Справа №478/389/14-ц пров. №2/478/276/2014
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

17.06.2014 року
Казанківський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючої судді

Сябренко І.П.

за участю: секретаря

Поліщук С.П.

представника позивача

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду смт.
Казанка цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_2 до Казанківської
районної державної адміністрації
Миколаївської області про визнання в
порядку спадкування права на
завершення приватизації та одержання
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку,

В с т а н о в и в:

27.02.2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з
позовною заявою до Казанківської
районної державної адміністрації про
визнання в порядку спадкування права
на завершення приватизації та
одержання правовстановлюючого
документа в якій зазначила, що її мати
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, набула
право постійного користування
земельною ділянкою для ведення
особистого підсобного господарства
площею 2 га в межах згідно з планом,
розташованої на території
Миколо-Гулаківської сільської ради та
за життя розпочала процедуру
приватизації. При зверненні до
нотаріальної контори з питання
отримання свідоцтва про прийняття
спадщини нотаріусом було відмовлено у
зв'язку з тим, що у неї відсутній
правовстановлюючий документ на
спадкове майно, тому просила визнати за
нею в порядку спадкування право на
завершення приватизації та отримання
на своє ім'я правовстановлюючого
документа на земельну ділянку площею 2
га, яка розташована в межах території
Миколо-Гулаківської сільської ради
Казанківського району.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач Казанківська районна
державна адміністрація явку свого
представника в судове засідання не
забезпечив, але надав заяву про
можливість розгляду справи за його
відсутністю.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
суд приходе такого висновку.

Відповідно до ст.1217 ЦК України
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1, 3 ст.1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

В силу ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування" від
16.05.2013 р. № 24-753/0/13 ( п. 3.5), якщо видача
державного акта про право власності на
землю здійснюється на підставі рішення
про передачу громадянам України
безоплатно у приватну власність
земельних ділянок, прийнятого органами
місцевого самоврядування відповідно
до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про
приватизацію земельних ділянок", до
спадкоємців переходить право отримати
державний акт про право власності на
земельну ділянку. Зазначений порядок
встановлений законодавством у разі
набуття права власності на земельні
ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст.116
ЗК).

Згідно вказаного роз'яснення
визнається правильною практика судів,
які задовольняють вимоги спадкоємців,
що звернулися до суду з позовами про
визнання відповідного права в порядку
спадкування - права на завершення
приватизації та одержання державного
акта про право власності на землю на
ім'я спадкоємця.

Відповідно до Законів "Про державний
земельний кадастр" та "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" з 1 січня 2013 року
державні акти на право власності на
земельну ділянку не видаються.
Натомість, згідно ст.18 ЗУ "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень",
правовстановлюючим документом, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку, яка передана фізичним та
юридичним особам шляхом безоплатної
передачі із земель державної чи
комунальної власності за рішеннями
органів державної влади, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
органів місцевого самоврядування, є
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно.

Матеріалами справи встановлено, що
розпорядженням Казанківської районної
державної адміністрації від 27.09.2012 року
№805-р затверджено проект землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
громадянці ОСОБА_4 для ведення
особистого селянського господарства
із земель державної власності в межах
території Миколо-Гулаківської
сільської ради та передано у власність
земельну ділянку, загальною площею 2,0000
га ріллі для ведення особистого
селянського господарства із земель
державної власності в межах території
Миколо-Гулаківської сільської ради.

З свідоцтва про смерть (ксерокопії)
серії НОМЕР_1 від 01.04.2013 року вбачається,
що громадянка ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років в селі
Миколо-Гулак Казанківського району
Миколаївської області.

Як видно з матеріалів спадкової справи
за №97/2013 до приватного нотаріуса
Казанківського районного
нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою
про прийняття спадщини після смерті
спадкодавця ОСОБА_4 звернулася 26.09.2013
року ОСОБА_2 (донька спадкодавця).

Проте, у видачі свідоцтва про право на
спадщину на земельну ділянку площею 2
га, розташовану в межах території
Миколо-Гулаківської сільської ради
Казанківського району Миколаївської
області позивачці було відмовлено, про
що нотаріусом винесено відповідну
постанову від 27.09.2013 року.

Із постанови про відмову у вчиненні
нотаріальної дії вбачається, що
підставою для відмови у видачі
свідоцтва є ненадання позивачем
правовстановлюючого документа на
земельну ділянку.

За таких обставин, суд приходе
висновку про те, що позивачка ОСОБА_2
прийнявши спадщину після смерті матері
набула право на спадкування усіх прав
та обов'язків, що належали спадкодавцю
ОСОБА_4, тому позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
належить стягнути 243 грн. 60 коп. судових
витрат, пов'язаних зі сплатою судового
збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до
Казанківської районної державної
адміністрації Миколаївської області
про визнання в порядку спадкування
права на завершення приватизації та
одержання свідоцтва про право
власності на земельну ділянку, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування право на завершення
приватизації та одержання свідоцтва
про право власності на земельну
ділянку, загальною площею 2 га ріллі,
наданої для ведення особистого
селянського господарства із земель
запасу Миколо-Гулаківської сільської
ради Казанківського району
Миколаївської області, після смерті
спадкодавця ОСОБА_4, що мало місце
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з Казанківської районної
державної адміністрації Миколаївської
області на користь ОСОБА_2 судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Миколаївської області через
Казанківський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
відповідач, який не був присутнім у
судовому засіданні може подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя