Справа № 212/8279/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року
м. Кривий
Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу в складі;

Головуючого судді; Т.І. Тимошенко.,

при секретарі ; І.О. Мариненко.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду міста Кривого
Рогу за участю представника позивача
ОСОБА_4, представника відповідача
Павлової Н.Ф., позовну заяву,- ОСОБА_6 до
Публічного акціонерного товариства
«ЄВРАЗ Суха Балка», про відшкодування
моральної шкоди, -

В С Т А
Н О В И В ;

Позивачка ОСОБА_6 звернулась до
Жовтневого районного суду міста
Кривого Рогу з позовом до Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха
Балка», про відшкодування моральної
шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог
ОСОБА_6 у своїй позовній заяві суду
зазначила, що вона понад 20 років
працювала у важких і шкідливих умовах
праці машиністом конвеєра на шахті
«Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка».

Зазначене місце роботи відноситься до 3
класу 2 ступеня шкідливості і
характеризуються перевищенням
гранично припустимої концентрації
аерозолю з вмістом кремнію діоксиду у
пилу від 10% до 70% (концентрація в робочій
зоні становить 5,2 мг/м при гранично
допустимій нормі 2,0 мг/м ).

Через тривалий час роботи в умовах
високої запиленості стан мого здоров'я
було підірвано. З 2010 року в неї почались
приступи сильного кашлю, їй стало важко
поратись по дому через задишку та
постійну слабкість, при сильному
навантаженні починались приступи
запаморочення, що декілька разів
призвело до втрати свідомості.

В подальшому зазначені симптоми
виражались сильніше, задишка виникала
при найменших фізичних навантаженнях,
навіть при ходьбі, вона почала кашляти
з виділенням мокротіння, відчувати
постійну важкість у грудній клітці,
біль у попереку, підвищення
артеріального тиску і загальне
зниження тонусу організму, упадок сил і
хворобливість.

Із зазначеними скаргами вона
неодноразово лікувалась у лікарні за
місцем мекання та у клініці
Українського НДІ промислової медицини,
однак лікування не давало суттєвих
результатів, а лише на короткий час
притупляло описані вище симптоми, які
через короткий час повертались і
ставали ще сильнішими. 13 березня 2014
року Український науково-дослідний
інститут промислової медицини
встановив їй професійне захворювання -
хронічне обструктивне захворювання
легень першої-другої ст. (пиловий
бронхіт першої-другої ст., емфізема
легень першої-другої ст.), легенева
недостатність першого-другого ст. (акт
розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання
форми П-4 від 08.04.2014 року).

При огляді в обласній МСЕК № 6 їй було
встановлено 20% втрати професійної
працездатності (довідка АБ №005818 від
05.06.2014 року) строком з 19 травня 2014 року
до 01 червня 2015 року.

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в м. Кривому Розі
призначило їй одноразову допомогу та
щомісячні виплати у зв'язку з втратою
працездатності.

Наслідком отримання нею професійного
захворювання стало зниження якості її
життя, а саме: її постійно мучать
приступи сильного кашлю та задишка при
будь-яких фізичних навантаженнях,
підвищений артеріальний тиск
призводить до зниження загального
тонусу організму та головних болів. При
цьому вона змушена постійно приймати
ліки (від кашлю, від тиску, для
зміцнення серця і інші), однак краще їй
стає зовсім на короткий проміжок часу,
адже вилікуватись повністю від цієї
хвороби неможливо.

Через стан здоров'я вона була
переведена на легку працю, в подальшому
їй протипоказана праця у важких умовах,
вона змушена буде перевестись на менш
оплачуване місце, що відобразиться на
бюджеті родини, адже вона вдова і
виховую неповнолітнього сина. Таким
чином, її життя дуже змінилось у гірший
бік, стало сірим та безрадісним,
кожного року їй стає гірше, що
призводить до депресивного настрою.

Вона вважає, що саме з вини відповідача
в неї виникло і розвилось професійне
захворювання. Так, відповідачем не
забезпечувались гідні засоби
індивідуального захисту, не
впроваджувались новітні засоби
механізації праці, про що зазначено і у
акті розслідування причин виникнення
хронічного професійного захворювання.

Вона розуміє, що здоров'я їй ніхто не
поверне, однак вважає, що вона має право
на грошову компенсацію своїх моральних
страждань, викликаних втратою здоров'я,
які полягають у погіршенні якості її
життя, фізичних стражданнях через стан
здоров'я, порушеннях стосунків з
оточуючими людьми та неможливістю
ведення активного образу життя.

Тому вона просить суд постановити
рішення яким стягнути з Публічного
акціонерного товариства «ЄВРАЗ Суха
Балка» на її користь 50000 гривень 00
копійок за заподіяну моральну шкоду.

Представник позивачки в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, посилаючись на
зазначені у позовній заяві факти.

Представник відповідача в справі -
Публічного акціонерного товариства
«ЄВРАЗ Суха Балка», позов не визнала у
повному обсязі, та вказала, що діючим
законодавством про працю, не
передбачено відшкодування моральної
шкоди у випадках втрати працездатності
та заподіяння шкоди здоров'ю
працівника. А норми Цивільного Кодексу
України, а саме ст. 1167, 1168, не можуть бути
застосовані у такому випадку, на який
посилається позивач в справі.

Крім того, на думку представника
відповідача, позивачка сама винна у
тому, що її здоров'ю завдано суттєвої
шкоди. Так як вона добровільно
виконувала тривалий час роботу зі
шкідливими умовами праці. Тому вини
відповідача у завдані шкоди здоров'ю
позивачки і завдання йому моральних
страждань, не має. Крім того,
представник відповідача суду зазначив,
що позовні вимоги не доведені
позивачем та його представником.

Суд, вислухавши представника позивача
та представника відповідача, вважає,
що позовні вимоги позивачки ОСОБА_6
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав:

Суд вважає, що обставини, викладені в
позовній заяві, про заподі яння
моральної шкоди ОСОБА_6, внаслідок
втрати нею працездатності при
виконанні важкої праці на підприємстві
відповідача в справі, та не створення
належних умов відповідачем для
виконання безпечної роботи для життя
та здоров'я працівників, знайшли
підтвердження у наданих позивачем
письмових доказах.

Так згідно висновків МСЄК позивачці
встановлено 20 % втрати професійної
працездатності, з 19 травня 2014 року до 01
червня 2015 року. А згідно Акту форми П-4
від 03 квітня 2014 року, розслідування
професійного захворювання ОСОБА_6,
умови праці відносяться до 3 класу, 2
ступеню шкідливості. Саме у цьому акті
зазначено, що усі показники шкідливого
впливу на здоров'я працівника мають
місце, так вони значно перевищують
встановлені норми.

Так, концентрації аерозолю з вмістом
кремнію діоксиду у пилу від 10% до 70%
(концентрація в робочій зоні становить
5,2 мг/м при гранично допустимій нормі 2,0
мг/м).

Таким чином, та обставина, що позивачка
захворіла професійним захворюванням,
внаслідок того, що відповідачем не були
створені належні і безпечні для
здоров'я працівників умови праці
підтверджені такими документами, -
виписками з акту огляду МСЕК та
виписками з історії хвороби позивачки,
характеристикою санітарно-гігієнічних
умов праці, медичними довідками, та
копією Акту розслідування його
професійного захворювання форми П-4 від
03 квітня 2014 року.

Заподіяну мо ральну шкоду позивачка
оцінила в - 50000 гривень 00 копійок. При
цьому, позивачка не надала суду доказів
того, чому саме таку суму вона вимагає
до відшкодування.

Відповідно до статті -1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода
потерпілого від нещасного випадку на
виробництві чи професійного
захворюван ня полягає, зокрема, у
фізичному болю, фізичних та душевних
стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. Як наслідок, моральна шкода,
заподіяна умовами виробництва,
спричинює порушення особистих
немайнових прав, право на життя, право
на охорону здоров'я тощо.

У відповідності до ст. 4 Закону України
"Про охорону праці", в редакції закону
від 21 листопада 2002 року, державна
політика в області охорони праці,
базується; зокрема, на принципах
пріоритету життя і здоров'я
працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних,
безпечних і здорових умов праці,
соціального захисту працівників,
повного відшкодування шкоди особам,
які постраждали від нещасних випадків
на виробництві і професійних
захворювань.

У відповідності зі ст.1167,1168 ЦК України
відшкодування шкоди, за подіяного
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я або у випадку смерті
працівника, здійснюється винною особою
яка її завдала.

З огляду на особливості захисту
здоров'я потерпілого, поряд з відшкоду
ванням матеріальної шкоди (яку йому
встановлено відшкодовувати), компен
сується і моральна шкода, тому що є в
наявності факт, заподіяння цієї шко ди.

Відшкодування моральної (немайнової)
шкоди застрахованим особам, яким є
позивач в справі, не залежить від
відшкодування матеріальної шкоди, ст. 23
ч. 4 ЦК України, і є одним зі способів
захисту особистих немайнових прав пра
цівників.

Згідно, рішення Конституційного суду
від 27.01.2004 року, громадяни, яким
встановлена стійка втрата професійної
пра цездатності, мають право на
стягнення на їх користь моральної
шкоди. Від повідно до п. 4.1 цього ж
рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне
потерпі лому під час виконання
трудових обов'язків, незалежно від
ступеня втрати професійної
працездатності, завдають йому моральні
і фізичні страждання. У випадку
каліцтва потерпілий втрачає
працездатність і зазнає значно біль
шої моральної шкоди, ніж працівник, що
не втрачає професійної працездат
ності.

Тому суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження під
час розгляду справи, але сума, яку вона
вимагає до відшкодування є на думку
суду завищеною, у повному обсязі не
обґрунтованою та не доведеною. Тому суд
вважає можливим задовольнити позов
частково, стягнувши з відповідача на
користь позивачки в справі у
відшкодування їй моральної шкоди, - 10 000
гривень 00 копійок.

Сума страхової виплати за моральну
шкоду визначається в судовому порядку.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя. Порядок
відшкодування моральної шкоди
визначається законодавством. Шкода,
заподіяна працівникам каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням трудових обов'язків,
відшкодовується у встановленому
законодавством порядку.

Згідно п.13 Постанови Пленуму ВС України
№4 від 31.03.1995 року „Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
шкоди", судам необхідно враховувати, що
відповідно до ст. 237-1 КЗПП (набрала
чинності 13.01.2000 року) за наявності
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин (виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров'я
умовах), яке призвело до його моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків чи потребує від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, обов'язок по відшкодуванню
моральної шкоди покладається на
власника або уповноваженого ним
органом незалежно від форми власності,
виду діяльності чи галузевої
належності.

Оскільки позивач отримав професійне
захворювання під час виконання
трудових обов'язків, то заподіяна
моральна шкода випливає з трудових
правовідносин і має бути відшкодована
роботодавцем , який не створив
безпечних умов праці.

З вини відповідача, який порушував
норми безпеки праці та не забезпечив
безпечні умови роботи, позивачу була
спричинена моральна шкода. В зв'язку з
професійним захворюванням змінилися
його образ і якість життя, що завдає
йому моральних страждань.

У відповідності зі ст.16, 23, 1167, 1168
Цивільного Кодексу України, ст. 4 Закону
України "Про охорону праці", ст. 153, 237-1
КЗПП України, ст. 10,11,60, 212-214 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш
И В ;

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково, та
стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ЄВРАЗ Суха Балка» у
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_6 - 10 000 гривень 00 копійок
без урахування належних до сплати
податків та зборів.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «ЄВРАЗ Суха Балка» судовий
збір в сумі,- 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
виготовлення повного тексту цього
рішення суду. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ;
Т.І. Тимошенко