№ 2-7737-14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2014 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді Бобровник О. В.
при секретарі: Мурга Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Оболонський міський центр зайнятості про розірвання трудового договору та зобов`язання вчинити дії, суд -
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить розірвати трудовий договір від 06 січня 2012 року.
У зв'язку з подіями, що відбулися в березні 2014 року, а саме окупацією АР Крим Російською Федерацією, вона разом з дітьми була змушена виїхати з АР Крим.
На даний момент проживає в м. Києві.
Внаслідок того, що місцезнаходженням відповідача є м. Євпаторія - окупована територія, вона не може розірвати укладений безстроково трудовий договір, а як наслідок, і працевлаштуватися на законних підставах враховуючи те, що на її утриманні знаходяться діти.
В зв'язку з цим, просить задовольнити позов.
Сторони в судове засідання не з'явилися.
Позивачка просить розглядати справу в її відсутності.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, місцезнаходженням відповідача є адреса: АДРЕСА_1.
Будь-які інші адреси місцезнаходження відповідача в справі відсутні.
Листом №30-626 від 23 червня 2014 року Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" визначено, що прийом і доставка пошти в напрямку Автономної республіки Крим та м. Севастополя припинені у зв'язку з блокуванням всіх об'єктів поштового зв'язку.
Отже, наведений вище лист свідчить про відсутність у суду об'єктивної можливості направляти судову кореспонденцію за адресою відповідача.
Крім того, суд зазначає, що інформація стосовно слухання судом справ є публічною та розміщується на офіційному сайті Солом'янського районного суду м. Києва в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у вказаного учасника судового процесу можливості дізнатись про слухання справи за його участю.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.
У зв'язку з подіями, що відбулися в березні 2014 року, а саме окупацією АР Крим Російською Федерацією, позивач разом з дітьми була змушена виїхати з АР Крим.
На даний момент проживає в м. Києві. (а. с. 14)
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Оскільки місцезнаходження відповідача позивачу невідоме, засобів зв'язку з ним вона немає, враховуючи також окупацію АР Крим Російською Федерацією та виїзд позивачки, як особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території, на проживання до м. Києва, а, як наслідок, фактичну неможливість як відповідачем, так і позивачем виконувати умови трудового договору, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» затверджено порядок реєстрації трудового договору (надалі - Порядок).
Відповідно до п.п. 8, 9 Порядку, у разі припинення трудового договору достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір.
Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів.
Відповідно до вимог статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Разом з тим, суд може вирішити спір лише з вказаних позивачами підстав. Змінити підставу позову за власної ініціативою суд не вправі, оскільки цим самим втручається в диспозитивні права позивачів, які передбачають їх право на вільне розпорядження своїми як матеріальними правами, так і процесуальними засобами їх реалізації.
Згідно зі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Норми ст. ст. 57, 59 ЦПК України передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
При цьому обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 208, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 36, 38 Кодексу законів про працю України, п.п. 8, 9 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08 червня 2001 року, суд -
Розірвати трудовий договір б/н від 06 січня 2012 року, який укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі ст. 38 КЗпП України з моменту прийняття рішення судом.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: