У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Херсонської міської ради, третя
особа - друга Херсонська державна
нотаріальна контора, про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Херсонської області
від 13 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, у якому
просила визнати за нею право власності
в порядку спадкування за законом на 52/100
частини домоволодіння, яке розташоване
за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначала, що
ОСОБА_6 7 вересня

1979 року склала і нотаріально
посвідчила заповіт, яким заповіла із
належної їй частини вказаного будинку
1/2 частину - ОСОБА_7 (своєму синові) та 1/2
частину в рівних частках - ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 (своїм онукам). Спадщина після
ОСОБА_6 оформлена не була, однак була
прийнята ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які на день
смерті спадкодавця та протягом шести
місяців після смерті проживали у
спадковому будинку. ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщину після нього
прийняла його дочка, та її мати - ОСОБА_8,
яка на день смерті спадкодавця і
протягом шести місяців після смерті
проживала в будинку за вказаною
адресою, однак свої спадкові права в
установленому законом порядку при
житті не оформила і померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона прийняла спадщину
після матері шляхом подання до
нотаріальної контори в установлений
законом строк відповідної заяви, але
оформити свої права не змогла через
відсутність правовстановлюючого
документа на спадкове майно.
Посилаючись на те, що цей документ
відсутній через неправомірні дії
ОСОБА_5, яка, будучи співвласником
спірного будинку, звернулася до суду з
позовом про припинення права власності
на належні

ОСОБА_6 52/100 частини будинку та в
результаті отримала свідоцтво про
право власності на весь будинок, та на
те, що в послідуючому судове рішення
про задоволення позову було скасовано
в апеляційному порядку і при новому
розгляді справи рішенням
Суворовського районного суду

м. Херсона від 28 вересня 2009 року, у
задоволенні заявлених вимог ОСОБА_5
відмовлено. На підставі цього вона
звернулася до суду за захистом своїх
прав.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 30 січня

2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.
Визнано за ОСОБА_4 право власності в
порядку спадкування за законом на 52/100
частини будинку, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 13 травня

2014 року рішення місцевого суду
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_4
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення
апеляційної інстанції та направити
справу на новий розгляд до
апеляційного суду.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення апеляційної інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції,
перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду, на підставі належним чином
оцінених доказів, поданих сторонами
(ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов ОСОБА_4 не
підлягає задоволенню, керуючись при
цьому нормами ст. 549 ЦК УРСР.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити
оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської
області від 13 травня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник