Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/1796/14-ц
Головуючий у 1-й інст. Колупаєв
Доповідач Забродський М. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді: Забродського
М.І.

суддів: Заполовського В.Й.,
Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання:
Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом
Комунального підприємства
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
послуги центрального опалення

за апеляційною скаргою Комунального
підприємства
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради

на рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 10 червня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Комунальне
підприємство
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради звернулося
до суду з позовом про стягнення з
ОСОБА_2 на свою користь 9682,50 грн. боргу
за спожиті послуги централізованого
опалення та судовий збір.

В обґрунтування позову зазначав, що
квартира АДРЕСА_1 власником якої є
відповідач забезпечується послугами
централізованого опалення, які надає
КП «Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради.

Між підприємством та ОСОБА_2 існують
фактичні договірні відносини з приводу
надання цих послуг на підставі
відкритого особового рахунку.

Проте з 01 лютого 2010 року по 01 листопада
2013 року відповідач не сплачувала в
повному обсязі кошти за надані послуги,
внаслідок чого утворилася
заборгованість в розмірі 9682,50 грн., що
підтверджується розрахунком
нарахувань по особовому рахунку.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 10 червня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради 5996,69 грн.
заборгованості за послуги
централізованого опалення за період з
01 листопада 2011 року по 01.11.2013 року та 243,60
грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі КП
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради просить
змінити рішення суду першої інстанції
та ухвалити нове, яким збільшити розмір
заборгованості, яка підлягає стягненню
до 8944 грн. 98 коп. за період з 01.05. 2010 року
по 01.11.2013 року та судові витрати з 243,60
грн. до 365,40 грн., сплачених за розгляд
позовної заяви та апеляційної скарги.

Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Задовольняючи позов в частині
стягнення 5996,69 грн., заборгованості
судом першої інстанції були
застосовані наслідки спливу строку
позовної давності, і стягнуто
заборгованість за період з 01 листопада
2011 року по 01 листопада 2013 року, тобто
застосовано позовну давність
тривалістю два роки.

Крім того, суд першої інстанції не
врахував, що 26 червня 2013 року
відповідачкою було сплачено 100 грн. за
травень 2010 року. Отже нею визнано свій
обов'язок з оплати наданих послуг, і
дана оплата перериває позовну давність
щодо стягнення заборгованості за
період з 01 травня 2010 року по 16 грудня 2010
року

Оскільки підприємством не був
пропущений строк звернення до суду,
тому стягненню з ОСОБА_2 підлягає
заборгованість за період з 01 травня 2010
року по 01 листопада 2013 року в сумі 8944,98
грн.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 29
березня 2011 року між КП
«Житомиртеплокомуненерго» та ОСОБА_2
укладений договір про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
гарячої води у квартиру АДРЕСА_2 та
відкрито особовий рахунок НОМЕР_1(а.с.10).
До укладання цього договору такі
послуги позивачем надавалися
відповідачці з 01.10.2009 року фактично та
був відкритий на її ім'я вищезазначений
особовий рахунок(а.с.23).

Проте надані послуги з
централізованого опалення квартири ні
відповідачка ні її члени сім'ї, що
проживають з нею, не оплачують
внаслідок чого утворилася
заборгованість у розмірі 9682 грн. 50 коп.
за період з 01 лютого 2010 року по 01
листопада 2013 року.

Тому суд першої інстанції правильно
вважав, що позивач відповідно до ст.ст.
256,257 ЦК України має право в межах трьох
річного строку позовної давності
звернутися за захистом свого
порушеного права.

Проте початок цього строку він
помилково обрахував з 01 листопада 2011
року по 01 листопада 2013 року, тобто лише
за два роки.

Відтак колегія суддів вважає, що цей
трьохрічний строк позовної давності
слід рахувати з 01 листопада 2010 року по 01
листопада 2013 року та за цей період слід
стягнути з відповідачки
заборгованість за надані послуги у
розмірі 8498 грн. 01 коп.

Тому рішення районного суду
підлягає зміні.

Статтею 88 ЦПК України передбачено,
що стороні на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що КП
«Житомиртеплокомуненерго» платіжним
дорученням №3025 від 19 червня 2014 року
сплатило 121 грн. 80 коп. судового збору за
подачу апеляційної скарги, ці кошти
підлягають стягненню з відповідачки.
Відтак рішення районного суду в цій
частині також підлягає зміні.

Посилання в апеляційній скарзі
позивача на те, що строк позовної
давності перервався у зв'язку з тим, що
ОСОБА_2 у травні 2013 року сплатила 100 грн.,
з яких частина коштів була зараховано
за травень 2010 року, а відтак
заборгованість за надані послуги слід
стягнути з травня 2010 року по 01
листопада 2013 року є безпідставним.

З копії листа Житомирської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» від 10
вересня 2014 року №11-95 вбачається, що
відповідачка сплатила 100 грн. за
централізоване опалення у травні 2013
року, але не за травень 2010 року.

Колегією суддів не приймаються до
уваги доводи ОСОБА_2, що впродовж 10
років в опалювальний період у її
квартирі батареї опалення були
напівтеплі і ремонтні роботи не
проводяться, про що вона надала акт від
01 червня 2014 року.

Відповідно до ст. 18 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги» у
разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складання та
підписання акта претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо.

Представник виконавця повинен
з'явитися на виклик споживача не
пізніше строку визначеного договором.

Акт-претензія складається
споживачем та представником виконавця
і скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.

Акт -претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензії.

Виходячи з наведеного ОСОБА_2 не
надала таких доказів.

Керуючись ст.ст. 209, 303,304,307,309,313,314,316
ЦПК України колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства
«Житомиртеплокомуненерго»
Житомирської міської ради
задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 10 червня 2014 змінити.

Збільшити розмір стягнутої з ОСОБА_2
заборгованості за надані послуги з
теплопостачання на користь
Комунального підприємства
«Житомиртеплокомуненерго » з 5996 грн.
69 коп. до 8498 грн. 01 коп. за період з 01
листопада 2010 року по 01 листопада 2013
року та судового збору з 243 грн.60 коп. до
365 грн.40 коп.

В решті рішення районного суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних, і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
Судді: