Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/731/14-ц
Провадження № 2/321/305/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2014

Михайлівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Дараган Л.В.

при секретарі: Рикун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, розташованого в смт. Михайлівка Запорізької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно.

В позові зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивача - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки, площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки, площею 0,0300 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. При житті померлий склав заповіт, відповідно до якого все майно він заповів позивачу. Однак, позивач спадщину після смерті батька не приймала, заяви щодо прийняття спадкового майна до нотаріальної контори не подавала. Після смерті батька іншим спадкоємцем першої черги за законом після була його дружина - мати позивача ОСОБА_3. Мати позивача ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак за життя не встигла її оформити, бо померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. При житті померла ОСОБА_3 також склала заповіт, відповідно до якого все майно вона заповіла позивачу. Згідно діючого законодавства позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, позивач не може оформити своє право на спадщину, так як правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельні ділянки були втрачені, а отримання дублікатів правовстановлюючих документів померлого власника його спадкоємцем неможливе. Таким чином, позивач, як законний спадкоємець, має всі законні права на належне їй спадкове майно, однак не може оформити своє право власності на належне їй майно і вільно ним користуватися. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :05:008:0010, та земельну ділянку, площею 0,0300 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :05:008:0011, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В судове засідання позивач не з'явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, від нього надійшло клопотання з проханням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про одруження, виданого 19 серпня 1966 року Бурчацькою сільською радою Михайлівського району Запорізької області, 19 серпня 1966 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились, прізвища чоловіка - ОСОБА_2 та дружини - ОСОБА_3, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження 19 серпня 1966 року зроблено відповідний запис № 10.

Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 23 серпня 1966 року Бурчацькою сільською радою Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 01 жовтня 1959 року зроблено відповідний запис № 37.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 10 лютого 1979 року Пришибської селищною радою Михайлівського району Запорізької області, 13 лютого 1979 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 уклади шлюб, прізвища чоловіка - ОСОБА_1 та дружини - ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 13 лютого 1979 року зроблено запис № 4.

Згідно копії заповіту, 06 червня 1994 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області Радіоненко Н.Р. та зареєстрований в реєстрі за № 24, відповідно до якого все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі жилий будинок, він заповів ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 15 серпня 2005 року Бурчацькою сільською радою Михайлівського району Запорізької області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що в книзі реєстрації смертей 15 серпня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 19.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1, земельна ділянка, площею 0,2500 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка, площею 0,0300 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначені житловий будинок і земельні ділянки належали ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЗП № 000011 від 20 жовтня 1995 року.

Згідно довідки Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області, останнім постійним місцем проживання спадкодавця ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, було за адресою: АДРЕСА_1. На момент смерті проживала разом із дружиною ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі відсутня.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, спадщину після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, фактично прийняла шляхом проживання разом із ним за однією адресою, але не оформила своїх спадкових прав, його дружина - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Згідно копії заповіту, 06 червня 1994 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 25, відповідно до якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі жилий будинок, вона заповіла ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 29 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Михайлівського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що 29 квітня 2013 року складено відповідний актовий запис № 91.

Спадкоємцем за заповітом є позивач. Інших спадкоємців за заповітом немає.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, відкрита спадкова справа.

Згідно заяви від 21 жовтня 2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, у визначений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Згідно заяви від 21 жовтня 2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, позивач повідомила, що у визначений законом строк вона спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 не прийняла, за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до суду не зверталась і звертатися не буде. Претензій щодо порядку видачі свідоцтва про право на спадщину на ім'я спадкоємців, які її прийняли згідно чинного законодавства, вона не має.

Однак, оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю та свідоцтво про право власності на житловий будинок були втрачені.

Згідно постанови приватного нотаріуса Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 травня 2014 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Крім того, відповідно до поданої до суду заяви, відповідач позов визнає в повному обсязі, а згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не може вільно користуватися належним їй спадковим майном у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки, площею 0,2500 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки, площею 0,0300 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вона, як законний спадкоємець, має всі законні права на зазначене спадкове майно, але не може оформити своє право власності на нього, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачені.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, площею 0,0300 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Керуючись ст.ст. 178, 328, 392, 1217, 1220, 1222, 1233, 1268, 1299 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 60, 61, 107, 197, 208, 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку, площею 0,2500 га, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :05:008:0010, та земельну ділянку, площею 0,0300 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :05:008:0011, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: