Дата документу 08.09.2014 Справа № 554/9034/14-ц
Провадження № 2/554/2803/2014
Єдиний унікальний номер: 554/9034/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

08 вересня 2014 року суддя Октябрського
районного суду м. Полтави Тімошенко
Н.В., розглянувши цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Територіальної
громади в особі Полтавської міської
ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визначення розміру частки земельної
ділянки, що є спільною сумісною
власністю та визнання права власності,

встановила:

25.06.2014 року позивач звернувся до суду із
позовною заявою до Територіальної
громади в особі Полтавської міської
ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визначення розміру частки земельної
ділянки, що є спільною сумісною
власністю та визнання права власності,
посилаючись на те, що після смерті його
дружини ОСОБА_4 відкрилася спадщина,
яка складається з ? будинку АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 0,0532 га за цією
ж адресою. Оскільки частки на земельну
ділянку не були визначені, позивач
позбавлений можливості оформити
спадщину після померлої дружини та
вимушений був звернутися до суду .

У судове засідання позивач не з'явився,
направивши до суду заяву про слухання
справи у його відсутність, позовні
вимоги підтримав, наполягав на
задоволенні позову.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, будучи належним
чином повідомленим про день і час
слухання справи, не повідомивши суд про
причини своєї неявки.

Представники третіх осіб у судове
засідання не з'явилися, направивши до
суду заяви про слухання справи у їх
відсутність, проти задоволення
позовних вимог не заперечували.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі ст. 224 ЦПК України.

Позивач проти заочного розгляду справи
не заперечував.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши подані
сторонами належні та допустимі докази
в їх сукупності, встановивши фактичні
обставини справи, проаналізувавши
законодавство, що регулює спірні
правовідносини між сторонами, суддя
приходить до висновку про задоволення
позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 проживав
разом з дружиною ОСОБА_4 в будинку
АДРЕСА_1, який належав їм на праві
приватної спільної часткової
власності на підставі свідоцтва на
нерухоме майно від 03.02.2010 року,
відповідно якого кожному з них
належала частка розміром по 1/2.

Згідно з державним актом на землю серія
ЯЛ №128449 земельна ділянка площею 0,0532 га
за цією ж адресою АДРЕСА_1 належала їм
на праві спільної сумісної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, про що
видано свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від
05.07.2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина і спадкоємцями за законом у
відповідності до ст. 1261 Цивільного
кодексу України є: чоловік ОСОБА_4 -
ОСОБА_1, та її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

У результаті укладеного договору та на
підставі ст. 1261 Цивільного кодексу
України приватним нотаріусом
Полтавського міського нотаріального
округу Полтавської області ОСОБА_5 27
січня 2014 року видано свідоцтво про
право на спадщину за законом, яка
складається з 1/2 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарських будівель, що знаходяться
в АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що земельна ділянка
була у спільній сумісній власності без
визначення часток, то вона не увійшла
до договору про розподіл спадщини, і
позивач змушений звернутися до суду за
розподілом часток між ним та померлою
ОСОБА_4.

Згідно ст.ст. 47, 49, 50 Закону України «Про
нотаріат», гл. 13 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
нотаріус може видати свідоцтво про
право на спадщину за законом чи за
заповітом після смерті одного з
учасників спільної сумісної власності
лише після виділення (визначення)
частки померлого у спільному майні.

Статтею 372 Цивільного кодексу України
передбачено, що майно, що є у спільній
сумісній власності, може бути поділене
між співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними або законом.

Отже, частки кожного із власників мають
бути рівними та відповідати розміру
частки в житловому будинку і повинні
бути встановлені наступним чином:
ОСОБА_4 - 1/2 частка земельної ділянки;
ОСОБА_1 - 1/2 земельної ділянки.

Відповідно до частини 3 статті 1268
Цивільного кодексу України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо не заявив відмову від
неї.

Оскільки позивач постійно проживав з
ОСОБА_4, то фактично прийняв спадщину у
вигляді 1/2 частини вказаної земельної
ділянки.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не претендують на
частину земельної ділянки, що
знаходиться по АДРЕСА_1.

Ураховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 51, 124, 129 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст.ст.
370, 372, 1261 ЦК України, ст. 47, 49, 50 ЗУ «Про
нотаріат», ст. ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215,
218, 224-226 ЦПК України, суддя

вирішила:

позов ОСОБА_1 до Територіальної громади
в особі Полтавської міської ради, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення
розміру частки земельної ділянки, що є
спільною сумісною власністю та
визнання права власності, -
задовольнити.

Визначити частки земельної ділянки,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
наступним чином: ОСОБА_4 - 1/2 частка
земельної ділянки; ОСОБА_1 (РНОКПП
НОМЕР_1) - 1/2 частка земельної ділянки.

Визнати право власності на 1/2 частку
земельної ділянки, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 за
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяН. В. Тімошенко