпеки та цивільній обороні. Згідно
трудового договору від 09.06.2012 року
позивачу продовжено трудовий договір з
ПМП "Совр" до 30.09.2013 року, який позивачем
не був підписаний. ОСОБА_1 вказав, що він
був прийнятий на постійну роботу на
посаду інженера по техніці безпеки та
цивільній обороні ПМП "Совр", що
стверджується записом в трудовій
книжці № 25. Трудовий договір між
позивачем та ТОВ "Совр-1" двічі
переукладався, а саме: 01.04.2013 року та
01.05.2013 року. Фактично працював у
відповідачів до 30.09.2013 року. Наказом ПМП
"Совр" від 30.09.2013 року №73-к позивача
звільнено з посади інженера по техніці
безпеки та цивільної оборони за п.2 ст.36
КзпП України у зв'язку із закінченням
трудового договору. Наказом ТОВ "Совр-1"
від 30.09.2013 року №69-к позивача було
звільнено з роботи за п.2 ст.36 КзпП
України у зв'язку із закінченням
трудового договору. ОСОБА_1 вважає, що
трудові договори між ним та
відповідачами були укладені на
невизначені строки, а тому відповідачі
не вправі були його звільняти із роботи
у зв'язку із закінченням строку дії
трудового договору, оскільки з
урахуванням характеру його роботи на
посаді інженера по техніці безпеки та
цивільній обороні не було підстав,
визначених ст.23 КзпП України для
укладення строкового трудового
договору.

Тому просить скасувати прийняті
відповідачами накази про його
звільнення із роботи, поновити його на
роботі у відповідачів на посаді
інженера по техніці безпеки та
цивільної оборони, стягнувши середній
заробіток за час вимушеного прогулу з
01.10.2013 року по 25.06.2014 року з ПМП "Совр" в
сумі 9586 грн., а із ТОВ "Совр-1" в сумі 10063
грн.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 25 червня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_1 -
задоволено.

Скасовано наказ приватного малого
підприємства "Совр" від 30.09.2013 року №73-к
про звільнення ОСОБА_1 з посади
інженера по техніці безпеки та
цивільної оборони за п.2 ст.36 КзпП
України у зв'язку із закінченням
трудового договору.

Скасовано наказ товариства з обмеженою
відповідальністю "Совр-1" від 30.09.2013 року
№69-к про звільнення ОСОБА_1 з посади
інженера по техніці безпеки та
цивільної оборони за п.2 ст.36 КзпП
України у зв'язку із закінченням
трудового договору.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера по
техніці безпеки та цивільній обороні в
приватному малому підприємстві "Совр" з
01 жовтня 2013 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера по
техніці безпеки та цивільній обороні
(за сумісництвом) в товаристві з
обмеженою відповідальністю "Совр-1" з 01
жовтня 2013 року.

Стягнуто з приватного малого
підприємства "Совр" (м.Тернопіль, вул.15
квітня, 10, індентифікаційний код: 21139073)
в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код: НОМЕР_1) 9586
гривень середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Совр-1" (м.Тернопіль,
вул.15 квітня, 10, ідентифікаційний код:
32219990) в користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код: НОМЕР_1) 10063
гривні середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді інженера по техніці
безпеки та цивільній обороні в
приватному малому підприємстві "Совр" з
01 жовтня 2013 року допустити до негайного
виконання.

Рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді інженера по техніці
безпеки та цивільній обороні (за
сумісництвом) в товаристві з обмеженою
відповідальністю "Совр-1" з 01 жовтня 2013
року допустити до негайного виконання.

Стягнуто з приватного малого
підприємства "Совр" (м.Тернопіль, вул.15
квітня,10, ідентифікаційний код: 21139073) в
дохід держави 229,40 гривень судового
збору.

Стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Совр-1" (м.Тернопіль,
вул.15 квітня, 10, ідентифікаційний код:
32219990) в дохід держави 229,40 гривень
судового збору.

В апеляційній скарзі ТзОВ "Совр-1"
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким в позові
відмовити повністю, посилаючись на те,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, порушено
норми матеріального та процесуального
права.

В апеляційній скарзі МПМ "Совр" просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким в позові відмовити
повністю, посилаючись на те, що
висновки суду не відповідають
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими, порушено
норми матеріального та процесуального
права.

У судовому засіданні представник ТзОВ
"Совр-1" свою апеляційну скаргу
підтримав, зіславшись на доводи
викладені в ній.

У судовому засіданні представник ПМП
"Совр" свою апеляційну скаргу
підтримав, зіславшись на доводи
викладені в ній.

Позивач апеляційну скаргу не визнав,
вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення сторін,
ознайомившись з матеріалами справи,
доводами апеляційної скарги в її межах,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 08.06.2011 року
позивача прийнято на роботу у ПМП "Совр"
на посаду інженера по техніці безпеки
та цивільної оборони з іспитовим
строком терміном в 1 місяць строком до
31.12.2011 року.

01.01.2012 року МПМ "Совр" уклало з позивачем
строковий трудовий договір на зайняття
посади інженера по техніці безпеки та
цивільної оборони строком до 08.06.2012
року.

09.06.2012 року ПМП "Совр" уклало із
позивачем на тих же умовах строковий
трудовий договір терміном до 30.04.2013
року.

05.04.2013 року позивачу було запропоновано
продовжити строковий трудовий договір,
однак останній відмовився про що було
складено відповідний акт та видано
наказ №22-ок від 05.04.2013 року про
виконання позивачем обов'язків на
умовах строкового трудового договору
терміном до 30.09.2013 року.

30.09.2013 року ПМП "Совр" було винесено
наказ №73-к про звільнення позивача із
обійманої ним посади у зв'язку із
закінченням дії строкового трудового
договору.

01.06.2012 року ТОВ "Совр-1" прийняло ОСОБА_1
на посаду юриста на підставі
строкового трудового договору
терміном до 01.04.2013 року.

01.04.2013 року позивача переведено на
посаду інженера по техніці безпеки та
цивільної оборони.

01.04.2013 року між ТОВ "Совр-1" та ОСОБА_1 був
укладений строковий трудовий договір
терміном до 30.04.2013 року.

01.05.2013 року між ТОВ "Совр-1" та ОСОБА_1
була укладена угода про продовження
виконання обов'язків інженера по
техніці безпеки та цивільної оборони
до 30.09.2013 року.

30.09.2013 року наказом ТОВ "Совр-1" №69
позивача звільнено із роботи в зв'язку
із закінченням строку трудового
договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 КзпП України,
трудовий договір може бути: 1)
безстроковим, що укладається на
невизначений строк; 2) на визначений
строк, встановлений за погодженням
сторін; 3) таким, що укладається на час
виконання певної роботи. Строковий
трудовий договір укладається у
випадках, коли трудові відносини не
можуть бути встановлені на
невизначений строк з урахуванням
характеру наступної роботи, або умов її
виконання, або інтересів працівника та
в інших випадках, передбачених
законодавчими актами.

Пленум Верховного Суду України в
Постанові «Про практику розгляду
судами трудових спорів» № 9 від 6.11.1992 р.,
роз'яснив що трудовий договір на
визначений строк укладається лише у
разі, коли трудові відносини на
невизначений строк не може бути
встановлено з урахуванням характеру
роботи або умов її виконання, або
інтересів працівника та в інших
випадках, передбачених законодавчими
актами, укладення трудового договору
на визначений строк при відсутності
зазначених умов є підставою для
визнання його недійсним у частині
визначення строку.

Виходячи з вищенаведених норм права та
беручи до уваги характер обійманої
позивачем посади суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
посада інженера по техніці безпеки та
цивільній обороні не відноситься по
характеру виконуваних на ній
обов'язків та умов їх виконання до
посад, при прийнятті на які
допускається укладення із працівником
строкового трудового договору та
підставно задоволив позов позивача.

Безпідставними є доводи апеляційних
скарг про те, що судом не взято до уваги
той факт, що відповідачами
неодноразово та безперервно
переукладалися із позивачем строкові
трудові договори.

Вказані доводи не спростовують
висновків суду та не дають підстав для
його скасування.

Тому, враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що рішення суду ухвалене
з додержанням норм матеріального і
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги приватного малого
підприємства "Совр", товариства з
обмеженою відповідальністю "Совр-1" -
відхилити.

Рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 06 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ на протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.М. Кузьма