АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у першій інстанції
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.,
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представників
позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника
відповідача ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 3 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення суми
боргу за договором позики.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 3 липня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_7 задоволені: стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7
заборгованість за договором позики і 3%
річних у розмірі 5060410,96грн та 3441грн
судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 23.11.2009 уклали договір
позики, який оформили борговою
розпискою, де зазначено, що відповідач
отримав від позивача в позику 5 000 000,00
грн, які зобов'язався повернути
повністю до 02.04.2013.

Враховуючи, що доводи відповідача про
те, що він не підписував розписку та не
отримував кошти у борг від позивача,
спростовуються висновками комплексної
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів від 31.03.2014, відповідно до
яких підпис від імені ОСОБА_6 у
розписці, датованій 23.11.2009, виконаний
ОСОБА_6 рукописним способом за
допомогою пишучої ручки, яка
споряджена пастою синьо-фіолетового
кольору, без попередньої технічної
підготовки і технічних засобів та без
впливу на нього будь-яких збиваючих
факторів (штучних або природних), а
також що належних та допустимих
доказів на спростування таких
висновків експертизи суду не надано,
виходячи з того, що інші доводи
відповідача не знайшли свого
підтвердження та спростовуються
наявними у матеріалах справи та
дослідженими у судовому засіданні
належними і допустимими доказами, - суд
першої інстанції дійшов висновку про
обгрунтованість позовних вимог та
правильність розрахунків позивача
щодо розміру 3% річних від суми боргу і
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_7

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 03.07.2014 та
ухвалити нове, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_7 відмовити у
повному обсязі. Посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Під час апеляційного розгляду
представник ОСОБА_6 підтримав
апеляційну скаргу з наведених у ній
доводів. Представники позивача проти
апеляційної скарги заперечували,
просили залишити без змін оскаржуване
рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність і
обгрунтованість рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 03.07.2014 у даній справі, колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а вказане рішення
- залишенню без змін з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що факт укладення
сторонами договору позики
підтверджується розпискою від 23
листопада 2009 року, підписаною ОСОБА_6,
оригінал якої зберігався у ОСОБА_7 і
наданий ним суду на підтвердження
неповернення боргу (т.1ас64).

Письмова форма договору позики у формі
розписки відповідно до положень ч.2
ст.1047 ЦК України є доказом факту
укладення договору та факту передачі
грошової суми позичальнику. За своєю
суттю розписка про отримання позики є
документом (письмовим доказом), який
видається боржником кредитору і
підтверджує факт укладення договору,
умови договору та засвідчує отримання
боржником від кредитора певної
грошової суми.

З огляду на викладене установленим є
факт передачі позивачем у борг
відповідачу грошових коштів у розмірі 5
млн. грн з терміном повернення боргу до
2 квітня 2013 року, тобто, факт укладення
договору позики з дотриманням
письмової форми договору. За таких
обставин доводи апеляційної скарги про
те, що договору позики у письмовій
формі укладено не було, - не
заслуговують на увагу як такі, що не
ґрунтуються на нормах матеріального
права і спростовуються встановленими
судом обставинами.

Доводи відповідача та його
представника про те, що ОСОБА_6 не брав у
ОСОБА_7 грошей у борг і не підписував
розписку, спростовуються Висновком
експертів за результатами проведення
комплексної судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи
документів від 31.03.2014 (т.1ас146-154),
відповідно до якого підпис від імені
ОСОБА_6 у розписці, датованій 23.11.2009,
виконаний ОСОБА_6 рукописним способом
за допомогою пишучої ручки, яка
споряджена пастою синьо-фіолетового
кольору, без попередньої технічної
підготовки і технічних засобів та без
впливу на нього будь-яких збиваючих
факторів (штучних або природних).

Належних і допустимих доказів на
підтвердження того, що друкований
текст розписки був складений окремо і
незалежно від підпису на розписці, у
передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК України
порядку суду не надано.

Самі по собі пояснення відповідача та
його представника про те, що 17.05.2013 під
час проведення обшуку за місцем
проживання ОСОБА_8 серед іншого було
вилучено чисті аркуші формату А-4 з
печатками та підписами невідомого
походження, якими скористався ОСОБА_7,
звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_6
про повернення боргу - не дають підстав
вважати, що на вилучених
оперуповноваженим ВДСБЕЗ Дарницького
РУ ГУ МВС України в м. Києві чистих
аркушах паперу були наявні підписи
саме ОСОБА_9 (т.2ас73-84).

Крім того, пояснення свідка на
підтвердження факту належності
підпису певній особі не є належним і
допустимим доказом, а тому доводи
представника позивача про
безпідставність відхилення судом
першої інстанції його клопотання про
допит свідка ОСОБА_8 на підтвердження
факту належності ОСОБА_6 підписів на
вилучених під час обшуку 17.05.2013 чистих
аркушах формату А-4 не заслуговують на
увагу. Інших належних і допустимих
доказів на підтвердження своїх доводів
у цій частині відповідач та його
представник у передбаченому ст.ст.10,60
ЦПК України порядку суду не надали.

Не знайшли свого підтвердження у
судовому засіданні і доводи
відповідача про те, що вилученими під
час обшуку у квартирі ОСОБА_8
оперуповноваженим ВДСБЕЗ Дарницького
РУ ГУ МВС України в м. Києві чистими
аркушами формату А-4 з підписами
скористався позивач.

Наведені доводи апеляційної скарги
грунтуються на припущеннях, а тому до
уваги не приймаються.

Відповідно до Висновку експертів від
31.03.2014 (т.1ас146-154) встановити, в якій
послідовності виконувались друкований
текст і підпис у розписці від імені
ОСОБА_6, датованій 23.11.2009, не виявилось
можливим у зв'язку з відсутністю місць
їх взаємних перетинів. За таких
обставин обґрунтованим є висновок суду
першої інстанції про відмову у
проведенні додаткової
судово-технічної експертизи
документів для з'ясування питання про
послідовність виконання друкованого
тексту і підпису у розписці.

Допитаний у судовому засіданні суду
першої інстанції експерт ОСОБА_10
пояснив, що вирішення питання про час
виконання підпису у розписці від імені
ОСОБА_6, датованій 23.11.2009, неможливо у
зв'язку з тим, що для вирішення
вказаного питання підлягає
застосуванню Методика визначення
абсолютного віку документів, яка
розрахована на встановлення часу
виконання рукописних записів,
нанесених пастами кулькових ручок, і
вивчає зміну властивостей пасти
штрихів, якими виконані документи, у
часі, а підпис на оригіналі розписки
містить ознаки неналежного зберігання
(розмиви на папері та неоднорідна зміна
кольору штрихів, механічне
зістарювання у вигляді потертостей
тощо). За таких обставин застосування
вказаної Методики до наданої на
дослідження розписки неможливе через
її пошкодження.

З огляду на наведене обґрунтованою є
відмова суду першої інстанції у
призначенні додаткової
судово-технічної експертизи
документів щодо з'ясування питання про
час виконання підпису у розписці від
імені ОСОБА_6, датованій 23.11.2009. При
цьому надання дозволу на пошкодження
оригіналу розписки не має правового
значення, адже пошкоджено сам оригінал
підпису, що унеможливлює проведення
експертизи.

Вирішення питання про час виконання
друкованого тексту розписки неможливо
у зв'язку з відсутністю науково
обґрунтованої методики по
встановленню абсолютного часу
виконання текстів, надрукованих за
допомогою знакосинтезуючих пристроїв
(т.1ас151зворот), що також підтверджує
відсутність підстав для призначення
додаткової або повторної
судово-почеркознавчої та
судово-технічної експертизи.

За таких обставин підстав для
застосування положень ч.1 ст.146 ЦПК
України немає, адже факту ухилення
позивача від участі в експертизі не
встановлено, а відсутність об'єктивної
можливості проведення експертизи не
залежить від волі сторін у справі.

З урахуванням викладеного суд першої
інстанції повно та всебічно з'ясував
обставини, на які сторони посилались як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні і
надані суду сторонами в порядку
ст.ст.10,60 ЦПК України. Виконавши всі
вимоги цивільного судочинства, суд
першої інстанції вирішив справу згідно
із законом. На підставі ст.213 ЦПК
України таке рішення є законним і
обґрунтованим. Доводи апеляційної
скарги висновків суду, викладених в
оскаржуваному рішенні, не спростовують
і на їх правильність не впливають.
Передбачених ст.309 ЦПК України підстав
для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 3 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О.Антоненко

Судді
О.В.Немировська

А.О.Чобіток

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №760/18721/13-ц
Головуючий у першій інстанції
Букіна О.М.

Апеляційне провадження №22-ц/796/10197/2014
Доповідач
Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

9 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.,
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представників
позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника
відповідача ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 3 липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення суми
боргу за договором позики.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317
ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6
відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 3 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О.Антоненко

Судді
О.В.Немировська

А.О.Чобіток