Справа № 194/1831/14-ц
Провадження № 2/194/819/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2014 року
м.
Тернівки

Тернівський міський суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді

Пономаренко І.П.

при секретарі

Сафоновій А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Тернівского міського
цивільну справу за позовом кредитної
спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про стягнення боргу за
кредитним договором, суд, -

В
С Т А Н О В И В:

В обгрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що 08.11.2012
року між кредитною спілкою
«Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № 2539/12 на суму 18870
грн. 00 коп. строком на 24 місяці з
кінцевим терміном повернення 07.11.2014
року. В забезпечення виконання
зобов'язання був укладений Договір
поруки № 2539/12 від 08.11.2012 року між
позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3
прийняли на себе зобов'язання перед
позивачем відповідати у повному обсязі
по зобов'язанням ОСОБА_1, визначених
кредитним договором. Стверджує, що в
порушення умов договору відповідачі
зобов'язання за вказаним договором
належним чином не виконали, тому
позичальник кредитна спілка
«Союз-Дніпро» вимушена звернутися до
суду з відповідною позовною заявою та
просить суд стягнути солідарно з
відповідачів заборгованість по
зазначеному договору в сумі 45796 грн. 05
коп., яка складається з: - 12949 грн. 28 коп. -
залишок по кредиту; - 32846 грн. 77 коп. -
відсотки нараховані за прострочення
платежів, а також судові витрати по
справі.

Представник позивача надав до суду
письмову заяву, згідно якої позов
підтримав, просив позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі та
розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки в судове
засідання суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду
письмову заяву, згідно якої позов
визнала в повному обсязі, не
заперечувала проти задоволення
позовних вимог, а також просила справу
розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 надала до суду
письмову заяву, згідно якої позов не
визнала в повному обсязі, заперечувала
проти задоволення позовних вимог, а
також просила справу розглядати за її
відсутності.

У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема, звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Сторони мають
право обгрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.526, 610 Цивільного
Кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Порушенням зобов'язання
визнаються його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п.п.1, 3 ч.1 ст.611 Цивільного
Кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору; сплата неустойки.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1052 ЦК України у
разі невиконання позичальником
обов"язків, встановлених договором
позики, щодо забезпечення повернення
позики, а також у разі втрати
забезпечення виконання зобов'язання
або погіршення його умов за обставин,
за які позикодавець не несе
відповідальності, позикодавець має
право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 Цивільного
Кодексу, якщо інше не встановлено
договором.

В судовому засіданні встановлено, що
08 листопада 2012 року між кредитною
спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 було
укладений кредитний договір № 2539/12,
згідно умов якого ОСОБА_1 отримав
кредитні кошти в сумі 18870 грн. 00 коп.
строком на 24 місяці з кінцевим терміном
повернення 07 листопада 2014 року (а.с.11).

08 листопада 2012 року між кредитною
спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 був укладений договір поруки
№ 2539/12 відповідно до умов якого ОСОБА_2
та ОСОБА_3 прийняли на себе зобов'язання
перед позивачем відповідати у повному
обсязі по зобов'язанням ОСОБА_1,
визначених кредитним договором № 2539/14
(а.с.15).

В порушення умов договору
відповідачі зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконали, у
зв'язку з чим мається заборгованість
відповідачів перед позивачем в сумі 45796
грн. 05 коп., яка складається з: - 12949 грн. 28
коп. - залишок по кредиту; - 32846 грн. 77 коп.
- відсотки нараховані прострочення
платежів.

Відповідно до ст.629 ЦК України,
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Отже, позичальник
зобов'язаний виконувати кредитний
договір у відповідності до його умов та
вимог закону.

Згідно ст.554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруку. Особи,
які спільно дали поруку, відповідають
перед кредитором солідарно, якщо інше
не встановлено договором поруку.

Відповідно постанови Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30.03.2012 року, пред'явлення
вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Пунктом 2.3. договору поруку № 2539/12,
укладеного 08.11.2012 року, в разі не
виконання або неналежного виконання з
боку позичальника своїх зобов'язань за
кредитним договором, кредитодавець
зобов'язується повідомити про це
поручителя і вказати суму
заборгованості (а.с.15).

При цьому, згідно вказаної
претензії, порушення умов договору з
боку відповідача ОСОБА_1 було допущено
протягом 2013 року, так як станом на 17
січня 2014 року його заборгованість
перед позивачем вже перевищувала 12 тис.
грн., але протягом шести місяців від
настання строку виконання основного
зобов"язання до поручителя позивач
жодних вимог не пред"явив, а до суду
звернувся лише 25 вересня 2014 року.

Згідно претензії № 3 та № 4 від 22.01.2014
року повідомлення про суму
заборгованості було направлене
позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, тоді як
повідомлення про суму заборгованості
ОСОБА_3 позивачем не направлялось (а.с.
17-18).

Таким чином, аналізуючи досліджені в
судовому засіданні докази, суд
приходить до висновку, що позивачем за
допомогою належних та допустимих
доказів не було доведено факт
повідомлення відповідача ОСОБА_3, про
суму заборгованості, як передбачено
відповідно до умов договору поруку №
2539/12 від 08.11.2012 року, та позивач протягом
шести місяців від настання строку
виконання основного зобов"язання до
поручителя жодних вимог не пред"явив, у
зв"язку з чим позовні вимоги щодо
стягнення заборгованості з ОСОБА_3
задоволенню не підлягають.

В той же час, суд приходить до
висновку, що в іній частині позовні
вимоги підлягають задоволенню, та
необхідно стягнути солідарно з
відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
користь позивача заборгованості за
кредитним договором № 2539/12 від 08.11.2012
року в сумі 45796 грн. 05 коп., яка
складається з: - 12949 грн. 28 коп. - залишку
по кредиту; - 32846 грн. 77 коп. - відсотків,
нарахованих за прострочення платежів.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,
Закону України "Про судовий збір"
підлягають стягненню солідарно з
відповідачів на користь позивача,
тобто сторони, на користь якої ухвалено
рішення, понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Тому з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь позивача підлягають до
стягнення судові витрати, понесені
останнім по справі, в сумі 457 грн. 96 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 57, 88, 179, 212-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги кредитної спілки
«Союз-Дніпро» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення боргу за кредитним
договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_2) на користь
кредитної спілки «Союз-Дніпро»
заборгованість за кредитним договором
№ 2539/12 від 08.11.2012 року, а саме: - залишок
по кредиту в сумі 12949 грн. 28 коп.; -
відсотки, нарахованих за простроченні
платежів, в сумі 32846 грн. 77 коп, а разом
стягнути 45796 (сорок п'ять тис. сімсот
дев'яносто шість) грн. 05 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, (ІПН
НОМЕР_1), ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_2) на користь
кредитної спілки «Союз-Дніпро"
понесені по справі судові витрати в
сумі 457 (чотириста п'ятдесят сім) грн. 96
коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський міський суд
шляхом подачі апеляційної скарги у
десятиденний строк з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя:

І.П.Пономаренко