ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова
М.Л., при секретарі Степанишиній Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом

Публічного акціонерного товариства
«ПроКредит Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
діють в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, 3 особи - ОСОБА_5,
Дарницький районний відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України у м. Києві, Орган опіки
та піклування Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації про
визнання фізичної особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, виселення та зняття з
реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ПроКредит Банк» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
діють в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, 3 особи - ОСОБА_5,
Дарницький районний відділ Головного
управління Державної міграційної
служби України у м. Києві, Орган опіки
та піклування Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації про
визнання фізичної особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, виселення та зняття з
реєстраційного обліку.

Позивач зазначав, що 19.02.2008 року між ЗАТ
«ПроКредит Банк» (позивач є
правонаступником) та ОСОБА_5 (3 особа)
була укладена Рамкова угода №3344,
згідно якої встановлено ліміти
кредитування строком на 240 місяців із
загальною сумою кредитування у розмірі
200000,00 доларів США; на підставі Рамкової
угоди між сторонами угоди було
укладено Договір про надання траншу
№1.37260/3344 від 06.03.2008 року (кредитний
договір), відповідно до якого ОСОБА_5
було надано кредит із зобов»язанням по
його виплаті згідно вказаного
договору.

В забезпечення виконання зобов»язань
за Рамковою угодою 06.03.2008 року ОСОБА_5
було передано в іпотеку Банку квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 72,3 кв. м,
житловою площею 40,6 кв. м - згідно
договору іпотеки №3344-ДІ 1, посвідченого
06.03.2008 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6 за реєстровим №2485.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 23.01.2012 року на користь ПАТ
«ПроКредит Банк» було стягнуто з
ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_2
1634946,95 грн. заборгованості солідарно -
по кредитному договору №1.37260/3344 від
06.03.2008 року; дане рішення суду
пред»явлено до виконання відповідно до
виконавчого листа №2-2246/12 від 28.03.2012
року; постановою державного виконавця
від 30.05.2013 року було відкрито виконавче
провадження №32772777 про стягнення
заборгованості з ОСОБА_5, складено акт
опису та арешту на квартиру АДРЕСА_1,
яка належить на праві власності ОСОБА_5
- у межах зазначеного виконавчого
провадження.

Оскільки у порушення умов Договору
іпотеки (п.4.1, 4.2) №3344-ДІ 1 від 06.03.2008 року
в квартирі АДРЕСА_1, що є предметом
іпотеки, були зареєстровані
відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також
після народження - малолітня дитина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована
19.04.2011 року) - без згоди іпотеко
держателя (позивача), що є перешкодою
для позивача у межах виконавчого
провадження вирішувати питання
реалізації іпотечної квартири АДРЕСА_1
у примусовому порядку для задоволення
вимог стягувача-іпотекодержателя
(позивача); відповідачі фактично
відмовилися добровільно звільнити
предмет іпотеки (квартиру) на вимогу
Банку, тому позивач вимушений був
звернутися до суду з даним позовом та
просить суд постановити рішення, яким:
виселити відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3
разом із дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
із квартири АДРЕСА_1, визнати
відповідачів разом з дитиною такими, що
втратили право користування
зазначеною квартирою та зняти їх з
реєстраційного обліку за вказаною
адресою.

В судовому засіданні
представники позивача Куляк Т.В. та
Бенедюк С.С. уточнені позовні вимоги в
редакції від 13.01.2014 року підтримали та
просили позов задовольнити у повному
обсязі; відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, які
діють в своїх інтересах та в інтересах
малолітньої дитини - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, а також 3 особа ОСОБА_5, в
судове засідання не з»явились
повторно; про час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином; представник відповідачки ОСОБА_3
- ОСОБА_11 позов не визнала, посилаючись
на те, що відповідачі іншого житла не
мають, просила в задоволенні позову
відмовити.

Представники 3-х осіб - Дарницького
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України у м. Києві, Органу опіки
та піклування Дарницької районної у м.
Києві державної адміністрації в судове
засідання не з»явились,
заявами-поясненнями просили справу
розглядати за відсутності їхніх
представників.

Заслухавши пояснення представників
позивача та представника ОСОБА_11 в
судовому засіданні, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу (підстави звільнення від
доказування).

В судовому засіданні встановлено:
19.02.2008 року між ЗАТ «ПроКредит Банк»
(позивач - правонаступник) та ОСОБА_5 (3
особа) була укладена Рамкова угода №3344,
згідно якої встановлено ліміти
кредитування строком на 240 місяців із
загальною сумою кредитування у розмірі
200000,00 доларів США; на підставі Рамкової
угоди між сторонами угоди було
укладено Договір про надання траншу
№1.37260/3344 від 06.03.2008 року (кредитний
договір), відповідно до якого ОСОБА_5
було надано кредит в розмірі 144000,00
доларів США, з процентною ставкою 13,0%
річних, строком на 180 місяців.

Дані обставини встановлені рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
23.01.2012 року, яким з ОСОБА_5 (3 особи) як
солідарного боржника було стягнуто на
користь ПАТ «ПроКредит Банк» (позивача)
заборгованість за кредитним договором
№1.37260/3344 від 06.03.2008 року у розмірі 1634946,95
грн.; зазначене рішення набрало
законної сили (а.с.110-118).

В забезпечення виконання зобов»язань
за Рамковою угодою №3344 від 06.03.2008 року
ОСОБА_5 було передано в іпотеку Банку
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 72,3
кв. м, житловою площею 40,6 кв. м - згідно
договору іпотеки №3344-ДІ 1 від 06.03.2008
року, посвідченого 06.03.2008 року
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
за реєстровим №2485 (а.с.8-10).

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 23.01.2012 року пред»явлено до
виконання відповідно до виконавчого
листа №2-2246/12 від 28.03.2012 року (а.с.19);
постановою державного виконавця
Тертичної В.В. відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції у м. Києві
від 30.05.2012 року було відкрито виконавче
провадження №32772777 про стягнення
заборгованості з ОСОБА_5 в сумі 1634946,95
грн. (а.с.20, 186); державним виконавцем у
межах виконавчого провадження ВП
№32772777 було складено акт опису й арешту
майна №468/22 - квартири АДРЕСА_1, яка
належить на праві власності ОСОБА_5
(а.с.176).

Ствердження представника позивача про
те, що рішення Дарницького районного
суду м. Києва від 23.01.2012 року по
теперішній час не виконане у повному
обсязі, відповідачами та 3 особою -
ОСОБА_5 не заперечуються; будь-яких
заперечень по суті позову до
матеріалів справи ними, а також
представником ОСОБА_11, не надано.

Згідно ст.526, 623 ЦК України зобов"язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу; боржник, який
порушив зобов"язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір
збитків, завданих порушенням
зобов"язання, доказується кредитором.

Згідно ст.590, 591 ЦК України звернення
стягнення на предмет застави
здійснюється за рішенням суду, якщо
інше не встановлено договором або
законом; реалізація предмета застави,
на який звернене стягнення,
провадиться шляхом його продажу з
публічних торгів, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно п.6.1 договору іпотеки №3344-ДІ 1
від 06.03.2008 року - Іпотекодержатель
(позивач) набуває право звернення
стягнення на Предмет іпотеки у випадку
порушення Позичальником та/або
Іпотекодавцем умов договорів,
укладених з Іпотекодержателем (а.с.9).

Згідно ст.33, 39, 40 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов»язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов»язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя. Звернення стягнення
на передані в іпотеку житловий будинок
чи житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
законом.

Як вбачається з наданих позивачем
копій, ПАТ «ПроКредит Банк» (позивачем)
було надіслано вимогу відповідачам від
08.07.2013 року про добровільне виселення
із квартири, яка виконана не була
(а.с.12-18, 65-66).

Згідно ст.109 ЖК України звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.

Як вбачається з довідки форми №3 від
30.12.2013 року, в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 -
13.05.2008 року, ОСОБА_3 - 10.06.2008 року, а також
після народження - малолітня дитина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - зареєстрована
19.04.2011 року (а.с.64).

Ствердження позивача про те, що
реєстрація відповідачів та
малолітньої дитини мала місце без
згоди іпотекодержателя (позивача), що
відповідачі не є наймачами у розумінні
положень Закону України «Про іпотеку»
(ст.40), відповідачами також не
заперечуються.

Таким чином, враховуючи встановлені
обставини справи, суд вважає позовні
вимоги позивача в частині визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1, та про
виселення доведеними в судовому
засіданні, а тому позов підлягає
задоволенню у зазначеній частині
позовних вимог.

Оскільки рішення суду про визнання
відповідачів такими, що втратили право
користування квартирою, є підставою
для скасування їхньої реєстрації за
вказаною адресою, тому вимога позивача
«про зняття відповідачів разом з
дитиною з реєстраційного обліку»
задоволенню не підлягає, як заявлена
без достатніх підстав.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218 ЦПК України, на
підставі ст.11-16, 526, 590, 591 ЦК України, ст.
33, 39, 40 Закону України «Про іпотеку»,
ст.109 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із дитиною ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1 із квартири АДРЕСА_1, без
надання іншого жилого приміщення. В
решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Парамонов М.Л.