У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Леванчука А.О
Нагорняка В.А.,

Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до Міського
комунального підприємства
«Жилсервіс», треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про відшкодування майнової та
моральної шкоди, за касаційною скаргою
Міського комунального підприємства
«Жилсервіс» на рішення Артемівського
районного суду м. Луганська від 07
лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Луганської області від 13 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Міського
комунального підприємства «Жилсервіс»
(далі - МКП «Жилсервіс»), в якому просила
стягнути з відповідача на її користь в
рахунок відшкодування майнової шкоди 42
812 грн та 200 тис. грн в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Позивачка посилалась на те, що їй на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1. З 2010 року над її квартирою, яка
розташована на 10 поверсі, почалося
протікання крівлі. Протягом 2010 - 2011
років вона неодноразово зверталася до
відповідача з проханням усунути дефект
покрівлі, однак відповідачем не
проведено ремонтні роботи. Крім того,
вона отримала від відповідача письмову
відповідь від 05 серпня 2011 року, в якій
відповідач вказав, що необхідно
здійснювати капітальний ремонт
покрівлі її під'їзду № 3, однак їй було
відмовлено у ремонті через брак коштів
та через те, що це питання підлягає
вирішенню Управлінням з питань
житлово-комунального господарства
Луганської міської ради.

06 квітня 2012 року вночі відбувся обвал
плити перекриття разом із арматурою,
про що в телефонному режимі було
повідомлено відповідача. 09 квітня 2012
року в складі комісії було проведено
перевірку, за результатами якої не було
складено акта та було відмовлено їй у
його видачі. У зв'язку з бездіяльністю
відповідача відбулося затоплення її
квартири, внаслідок чого їй була
завдана майнова шкода, яка згідно з
висновком експертного дослідження від
09 серпня 2012 року № 981/10.6 становить 42 812
грн.

Однак відповідач добровільно
відмовляється відшкодувати вартість
ремонту.

Також зазначала, що їй було завдано
моральну шкоду, яка полягає у фізичних
та душевних стражданнях з приводу
бездіяльності відповідача,
пошкодження її майна, зокрема, її
квартира втратила естетичний вигляд,
внаслідок чого вона тривалий час була
позбавлена нормальних умов проживання,
була вимушена змінювати звичайний
спосіб життя, постійно хвилювалася за
своє життя, у зв'язку з тим що
перекриття знаходилося в аварійному
стані та була можливість настання
більш тяжких наслідків бездіяльності
відповідача.

Рішенням Артемівського районного суду
м. Луганська від 07 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Луганської області
від 13 травня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено частково. Стягнуто з
МКП «Жилсервіс» на користь ОСОБА_4 42 812
грн майнової шкоди та 2 тис. грн
моральної шкоди. У задоволенні інших
позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі МКП «Жилсервіс»,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та рішення
апеляційного суду, ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності від
22 січня 1998 року позивачка та треті
особи є співвласниками квартири
АДРЕСА_1. Квартира розміщена на
верхньому поверсі будинку.

Також встановлено, що надання послуг з
утримання зазначеного будинку та
прибудинкової території здійснює
відповідач МКП «Жилсервіс».

Позивачка з 2010 року неодноразово
зверталась до МКП «Жилсервіс» із
заявами, в яких просила провести ремонт
покрівлі будинку АДРЕСА_1, оскільки
внаслідок протікання покрівлі даху
відбувається залиття її квартири.

Відповідно до висновку експертного
дослідження спеціаліста від 09 серпня
2011 року № 981/10.6 вартість
відновлювального ремонту в результаті
затоплення квартири АДРЕСА_1, становить
42 812 грн.

Згідно з актом огляду квартири від 23
квітня 2012 року, сталося залиття
квартири АДРЕСА_1, через протікання
покрівлі даху та руйнування плити
перекриття.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що матеріальна шкода,
яка була завдана позивачці залиттям її
квартири, сталася з вини відповідача
внаслідок систематичного невиконання
ним, як балансоутримувачем будинку,
своїх обов'язків з утримання будинку та
здійснення поточного ремонту даху
під'їзду позивача. При цьому суд
враховував, що залиття квартири
позивача мало триваючий характер,
відбувалося протягом трьох років, про
що було відомо відповідачу, а тому
дійшов висновку, що належним
відповідачем у справі є саме МКП
«Жилсервіс», оскільки невиконання ним
з 2010 року поточних ремонтів крівлі
будинку позивача призвело до
пошкодження квартири позивача водою та
надалі до потреби здійснення
капітального ремонту крівлі будинку.

Визначаючи розмір моральної шкоди,
завданої пошкодженням квартири, суд
виходив з того, що позивачка тривалий
час була позбавлена нормальних умов
проживання та була вимушена змінити
звичайний спосіб життя, її постійне
хвилювання за своє життя, у зв'язку з
тим що перекриття знаходилося в
аварійному стані та була можливість
настання більш тяжких наслідків, а тому
дійшов висновку, що такий розмір
повинен становити 2 тис. грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 24
червня 2014 року № 1875-ІV «Про
житлово-комунальні послуги» (далі -
Закон) балансоутримувачем будинку,
споруди, житлового комплексу або
комплексу будинків і споруд є власник
або юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно із законом; виконавець - суб'єкт
господарювання, предметом діяльності
якого є надання житлово-комунальної
послуги споживачу відповідно до умов
договору.

Статтею 19 Закону встановлено, що
відносини між учасниками договірних
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг здійснюються виключно на
договірних засадах. Учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник. Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до п. п. 2, 5, 7, 10 ч. 2 ст. 21
Закону на експлуатуючій організації,
як на виконавці послуг, лежить
обов'язок здійснювати контроль за
технічним станом інженерного
обладнання будинків, квартир,
приміщень; своєчасно проводити
підготовку жилого будинку і його
технічного обладнання до експлуатації
в осінньо-зимовий період; утримувати в
належному технічному стані,
здійснювати технічне обслуговування
та ремонт внутрішньобудинкових мереж,
вживати заходів щодо ліквідації
аварійних ситуацій, усунення порушень
якості послуг у терміни, встановлені
договором та/або законодавством;
своєчасно за власний рахунок проводити
роботи з усунення виявлених неполадок,
пов'язаних з отриманням
житлово-комунальних послуг, що виникли
з його вини.

Рівень та якість надання відповідних
послуг передбачено Правилами
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, що
затверджені наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року № 46(далі - Правила).

Відповідно до п. 2 Правил технічне
обслуговування жилих будинків - це
комплекс робіт, спрямованих на
підтримку справності елементів
будівель чи заданих параметрів та
режимів роботи технічного обладнання.
Система технічного обслуговування
жилих будинків повинна забезпечувати
безпечне та безперебійне
функціонування будинків, інженерних
мереж та обладнання протягом
установленого терміну служби будинку.
Технічне обслуговування жилих
будинків включає роботи з контролю за
його станом, забезпечення справності,
працездатності, наладки і регулювання
інженерних систем тощо.

Згідно з п. 4.4.1 Правил під час
експлуатації будинку необхідно
забезпечувати відсутність дефектів
конструктивних елементів даху.
Інженерно-технічні працівники
виконавця послуг повинні знати вузли
несучих конструкцій і стан покрівлі,
особливо в місцях сполучення з
водостоками, будівельними
конструкціями та устаткуванням, що
проходить через покрівлю.

Відповідно до п. 2.4 Правил, якщо будівля
в цілому не підлягає капітальному
ремонту, комплекс робіт поточного
ремонту може враховувати окремі
роботи, які класифікуються як такі, що
належать до капітального ремонту (крім
робіт, які передбачають заміну та
модернізацію конструктивних елементів
будівлі). Водночас поточний ремонт - це
комплекс ремонтно-будівельних робіт,
який передбачає систематичне та
своєчасне підтримання експлуатаційних
якостей та попередження передчасного
зносу конструкцій і інженерного
обладнання. Поточний ремонт повинен
проводитись з періодичністю, яка
забезпечує ефективну експлуатацію
будівлі з моменту завершення його
будівництва (капітального ремонту,
реконструкції) до моменту постановки
на черговий капітальний ремонт або
реконструкцію.

Згідно з п. 2.4.1 Правил організація
поточного ремонту жилих будинків
повинна проводитися відповідно до
нормативно-правових та
нормативно-технічних документів з
організації і технології поточного
ремонту жилих будинків. Поточний
ремонт виконується виконавцем послуг
власними силами або із залученням
підрядних організацій. Неналежне
виконання такими підрядними
організаціями взятих на себе
договірних зобов'язань є підставою
цивільно-правової відповідальності,
проте не звільняє виконавця послуг від
власних зобов'язань.

Отже, саме до обов'язку відповідача
належить слідкування за технічним
станом будинку, якістю проведених
робіт. Поточний ремонт будинку повинен
проводитись з періодичністю, яка
забезпечує ефективну експлуатацію
будівлі з моменту завершення його
будівництва (капітального ремонту,
реконструкції) до моменту постановки
на черговий капітальний ремонт або
реконструкцію.

За таких обставин суд першої інстанції,
з висновком якого погодився
апеляційний суд, обґрунтовано стягнув
майнову шкоду, завдану внаслідок
залиття квартири позивача, з МКП
«Жилсервіс». Також суд дійшов
правильного висновку про стягнення з
МКП «Жилсервіс» на користь позивачки
моральної шкоди.

З урахуванням вказаних норм колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ не знаходить
підстав для задоволення касаційних
скарг та вважає, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи касаційних скарг про
неправильне застосування норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міського
комунального підприємства «Жилсервіс»
відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 07 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 13 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.А. Макарчук

Судді: А.О.
Леванчук

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана