Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.2014 року
м. Бар

Барський районний суд Вінницької
області

в
складі: головуючого, судді
Хитрука В.М.

при секретарі Грабчак І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Бар Вінницької області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
нікчемного правочину договору
купівлі-продажу нерухомого майна
дійсним, визнання права власності на
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивачі
вказали, що 23.04.2014 року вони купили у
відповідача житловий будинок та дві
земельні ділянки, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1. Одразу після
укладення договору відбулась передача
грошей продавцю та відповідно
позивачам було передано
правовстановлюючі документи на
придбане майно та ключі від будинку.
Однак, даний договір повинен бути
посвідчений в нотаріальній конторі.
Відповідач зобов'язався посвідчити
даний договір в нотаріальній конторі
на протязі місяця з моменту передачі
грошей, що підтверджується розпискою.
Після укладення договору позивачі
неодноразово зверталися до
відповідача про належне оформлення
придбаного майна, але він не бажає все
це належним чином оформити, став
уникати їх. Фактично договір купівлі -
продажу майна між позивачами та
відповідачем відбувся, але не
оформлено в нотаріальному порядку. Як
наслідок позивачі не можуть провести
державну реєстрацію нерухомого майна
та стати її власниками. А тому вони
змушені звертатися до суду з позовом та
просили постановити рішення, яким
визнати нікчемний правочин
купівлі-продажу, укладений між ними та
відповідачем дійсним, визнати за ними
право приватної власності на житловий
будинок та дві земельні ділянки.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явилися, надали
суду письмові заяви, в яких зазначили,
що свої позовні вимоги підтримують
повністю та наполягають на їх
задоволенні, просили справу розглянути
без їх участі.

Відповідач по справі ОСОБА_3 позов
визнав повністю, не заперечував проти
його задоволення, просив справу
розглядати без його участі, про що
зазначив в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося,
оскільки сторони не з'явилися у судове
засідання.

Суд, дослідивши та оцінивши
матеріали справи, прийнявши визнання
позову відповідачем, оскільки це не
буде суперечити закону і не
порушуватиме прав сторін та свобод чи
інтересів інших осіб, вважає, що позов
доведений та обґрунтований і його
необхідно задовольнити в повному
обсязі. До такого висновку суд дійшов з
наступного.

Так, власником житлового будинку
та двох земельних ділянок, що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 є
ОСОБА_3.

Позивачі 23.04.2014 року купили у
відповідача вказане нерухоме майно.
Про отримання грошей відповідач
написав власноручно розписку. Після
купівлі житлового будинку позивачі
отримали правовстановлюючі документи
на житловий будинок та дві земельні
ділянки користуються ними.

Сторонами у справі вказані
обставини не заперечуються і вони
підтверджуються належними та
допустимими доказами, що є у матеріалах
справи. Крім того, відповідач визнав
позов і таке визнання не суперечить
вимогам закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно у
власність другої сторони (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно і сплатити за нього
певну грошову суму.

Однак, відповідач не виконав умов
договору, отримавши гроші він
ухиляється від оформлення договору
купівлі - продажу в нотаріальній
конторі. За таких обставин юридично
оформити договір купівлі - продажу
позивачі не мають можливості. Як
наслідок, вони позбавлені можливості
вільно володіти, розпоряджатися та
користуватися придбаним майном.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку або іншого нерухомого майна
укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Враховуючи те, що придбані позивачем
об'єкти є нерухомим майном, до нього
застосовуються положення ст. 657 ЦК
України щодо форми договору купівлі -
продажу, тобто при укладанні даного
договору не може бути застосована
проста письмова форма, а обов'язкове
нотаріальне посвідчення.

Статтею 662 ЦК України передбачено, що
продавець зобов'язаний передати
покупцеві товар, визначений договором
купівлі-продажу. Продавець повинен
одночасно з товаром передати покупцеві
його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та
підлягають переданню разом із товаром
відповідно до договору або актів
цивільного законодавства.

Правова норма, а саме частина 3 статті 640
ЦК України, на час розгляду справи та на
час звернення позивача до суду була
змінена і положення щодо моменту
укладення договору який підлягає
нотаріальному посвідченню і державній
реєстрації - з моменту державної
реєстрації, втратило силу з 1 січня 2012
року, згідно із Законом від 11 лютого 2010
року №1878- VІ, а в силу змін внесених
Законом від 9 грудня 2011 року - з 1 січня
2013 року.

Після внесених змін до частини 3 статті
640 ЦК України її положенням
встановлено, що договір, що підлягає
нотаріальному посвідченню, є
укладеним з дня такого посвідчення, а
тому позов про визнання дійсним
договору купівлі-продажу за правилами
частини 2 статті 220 ЦК України не
суперечить цій нормі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою. Відповідно до ст. 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст.220 ЦК України у разі
недодержання сторонами вимог закону
про нотаріальне посвідчення договору,
такий договір є нікчемним. Якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося
повне або часткове виконання договору,
але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

В силу ст.215 ч.2 ЦПК України у разі, якщо
недійсність правочину встановлена
законом, такий правочин є нікчемним,
однак нікчемний правочин може бути
визнаний судом дійсним.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму
Верховного Суду України 06.11.2009 № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» у зв'язку з недодержанням
вимог закону про нотаріальне
посвідчення правочину договір може
бути визнано дійсним лише з підстав,
встановлених статтями 218 та 220 ЦК
України.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ЦК України якщо
правочин, для якого законом
встановлена його недійсність у разі
недодержання вимоги щодо письмової
форми, укладений усно і одна із сторін
вчинила дію, а друга сторона
підтвердила її вчинення, зокрема
шляхом прийняття виконання, такий
правочин у разі спору може бути
визнаний судом дійсним.

Судом встановлено, що
волевиявлення учасників правочину
було вільним і відповідало їх
внутрішній волі. Правочин був
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним,
як вимагає ст. 203 п. 3 ЦК України.
Відповідно до ст. 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним. Позивачем виконано всі,
передбачені законом, умови договору.

За таких обставин суд, керуючись
ст.ст. 130, 174 ЦПК України, ст. 655, 657, 662, 629,
392, 203, 204, 215, 218,220, 331 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України 06.11.2009 № 9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними».

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати нікчемний правочин
купівлі-продажу житлового будинку та
земельних ділянок, площею 0,2500 га, та
площею 0,4322 га, що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсним.

Визнати в рівних частках право
приватної власності за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на житловий будинок (літера "А"),
загальною площею 85,2 кв.м., житловою
площею 25,9 кв.м, з належними до нього
будівлями та спорудами, а саме: підвал
«А1», хлів «Б», колодязь « 1», ворота « 2»,
хвіртка « 3», що розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнати в рівних частках право
приватної власності за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,2500
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати в рівних частках право
приватної власності за ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 0,4322
га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення, а
неприсутніми особами в той же строк з
дня отримання копії рішення, шляхом
подачі апеляційної скарги в
Апеляційний суд Вінницької області
через Барський районний суд
Вінницької області.

Суддя: