АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/8087/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції - Боженко Л. В.
Доповідач - Ткаченко І.Ю. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
м. Дніпропетровськ

23 грудня 2014 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді :
Ткаченко І.Ю.

суддів: Рудь В.В., Повєткіна
В.В.

при секретарі: Шаботинець
С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу

за позовом Комунального підприємства
«Павлоградське виробниче управління
водопровідно - каналізаційного
господарства» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по оплаті за послуги
водопостачання і водовідведення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 серпня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2014 року позивач звернувся
через суд з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по оплаті за
послуги водопостачання і
водовідведення в розмірі 459 грн. 83 коп. В
обґрунтування заявлених вимог позивач
посилається на те, що відповідач,
являючись абонентом КІІ "ПВУВКГ" і
користуючись послугами водопостачання
та водовідведення, повинен виконувати
належним чином і у встановлений строк
покладені на нього обов'язки щодо
своєчасного, щомісячного, не пізніше 20
числа наступного місяця, по оплаті за
комунальні послуги. Однак відповідач
не виконує покладені на нього обов'язки
в повному обсязі, у зв'язку з чим станом
на 01.05.2014 рік утворилася заборгованість
у сумі 459,83 грн., яку позивач просить
стягнути з відповідача (а.с. 3).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 серпня 2014 року позовні
вимоги було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП
"Павлоградське виробниче управління
водопровідно - каналізаційного
господа» заборгованість по оплаті за
послуги водопостачання і
водовідведення в сумі 459, 83 грн.

Також вирішено питання щодо судових
витрат (а.с.61).

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить
скасувати рішення й ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі (а.с.64, 72-74).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 є абонентом КП "ПВУВКГ" і
користується послугами водопостачання
та водовідведення, про що свідчить
складений 30.03.2006 року договір про
надання населенню послуг з
водопостачання та водовідведення
(а.с.16).

Плата за послуги водопостачання
вноситься не пізніше 20-го числа кожного
місяця, що настає за розрахунковий
період. Розрахунковим періодом для
оплати послуг є календарний місяць
згідно з Правилами надання населенню
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№630 від П.07.2005 року.

Задовольняючи позовні вимог, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідач зобов'язання щодо сплати
послуг в повній мірі не виконує, в
наслідок чого станом на 01.05.2014 року
утворилася заборгованість в розмірі 459
грн. 83 коп., що підтверджується довідкою
про заборгованість (а.с.5) а також
особистим рахунком (а.с.6-7).

Вказані висновки суду зроблені без
порушення норм матеріального та
процесуального права, відповідають
«Правилам надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води та
водовідведення», «Правилам
користування системи комунального
водопостачання та водовідведення в
містах і селищах України»,
затверджених наказом Державного
комітету України по
житлово-комунальному господарству № 65
від 01.07.1994 року та Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст.. ст. 20,
21 якого передбачено, що споживач
зобов'язаний укласти договір та
оплачувати надані послуги в строк
установлений законом або договором, а
відповідно до ст.. 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином.

Доводи апеляційної скарги щодо не
врахування судом поважного віку
відповідача, колегія суддів до уваги не
приймає, оскільки ці обставини не мають
правового значення для вирішення
справи по суті.

Що стосується того, що відповідач
деякий час не проживав у квартирі та не
користувався послугами позивача, то ці
обставини не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки відповідач з
відповідною заявою щодо відключення
його квартирі від водопостачання та
водовідведення у встановлений законом
порядок до позивача не звертався.

Посилання відповідача на нібито
невірний розрахунок заборгованості,
колегія суддів також до уваги не
приймає, оскільки зазначене
спростовується матеріалами справи, а
саме довідкою про заборгованість,
особистим рахунком та наданими до суду
апеляційної інстанції розрахунками
нарахувань за надані послуги на час,
коли у відповідача ще не було
встановлено лічильника безпосередньо
у квартирі й нарахування здійснювалися
виходячи з показників будинкового
лічильника та відповіддю щодо
квитанції за липень 2011 року на суму 66, 77
грн., які були банком перераховані не на
рахунок позивача, а на рахунок КП
«Павлоградтеплоенерго».

Щодо незастосування строку позовної
давності, про що зазначено в рішенні
суду, то колегія суддів цю обставину не
перевіряє, оскільки матеріали справи
не містять відповідної заяви
відповідача та це не є доводом
апеляційної скарги.

Інші доводи апелянта, приведені в
апеляційній скарзі фактично зводяться
до переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду 1 інстанції, яким у
досить повному обсязі з'ясовані права
та обов'язки сторін, обставини справи,
доводи сторін перевірені і їм дана
належна оцінка, а відповідно до ст. 212
ЦПК України, виключне право оцінки
доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Порушень норм
матеріального та процесуального права,
які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення - не
встановлено, тому апеляційний суд
приходить до висновку, що рішення суду
відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК
України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: