АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5993/14
Головуючий 1 інстанції
Справа № 643/8943/14-ц
Доповідач - Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.,

суддів:
Кірсанової Л.І.,

Трішкової І.Ю.,

при секретарі -
Черепаха С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Московського районного суду
м. Харкова від 22 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
третя особа - Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, про надання дозволу на
тимчасовий виїзд дитини за кордон,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 22 липня 2014 року позов
ОСОБА_3 задоволено. Вирішено надати
дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці
України, уродженці м Харкова на
оформлення проїзних документів на
право тимчасового виїзду на період з
01.10.2014 року по 30.09.2017 року за межі
України до Сполучених Штатів Америки
малолітній дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженці м. Харкова без згоди та
батька ОСОБА_2; надати дозвіл на виїзд
за межі України до Сполучених Штатів
Америки малолітній ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженні м. Харкова у
супроводі матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
на період з 01.10.2014 року по 30.09.2017 року,
без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення, яким
відмовити в повному обсязі у
задоволенні позову ОСОБА_3 Посилається
на порушення судом норм процесуального
права, невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. Вказує, що
в позові та доданих до нього матеріалах
відсутні докази того, що позивачка та
її чоловік у разі переїзду до США
будуть в змозі облаштувати дитині
належні умови проживання та навчання.
Наполягає, що виїзд його доньки за
кордон порушить його право на
спілкування з донькою та участь у її
вихованні.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає за
необхідне в її задоволенні відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3
перебували у зареєстрованому шлюбі,
шлюб між ними було розірвано 14.04.2004 року
/а.с.28/. В шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2
народилася донька ОСОБА_4 /а.с.27/. 13
червня 2008 року позивачка уклала шлюб з
ОСОБА_7, та після реєстрації шлюбу взяла
прізвище чоловіка /а.с.6/.

Від шлюбу з ОСОБА_7 позивачка має двох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_8
ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5
/а.с.22.23/.

За змістом довідки з місця проживання
про склад сім'ї та реєстрацію,
неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
зареєстрована та проживає разом з
матір'ю ОСОБА_3 /а.с.26/.

Згідно рішенням Київського районного
суду м. Харкова від 02.07.2009 р„ що набрало
законної сили, ОСОБА_2 встановлений
порядок участі у вихованні доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 визначений час
побачення ОСОБА_2 з донькою у першу та
третю суботу кожного місяця з 10-00 год.
до неділі 14-00 год. та надано право на
організований відпочинок ОСОБА_2 з
донькою один раз на рік протягом двох
тижнів в період літніх канікул.

З довідки Московського ВДВС ХМУЮ від
19.06.2014 р. вбачається, що ОСОБА_2 має
заборгованість по сплаті аліментів на
утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка станом на 01.01.2014 року складає 4 725
грн. 70 коп.

Матеріалами справи підтверджено, що
чоловік позивачки ОСОБА_7 погодився на
пропозицію, яка надійшла від компанії
ЕРАМ Systems, USA щодо офіційного
працевлаштування та роботи у компанії
з тимчасовим переїздом до США строком
на три роки.

Так, згідно повідомлення ЕРАМ Systems, USA,
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8 отримує робочу
візу Н1В від компанії ЕРАМ Systems, USA,
початковим строком на 3 роки та з 01.10.2014
року буде працювати в офісі компанії
ЕРАМ Systems, USA в США, члени сім'ї будуть
супроводжувати ОСОБА_7 за візою Н4.
Компанія ЕРАМ Systems, USA бере на себе
витрати пов'язані з переїздом ОСОБА_7 та
його сім'ї до США та працевлаштування.

Оскільки час роботи чоловіка позивачки
за кордоном складає три роки, а також
враховуючи складну політичну та
військову ситуацію в Україні та в
інтересах трьох своїх дітей, ОСОБА_3
вирішила разом з дітьми (трьома
доньками) тимчасово виїхати до США з
чоловіком.

Відповідач ОСОБА_2 не надає згоди на
виїзд дитині ОСОБА_4 за межі України.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що тимчасовий виїзд ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір*ю та сестрами до
США відповідає інтересам дитини.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 171 Сімейного
Кодексу України дитина має право на те,
щоб бути вислуханою батьками, іншими
членами сім'ї, посадовими особами з
питань, що стосуються її особисто, а
також питань сім'ї; дитина, яка може
висловити свою думку, має бути
вислухана при вирішенні між батьками,
іншими особами спору щодо її виховання,
місця проживання, у тому числі при
вирішенні спору про позбавлення
батьківських прав, поновлення
батьківських прав, а також спору щодо
управління її майном.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції була опитана малолітня
ОСОБА_4, яка пояснила суду, що в даний
час вона проживає спільно з мамою,
вітчимом та двома молодшими сестрами
однією сім'єю. Дитині комфортно з
матір'ю, вітчимом та сестричками,
оскільки вітчим та мати приділяють їй
багато уваги, забезпечують
матеріально, займаються її вихованням,
між ними існує тісний контакт та
взаєморозуміння. Дівчинка вказує, що
вона дуже бажає виїхати до США разом із
сім'єю, з якою вона відчуває себе
захищеною, вивчати іноземну мову,
пізнавати культуру іншої держави,
вчитися у навчальних закладах та не
хоче жити з батьком, хвилюється, що
залишиться в Україні без матері та
сестричок.

Згідно принципу 6 Декларації про права
дитини від 20 листопада 1959 року,
малолітня дитина не повинна, крім
випадків, коли є виключні обставини,
бути розлученою з матір'ю.

У відповідності до ст.9 Конвенції про
права дитини, прийнятої Генеральною
Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року -
держави-учасниці поважають право
дитини, яка розлучається з одним чи
обома батьками, підтримувати на
регулярній основі особисті відносини і
прямі контакти з обома батьками, за
винятком випадків, коли це суперечить
найкращим інтересам дитини.

Статтею 18 Конвенції про права дитини
визначено, що, батьки несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Відповідно ч. З ст. 313 Цивільного
Кодексу України, фізична особа, яка не
досягла шістнадцяти років, має право на
виїзд за межі України лише за згодою
батьків (усиновлювачів),
піклувальників та в їхньому супроводі
або в супроводі осіб, які уповноважені
ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХП, постановою КМУ
від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження
Правил перетинання державного кордону
громадянами України». Правилами
оформлення і видачі паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон і проїзного документа дитини, їх
тимчасового затримання та вилучення,
затверджених постановою КМУ від 31
березня 1995 р. № 231.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57,
передбачають, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягай
16-річного віку, здійснюються лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягай 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягай 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Згідно з Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон 5 проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року № 231, відомості про дітей, які
їдуть за кордон разом з батьками
(законними представниками), вписуються
в паспорти батьків чи одного з батьків
(законних представників) на підставі
заяви громадянина, у чий паспорт
вписуються діти, у разі потреби
самостійного виїзду дитини, яка
постійно проживає в Україні, за кордон
оформляється проїзний документ, а у
випадках, передбачених пунктом 4 цих
Правил - паспорт (п. 17); оформлення
паспорта/проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, - того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально,
за наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду (п. 18).

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Сімейне законодавство виходить із
принципу повної рівноправності обох
батьків у всіх правах і обов'язках
відносно своїх дітей. Законодавством
визначено права та обов'язки батьків
щодо виховання дитини, при цьому
пріоритетним та принциповим
визначенням є інтереси дитини, що вони
повинні бути непорушними в
незалежності від стосунків батьків між
собою.

Судова колегія вважає, що виїзд дитини
з матір'ю за межі України не позбавляє
можливості ОСОБА_2 виконувати свої
батьківські обов'язки та спілкуватися
з донькою, оскільки цей виїзд
тимчасовий. Крім того, відповідач не
позбавлений можливість спілкуватися з
дитиною телефоном та через Skype у мережі
Інтернет.

Позивач пояснила в суді, що навіть у
разі тимчасового від*їзду до США, за
відсутності військових дій на
території України планує відвідувати
Харків, де мешкають її батьки та родичі,
тому відповідач буде мати можливість й
особисто спілкуватися з донькою.

Матеріалами справи підтверджено, що
відчим дитини ОСОБА_7 на цей час
знаходиться в США та займається
облаштуванням гідних умов проживання
для всієї родини.

Відповідач вказував, що не бажає, щоб
його доньку у США використовували у
якості няньки для молодших сестер, які
значно менші від неї за віком та не
мають з нею нічого спільного. Однак
такі доводи ґрунтуються на припущеннях
відповідача, про вказане порушення її
прав дівчинка не заявляла, доказів
такого порушення суду не надано, та й
сам відповідач не зазначав, що дитину
експлуатують у якості няньки зараз. З
пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона
прихильна до сестричок, бажає з ними
тимчасово виїхати до США.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що тимчасовий виїзд
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір*ю та
сестрами до США відповідає інтересам
дитини.

За таких обставин, рішення суду першої
інстанції ухвалено з дотриманням вимог
закону і є обґрунтованим.

Судом першої інстанції правильно
досліджені і оцінені обставини по
справі, надані сторонами докази, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія
судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Московського районного суду м.
Харкова від 22 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді -