Справа № 314/3264/14-ц Провадження № 2/314/1091/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 року Вільнянський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Кіяшко В.О.,

при секретарі Павлівській І.В.,

за участю

представника позивача (відповідача по зустрічному позову) ОСОБА_1,

відповідача (позивача по зустрічному позову) ОСОБА_2,

представника відповідачів по первісному позову (позивачів по зустрічному позову ОСОБА_2, ОСОБА_3) ОСОБА_4,

відповідача по зустрічному позову ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_5, 3-тя особа: Вільнянська державна нотаріальна контора Запорізької області про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання свідоцтв про право на спадщину за законом на нерухоме майно недійсним та скасування, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 198а), в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді земельної ділянки площею 6,96га, розташованої на території Павлівської сільської ради, а також житлового будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями після смерті батька є він, його мати ОСОБА_9 (дружина померлого), його сестри ОСОБА_2, ОСОБА_5, та їх брат ОСОБА_3.

У встановлений законом строк позивач та його мати звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька.

ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 у встановлений законом строк не звернулись до нотаріальної контори, але звернулись до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини. 27.01.2012 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 був визначений додатковий строк для прийняття спадщини.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12.05.2014 вказане рішення Вільнянського суду Запорізької області від 27.01.2012 було скасовано, у зв'язку з тим,що в справі був залучений неналежний відповідач - Павлівська сільська рада, замість спадкоємців, які у встановлений законом строк звернулись з відповідними заявами до нотконтори, а саме позивач по даній справі ОСОБА_6 і його мати ОСОБА_9.

В термін дії рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.01.2012р. ОСОБА_2 скористалась своїм правом і отримала свідоцтво про прийняття спадщини на 1/5 частину спірної земельної ділянки після смерті батька.

Мати позивача ОСОБА_9 також отримала свідоцтво про прийняття спадщини на 1/5 частину спірної земельної ділянки, будинок мати не встигла оформити, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Постановою від 04.06.2014р. позивачу було відмовлено в оформленні спадщини після смерті батька через нотаріальну контору, так як всі оригінали документів на землю і будинок відповідач ОСОБА_2 утримує у себе.

У зв'язку з чим позивач вважає, що він і його мати належним чином скористались своїм правом на прийняття спадщини, є єдиними спадкоємцями після смерті батька, і просить суд визнати за ним право власності на ? частину спірної земельної ділянки і на ? частину будинку.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з зустрічним позовом про встановлення факту прийняття ними спадщини після смерті їх батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнати за ними право власності в порядку спадкування, після смерті батька за кожним по 1/8 частини спірної земельної ділянки та будинку. Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування, після смерті матері на 35/64 частин від кожної частини спадщини - земельної ділянки та будинку. Визнати недійсним та скасувати Свідоцтва про право власності на спадщину за законом серії ВТМ № 950331 та серії ВТМ № 950332 від 19.12.2013року, що видані на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_9

Ухвалою суду від 02.10.2014р. зустрічний позов був прийнятий судом та об'єднаний в одне провадження з первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 первісний позов підтримав, просив суд його задовольнити на тих підставах, що в ньому зазначені, відносно зустрічного позову, не заперечував проти скасування свідоцтва, отриманого ОСОБА_2 на 1/5 частину спірної земельної ділянки, так як рішення на підставі якого воно було видане, скасовано апеляційним судом Запорізької області, що стосується інших позовних вимог заперечував, мотивуючи це тим, що в суді не було доведено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали з батьками, а тому не доведений факт прийняття ними спадщини. Що стосується визнання права власності за ОСОБА_2 після смерті матері, в цій частині позов також не підлягає задоволенню, так як ОСОБА_2 має можливість оформити спадщину через нотаріальну контору, так як в неї на руках знаходяться оригінали документів як на будинок так і на землю.

Представник відповідачів (ОСОБА_2, ОСОБА_3) ОСОБА_4 первісний позов визнав частково, вважає, що його довірителі довели факт прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7, а тому, спадкове майно повинно бути поділено після його смерті таким чином: ? частина як на землю так і на будинок належить ОСОБА_9, як частина спільної сумісної власності подружжя, а інша ? частина повинна бути поділена між дітьми та їх матір'ю, як спадкове майно в рівних частках.

Відповідачка ОСОБА_2 підтримала свого представника в повному обсязі.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 підтримала зустрічний позов та заперечувала проти первісного позову в частині розподілу спадкового майна.

Представник 3-ї особи Вільнянської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у їх відсутності (а.с. 200). Зі згоди учасників процесу, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника 3-ї особи.

В судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, які пояснили суду, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 постійно доглядали своїх батьків, так як останні потребували сторонньої допомоги в силу свого віку, а також за наявності захворювань. До батьків навідувалась також їх сестра ОСОБА_5. Що стосується молодшого брата ОСОБА_6, він до батьків не приїздив та не допомагав.

Суд, вислухавши учасників процесу, свідків, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що первинний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст.6 та ст.13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України.

У судовому засіданні встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 (а.с. 9).

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі у вигляді земельної ділянки площею 6,96га, розташованої на території Павлівської сільської ради, а також житлового будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями після смерті батька є позивач ОСОБА_6, його мати ОСОБА_9 (дружина померлого), його сестри ОСОБА_2, ОСОБА_5, та їх брат ОСОБА_3.

У встановлений законом строк позивач та його мати звернулись до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька.

ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 у встановлений законом строк не звернулись до нотаріальної контори, але звернулись до суду з позовом про поновлення строку для прийняття спадщини. 27.01.2012 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 був визначений додатковий строк для прийняття спадщини (а.с. 58).

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12.05.2014 вказане рішення Вільнянського суду Запорізької області від 27.01.2012 було скасовано, у зв'язку з тим що в справі був залучений неналежний відповідач Павлівська сільська рада, замість спадкоємців, які у встановлений законом строк звернулись з відповідними заявами до нотконтори, а саме позивач по даній справі ОСОБА_6 і його мати ОСОБА_9 (а.с. 80-81).

За нормами ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між дітьми спадкодавця ОСОБА_7 є спір стосовно прийняття спадщини, і в даний час він є не вирішеним, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне розділити спадщину між спадкоємцями, яких права визначені, а саме визначитись з правом власності за ОСОБА_9, так як вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, але не встигла її повністю оформити, а також визнати право власності за ОСОБА_6, з урахуванням того, що таке рішення не змінює обсяг права власності ні позивача ні відповідачів і не перешкоджає захисту права, яке вони вважають порушеним шляхом пред'явлення іншого позову.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_7 і ОСОБА_9 перебували у шлюбі з 18.07.1952року (обр. а.с. 21). Під час шлюбу побудували будинок АДРЕСА_1, який оформили на ОСОБА_7 в 1989році.

Згідно ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хворобою тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України - дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, враховуючи вимоги щодо спільного майна подружжя, померлому ОСОБА_7 належало на праві власності ? частина спірного будинку, і з урахуванням п'яти спадкоємців, відповідно до ст. 1278 Цивільного кодексу України, частка одного спадкоємця дорівнює 1/10 частині.

Крім того, на момент смерті ОСОБА_7 належала на праві особистої власності земельна ділянка, загальною площею 6,96га, розташована на території Павлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України земельна ділянка, є особистою власністю дружини чоловіка, якщо вона набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Таким чином, враховуючи вимоги сімейного кодексу, спірна земельна ділянка перебувала у приватній власності спадкодавця, таким чином з урахуванням п'яти спадкоємців, відповідно до ст. 1278 Цивільного кодексу України, частка одного спадкоємця дорівнює 1/5 частини.

У зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги по первинному позову ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню в частині визнання за останнім права власності в порядку спадкування за законом, після смерті батька на 1/5 частку спірної земельної ділянки; а також на 1/10 частку спірного житлового будинку. Крім того, на підставі викладеного, зустрічний позов в частині скасування свідоцтва про право на спадщину за законом видане на ім'я ОСОБА_9, не підлягає задоволенню, так як спірна земельна ділянка не є спільною власністю подружжя, і дружина набуває право власності в загальному порядку як спадкоємець першої черги за законом нарівні з іншими спадкоємцями.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, він також підлягає частковому задоволенню.

При розгляді зустрічного позову встановлено, що спадкодавець ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому відносини спадкування регулюються правилами ЦК 2003р.

Таким чином, позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо встановлення факту прийняття спадщини не ґрунтуються на законі, так як не передбачені правовими нормами ЦК 2003р., а тому в цій частині зустрічний позов не підлягає задоволенню.

Відносно позовних вимог зустрічного позову про визнання права власності за ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, яка при житті прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7.

Судом встановлено, щодо спадщини, яка відкрилась після її смерті входить ? частина спірного житлового будинку (яка належала останній як спільне майно подружжя), 1/10 частина спірного будинку, яку вона прийняла після смерті чоловіка, а також 1/5 частина земельної ділянки.

При житті ОСОБА_9 розпорядилась всім своїм майном і заповідала його своїй доньці ОСОБА_2

За нормами ст. ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Таким чином, спадкоємцями після її смерті є ОСОБА_2, а також її сестра ОСОБА_5, так як на час смерті матері в неї виникло право на обов'язкову частку і вона звернулась до нотаріальної контори з відповідною заявою.

У зв'язку з чим спадщина після смерті ОСОБА_9 повинна бути розділена між її доньками ОСОБА_2 за заповітом, а також за ОСОБА_5 обов'язкова частка.

Державний нотаріус 16.07.2014р. відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право власності після смерті матері ОСОБА_9, мотивуючи це тим, що право власності на ? частку у спільному майні подружжя видається тому з подружжя, який його пережив, і так як гр. ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, це унеможливлює видачу свідоцтва (а.с. 228).

Відповідно до вимог ст. 1241 ЦК України, непрацездатні діти спадкодавця, спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом.

Якщо спадщина приймалась за законом після смерті ОСОБА_9, то вона, ОСОБА_5, була одна з чотирьох спадкоємців, а тому вона має право на обов'язкову частку:

- земельна ділянка - обов'язкова частка складає 1/40 (1/5 : 4 = 1/20; 1/20 : 2 = 1/40), а частка за заповітом 7/40 (1/5 - 1/40 = 7/40);

- будинок - обов'язкова частка 3/40 (1/2 + 1/5 = 3/5; 3/5 : 4 = 3/20; 3/20 : 2 = 3/40), а частка за заповітом 21/40 (3/5 - 3/40 = 21/40).

Що стосується вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВТМ 950331 від 19.12.2013р., видане на ім'я ОСОБА_2, після смерті батька ОСОБА_7, в цій частині також зустрічний прозов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Оскільки рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.01.2012 скасовано, у зв'язку з тим, що в справі був залучений неналежний відповідач, відпала і підстава, згідно з якою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вищевказане свідоцтво повинно бути визнане недійсним та скасовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 6,96гектарів, розташованої на території Павлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області, посвідчену державним актом серії НОМЕР_1, кадастровий НОМЕР_2, після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування за законом на 1/10 частку житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Зустрічний позов - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 7/40 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 6,96гектарів, розташованої на території Павлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області, посвідчену державним актом серії НОМЕР_1, кадастровий НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_7, після смерті матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 21/40 частки житлового будинку АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_7, після смерті матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВТМ № 950331, що видане державним нотаріусом Вільнянської державної нотаріальної контори Запорізької області Кравченко О.М. на ім'я ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на обов'язкову частку у спадщині на 1/40 частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 6,96гектарів, розташованої на території Павлівської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області, посвідчену державним актом серії НОМЕР_1, кадастровий НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_7, після смерті матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на обов'язкову частку у спадщині на 3/40 частки житлового будинку АДРЕСА_1, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_7, після смерті матері ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : В. О. Кіяшко

25.11.2014