Вінницький міській суд Вінницької
в складі: головуючого Бар'яка А.С.,
за участі секретаря Сивенюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання №3
Вінницького міського суду Вінницької
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3
про стягнення заборгованості, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про
стягнення боргу, зазначивши, що 03.03.2014
року між позивачем та ОСОБА_3 було
укладено договір про намір купити
квартиру АДРЕСА_1, відповідно до якого
відповідач зобов'язався продати
позивачу квартиру за ціною 651000 грн. в
строк до 03.04.2014 року, при цьому згідно
умов даного договору позивач передав
довіреній особі відповідача
Даний договір був підписаний ОСОБА_3
від імені відповідача - власника
квартири. Однак відповідач у строк
визначений умовами договору
зобов'язання не виконав в силу чого
позивач звернувся до суду та просить
стягнути з відповідача на свою користь
складається з гарантійної суми в
шкоду в розмірі 2000 грн. 00 коп.
Позивач в судове засідання не з'явився,
однак представник позивача ОСОБА_4
звернувся до суду із заявою, в якій
просить справу розглянути без його
участі, проти ухвалення заочного
рішення не заперечує, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином
повідомлений про місце та час розгляду
справи, в судове засідання повторно не
з'явився, повідомлення про причини
своєї неявки та заяву про розгляд
справи за його відсутності суду не
надіслав, в силу чого, суд не вбачає
підстав для відкладення розгляду
справи та вважає за можливе вирішити
справу на підставі наявних у ній даних
та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169
ЦПК України.

Третя особа, будучи належним чином
повідомлена про місце та час розгляду
справи, в судове засідання не з'явилась,
що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України,
взявши до уваги відсутність
заперечення з боку позивача про
можливий заочний розгляд справи та
ухвалення заочного рішення на підставі
наявних у справі доказів, суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

Суд вивчивши матеріали справи,
визначив, встановив та дослідив
слідуючі докази, обставини та
відповідні правовідносини:

Відповідно до договору про наміри від
03.03.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 як
"Продавцем", ОСОБА_3 як "Покупцем" та ФОП
ОСОБА_5 як «Виконавцем», продавець мав
намір та взяв на себе зобов'язання в
період визначеного часу вчинити дії,
наслідком яких стало б укладення
договору відчуження квартири АДРЕСА_1,
в термін до 3 квітня 2014 року. Вартість
даної квартири складає 651000 грн. В
забезпечення виконання угоди покупець
передав, а продавець прийняв
гарантійну суму в розмірі 21000 грн.
Згідно п. 5.2 Договору у разі не
укладення договору відчуження Об'єкта
в строк не пізніше терміна, зазначеного
в п.1.4 цього Договору з причини залежної
від продавця, продавець зобов'язується
повернути гарантійну суму, а також
виплатити покупцеві неустойку у
розмірі, яка дорівнює гарантійній сумі.
В розділі договору «Підписи сторін»
продавцем зазначено ОСОБА_3, який
проставив особистий підпис, а покупцем:
продавцем зазначено ОСОБА_1, який також
проставив особистий підпис (а.с. 4).

Зміст пояснювальної записки ФОП ОСОБА_5
від 22.05.2014 року, зазначає, що в Договорі
про наміри від 03.03.2014 року було
переплутано прізвища та ім'я по
батькові Покупця та Продавця, а саме:
ОСОБА_3 є продавцем, а ОСОБА_1 є
покупцем. (а.с. 5).

Згідно Довіреності від 01 серпня 2013 року
посвідченої приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, ОСОБА_2 уповноважив
ОСОБА_3 бути його представником в усіх
державних, громадських, господарських
та інших органах і організаціях, з
зазначенням повноважень з приводу
вчинення будь-яких дій, в тому числі
відчуження щодо належного ОСОБА_2
рухомого та нерухомого майна ,
визначаючи в усіх випадках суми,
терміни та інші умови на власний розсуд
(а.с. 6).

Таким чином судом встановлено, що між
позивачем та ОСОБА_3 був укладений
договір про наміри щодо вчинення дій,
наслідком яких стало б укладення
договору відчуження квартири АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності ОСОБА_2,
в термін до 3 квітня 2014 року, при цьому
на виконання умов укладеного договору
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 гарантійну
суму в розмірі 21000 грн. 00 коп.

Також суд встановив, що продавцем по
даному договору є ОСОБА_3, який не дії
від імені ОСОБА_2, а діє від свого
власного імені як фізична особа, а
покупцем - є ОСОБА_1, що підтверджується
наявністю описки в вступній частині
договору про наміри щодо вірного
зазначення найменування продавця та
покупця, зазначенням сторін договору в
розділі «Підписи сторін», де продавцем
зазначено ОСОБА_3, який проставив
особистий підпис, а покупцем: продавцем
зазначено ОСОБА_1, який також проставив
особистий підпис, а також
підтверджується змістом пояснювальної
записки ФОП ОСОБА_5, що узгоджується із
реальними намірами сторін та обсягом
їх прав відносно зазначеного в
договорі нерухомого майна.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності, виданого 02.03.1999 року
виконкомом Вінницької міської ради №
39, чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1,
дійсно належить на праві приватної
власності ОСОБА_2 (а. с. 9).

Враховуючи надані суду докази, а також
позицію позивача та зазначені ним
обставини, суд приходить до висновку,
що укладений 03.03.2014 року договір про
намір між позивачем та ОСОБА_3 - не
виконаний, при цьому ОСОБА_3, укладаючи
договір, не діяв в інтересах ОСОБА_2 на
підставі наявної в матеріалах справи
довіреності, а діяв від власного імені,
і даний договір не виконаний саме з
причин, залежних від ОСОБА_3, який є
стороною по даному договорі і для якого
даний договір, в розумінні ст. 629 ЦК
України, є обов'язковим для виконання, а
тому суд вважає, що при наявності даних
правовідносин, з огляду на невиконання
стороною по договору взятих на себе
зобов'язань, відповідальність повинна
нести сторона, яка не виконала договір,
тобто в даному випадку
відповідальність повинен нести саме
ОСОБА_3, при цьому саме ОСОБА_3 отримував
від позивача гарантійну суму в розмірі
21000 грн. 00 коп., і саме для нього настає
відповідальність за невиконання
договору, передбачена п. 5.2
відповідного договору, в силу чого суд
приходить до висновку, що саме ОСОБА_3 є
особою, яка порушила права та інтереси
позивача, однак позивач не зазначає
його відповідачем і не звертає до нього
вимог, тобто ОСОБА_2 є не належним
відповідачем по справі, а відтак суд
вважає, що позовні вимоги зверненні до
особи, яка не порушувала прав та
інтересів позивача.

За даних обставин, враховуючи, що
позов пред'явлений до не належного
відповідача, тобто до особи, яка не
порушувала жодних прав та інтересів
позивача, оскільки укладений договір
про намір був укладений особою не від
імені та в інтересах відповідача та на
підставі відповідної довіреності, а
був укладений ОСОБА_3 від власного
імені з відповідними взятими на себе
зобов'язаннями, з огляду на відсутність
в матеріалах справи клопотання
позивача про заміну неналежного
відповідача, беручи до уваги принцип
диспозитивності цивільного
судочинства, в силу чого суд вважає, що
в позові слід відмовити повністю з
підстав подання позову до неналежного
відповідача.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 10, 11, 33, 60, 212, 213, 214, 224, 225
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И
В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості -
відмовити повністю.

Копію заочного рішення відправити
відповідачу рекомендованим листом з
повідомленням не пізніше трьох днів з
дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії з додержанням вимог ст. 229
ЦПК України.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя