Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2014 Справа №607/9949/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області

в складі :

головуючого Ромазана
В.В.

за участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
приватний нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання недійсним договору іпотеки
від 05 квітня 2012 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_2, треті особи приватний
нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору іпотеки від 05
квітня 2012 року, посилаючись на те, що їй
03 лютого 2014 року при одержанні витягу з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно, стало відомо про укладений
спірний договор іпотеки, який позивач
не мав наміру укладати, не вчиняв
жодних дій по його укладенню, не
підписував його. Також вказав, що при
укладенні спірного договору, як
власник майна жодних витягів з реєстру
прав власності на нерухоме майно щодо
приміщення за адресою: АДРЕСА_1 не
замовляв та не отримував у ТОВ «Міське
бюро технічної інвентаризації», у тому
числі витяг від 05 квітня 2012 року за
№33901716. Також вказаний витяг відсутній
у матеріалах нотаріуса щодо
посвідчення спірного договору іпотеки,
хоча обов»язково повинен був бути
долучений. Нотаріус при посвідченні
вказаного договору іпотеки, при
відсутності витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно повинен
був відмовити у його нотаріальному
посвідченні. Також у справі нотаріуса
міститься копія технічного паспорту з
титульною сторінкою, у якій не вказано
адресу приміщення та власника
приміщення, дату його виготовлення.
Позивач не був присутній при
підписанні спірного договору іпотеки,
не підписував його, у журналі
реєстрації нотаріальних дій
приватного нотаріуса ОСОБА_3 відсутній
його підпис. На дату укладення договору
іпотеки 05 квітня 2012 року не існувало
приміщення кафе-магазину загальною
площею 61,2 кв.м., яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1, оскільки загальна
площа приміщення становила 61,9 кв.м.,
призначення - офісне приміщення.. Тому,
позивачка вважає, що реєстраційні дані
приміщення кафе-магазину, яке
зазначене у спірному договорі іпотеки
від 05.02.2012 року не належить офісному
приміщенню по АДРЕСА_1, що існували на
дату його укладення. Враховуючи, що в
договрі іпотеки від 05.04.2012 року
відсутні істотні умови (відсутній опис
предмета іпотеки, достатній для його
ідентифікації, а його зміст суперечить
п.3 с.1 ст.18 Закону України «Про іпотеку»,
спірний договір іпотеки не підписано
власником майна, а тому позивач вважає,
що укладення зазначеного договору
відбулось без додержання вимог,
встановлених ч.1,3 ст.203 ЦК України, що
відповідно до ст.215 ЦК України, ч.2 ст.18
Закону України «Про іпотеку» є
підставою для визнання договору
іпотеки від 05 квітня 2012 року недійсним.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просять їх задовольнити з підстав
наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його
представник в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали, проти їх
задоволення заперечили, у позові
просять відмовити, зазначивши, що
позивачем з власної волі було укладено
договір іпотеки від 05 квітня 2012 року, що
підтверджено письмовими доказами -
висновками проведених почеркознавчих
експертиз. Щодо відсутності необхідних
документів при вчиненні правочину, як
зазначив позивач, вважають, що усі
необхідні документи при його
посвідченні та вчиненні були в
наявності, у тому числі ті, які
встановлюють власника та
характеризують приміщення, яке було
передано в іпотеку.

Представник третьої особи -
приватного нотаріуса Тернопільського
нотаріального округу ОСОБА_3 - ОСОБА_5 у
судовому засіданні зазначив, що усі
нотаріальні дії по посвідченню
вказаного договору іпотеки від 05
квітня 2012 року було проведено у
відповідності до вимог Закону України
«Про нотаріат», позивач виявив своє
волевиявлення на укладення спірного
договору, а тому визнавати його
недійсним не має підстав. У позові
просить відмовити.

Представник третьої особи
ОСОБА_4 - ОСОБА_6 у судовому засіданні
вважає, що позов не підлягає до
задоволення, оскільки позивач підписав
спірний договорі іпотеки, що
підтверджується доказами, а твердження
позивача, які на його думку є підставою
для визнання спірного договору іпотеки
недійсним не заслуговують на увагу.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив.

Відповідно до укладеного
договору позики грошей від 23.02.2012 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 позичила у ОСОБА_2
грошові кошти в сумі 1840 000 гривень, що
еквівалентно 230 000 доларів США строком
до 03 лютого 2013 року.

05 квітня 2012 року укладено спірний
договір іпотеки, посвідчений приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, між
ОСОБА_2 (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1
(Іпотекодавець), яким забезпечується
виконання зобов»язань, що виникло в
ОСОБА_4 на підставі договору позики
грошей від 23 лютого 2012 року. Предмет
іпотеки виступає приміщення
кафе-магазину загальною площею 61,2 кв.м.,
що розташоване в АДРЕСА_1, приміщення 1.
Вказане приміщення є власністю
Іпотекодавця і належить йому на
підставі договору дарування,
посвідченого приватним нотаріусом
Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_9 21 жовтня
2011 року. Сторони оцінюють предмет
іпотеки в сумі 1 360 000 гривень.
Відповідно до відомостей, викладених у
витягу з реєстру прав власності на
нерухоме майно виданого ТзОВ «Міське
бюро технічної інвентаризації» 05
квітня 2012 року за №33901716, вартість
приміщення складає 41362 гривні. Пунктом
13 зазначеного договору передбачено, що
Іпотекодавець гарантує, що майно, яке є
предметом цього договору, на момент
його укладення нікому іншому не
продане, не подароване, не відчужене
іншим способом, не є предметом іпотеки,
в спорі під забороною не перебуває;
прав щодо нього у третіх осіб, у тому
числі у наймача немає; як
місцезнаходження юридичної особи воно
не використовується.

Згідно витягу про державну
реєстрацію прав від 08.11.2011 року №34925491,
власником нежитлового приміщення,
приміщення кафе магазину у АДРЕСА_1 є
ОСОБА_1.

Як вбачається із представленої
позивачем інформації ТзОВ «Міське бюро
технічної інвентаризації» від 20 травня
2014 року за №297/072, адресованої ОСОБА_1.,
за період з 01.01.2012 року по 05.04.2012 року
замовлень на виготовлення витягу з
реєстру прав власності на приміщення
кафе-магазину по АДРЕСА_1 не надходило і
витяги не надавались.

Згідно із інформацією ТзОВ
«Міське бюро технічної
інвентаризації» від 23.12.2014 року,
наданої на запит суду, ТзОВ «Міське
бюро технічної інвентаризації»
повідомляє, що згідно обліку технічної
інвентаризації станом на 29.12.2012 року
гр..ОСОБА_1 є власником приміщення
кафе-бару №1 за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до оглянутого в
судовому засіданні Реєстру для
реєстрації нотаріальних дій
приватного нотаріуса Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за період з 01.02.2012 року по 28.08.2012 року,
наданого Державним нотаріальним
архівом Тернопільської області, у
ньому зазначено вчинення нотаріальної
дії під №297 від 05 квітня 2012 року -
посвідчення договору іпотеки,
сторонами у якому є ОСОБА_2 та ОСОБА_1. У
ньому відсутній підпис позивача,
наявний підпис ОСОБА_2

Будучи допитаним в якості свідка
у судовому засіданні ОСОБА_2 суду
пояснив, що при посвідченні спірного
договору іпотеки, який проводився у
приміщенні нотаріальної контори
приватного нотаріуса ОСОБА_3 усі
необхідні документи для вчинення даної
нотаріальної дії були представлені
сторонами нотаріусу. При вчиненні
нотаріальної дії була присутня
позивач, яка власноручно підписала
спірний договір.

Як вбачається із представлених
суду в якості письмового доказу -
висновку експерта від 30.04.2014 року
№643/14-22, підпис та рукописний текст від
імені ОСОБА_1. в графі «Іпотекодавець» в
іпотечному договорі від 05 квітня 2012
року, примірник якого вилучено у
приватного нотаріуса ОСОБА_3 виконано
ОСОБА_1, а також у примірнику договору,
який було видано стороні ОСОБА_2.

Судом в порядку ст.143-145 ЦПК
України стороні позивача
роз»яснювалось право на призначення та
проведення судової почеркознавчої
експертизи підпису ОСОБА_1 у спірному
договорі іпотеки, однак сторона
позивача відмовилась від її
проведення, у тому числі щодо надання
взірців підписів ОСОБА_1, необхідних
для проведення такої експертизи.

Як вбачається із протоколу
тимчасового доступу до речей і
документів від 25 березня 2014 року
слідчого СУ УМВС України, вчиненого в
рамках кримінального провадження за
заявою ОСОБА_1, під час проведення
вказаної слідчої дії у нотаріуса
ОСОБА_3 було вилучено наступні
документи: іпотечний договір від 05.04.2012
року, договір позики грошей від 03.02.2012
року, договір дарування приміщення від
21.10.2011 року, витяг про державну
реєстрацію прав від 08.11.2011 року №34925491,
копію інвентаризаційної справи, заяву
ОСОБА_2, витяг з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна про податкові
застави, заяву про реєстрацію обтяжень
об»єкта нерухомого майна, витяг про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об»єктів нерухомого майна,
копія паспортів ОСОБА_2 та ОСОБА_1.,
копію картки фізичної особи платника
податків ОСОБА_1. та ОСОБА_2

Згідно із ст.1 Закону України
«Про іпотеку» (надалі - Закону), в
редакції, що діяв на момент укладення
спірного правочину, іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ст.3 зазначеного
Закону, іпотека виникає на підставі
договору, закону або рішення суду.
Взаємні права і обов'язки іпотекодавця
та іпотекодержателя за іпотечним
договором виникають з моменту його
нотаріального посвідчення.

Статтею 5 вказаного Закону
передбачено, що предметом іпотеки
можуть бути один або декілька об'єктів
нерухомого майна за таких умов:
нерухоме майно належить іпотекодавцю
на праві власності або на праві
господарського відання, якщо
іпотекодавцем є державне або
комунальне підприємство, установа чи
організація; нерухоме майно може бути
відчужене іпотекодавцем і на нього
відповідно до законодавства може бути
звернене стягнення; нерухоме майно
зареєстроване у встановленому законом
порядку як окремий виділений у натурі
об'єкт права власності, якщо інше не
встановлено цим Законом.

Відповідно до ст.18 зазначеного
Закону, іпотечний договір укладається
між одним або декількома
іпотекодавцями та іпотекодержателем у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню. Іпотечний
договір повинен містити такі істотні
умови:

1) для іпотекодавця та іпотекодержателя
- фізичних осіб відомості про:

для громадян України - прізвище, ім'я, по
батькові, місце проживання із
зазначенням адреси та індивідуальний
ідентифікаційний номер у Державному
реєстрі фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів;

2) зміст та розмір основного
зобов'язання, строк і порядок його
виконання та/або посилання на правочин,
у якому встановлено основне
зобов'язання;

3) опис предмета іпотеки, достатній для
його ідентифікації, та/або його
реєстраційні дані, у тому числі
кадастровий номер. У разі іпотеки
земельної ділянки має зазначатися її
цільове призначення;

4) посилання на видачу заставної або її
відсутність.

У разі відсутності в іпотечному
договорі однієї з вказаних вище
істотних умов він може бути визнаний
недійсним на підставі рішення суду.

Іпотечний договір може містити
інші положення, зокрема, визначення
вартості предмета іпотеки, посилання
на документ, що підтверджує право
власності іпотекодавця на предмет
іпотеки, відомості про обмеження та
обтяження прав іпотекодавця на предмет
іпотеки, визначення способу звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Іпотечний договір та договір, що
обумовлює основне зобов'язання, можуть
бути оформлені у вигляді одного
документа. Цей документ за формою і
змістом повинен відповідати вимогам,
встановленим у цій статті, та вимогам,
встановленим законом, для договору,
який визначає основне зобов'язання. У
разі якщо іпотекою забезпечується
повернення позики, кредиту для
придбання нерухомого майна, яке
передається в іпотеку, договір
купівлі-продажу цього нерухомого майна
та іпотечний договір можуть укладатися
одночасно.

Згідно із вимогами ч.1 ст.626 ЦК
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
прав та обов»язків.

В силу вимог ч.1 ст.628 ЦК України,
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними , та умови, які є
обов»язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1,3 ст.203 ЦК
України, зміст правочину не може
суперечити цьому кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.

Згідно із ст.10, 11, 60 ЦПК України,
суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи приватний нотаріус
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним
договору іпотеки від 05 квітня 2012 року
не підлягає до задоволення. При цьому
суд зазначає, що твердження позивача
про те, що ОСОБА_1 не підписувала
спірного договору та не укладала його
не заслуговують на увагу та
спростовуються доказами дослідженими
у судовому засіданні. Крім цього, не
заслуговують на увагу твердження
позивача про те, що на дату укладення
договору іпотеки від 05 квітня 2012 року
не існувало приміщення кафе-магазину
за адресою АДРЕСА_1, а тому реєстраційні
дані приміщення не відповідають
дійсності, оскільки відповідно до
витягу про державну реєстрацію прав
від 08.11.2011 року №34925491, що слугувало
підставою для посвідчення нотаріусом
правочину власником нежитлового
приміщення, приміщення кафе магазину у
АДРЕСА_1 була позивач. Також, суд вважає,
що не є підставами, як зазначив позивач,
для визнання правочину недійсним
наявність при укладенні договору копії
інвентаризаційної справи на
приміщення по АДРЕСА_1 у якій не вказано
власника приміщення. Крім цього, суд
вважає, що спірний іпотечний договір
містить усі обов»язкові умови,
передбачені ст.18 Закону України «Про
іпотеку», а тому підстав для визнання
його недійсним, наведених позивачем у
позовній заяві, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ЦК
України, Законом України «Про іпотеку»,
суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи приватний
нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору іпотеки від 05
квітня 2012 року відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан