АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№22ц-791/2406/2014 р. Головуючий в
І інстанції: Кузьміна О.І.
Доповідач: Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 10 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової
О.М.СуддівБазіль Л.В. Прокопчук Л.П.При
секретаріЯковенко В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства «Фідобанк» на
рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 липня 2014 року у справі
за позовом публічного акціонерного
товариства «Фідобанк» (далі ПАТ
«Фідобанк», Банк) до ОСОБА_5, діючої в
своїх інтересах та в інтересах
малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, третя
особа; виконавчий комітет Дніпровської
районної у м. Херсоні ради про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ПАТ «Фідобанк»
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5
як особисто так і в інтересах
малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, просив
звернути стягнення на предмет іпотеки
шляхом продажу нежилого офісного
приміщення, загальною площею 93,8 кв.м. по
АДРЕСА_1, що належить на праві спільної
часткової власності відповідачам, на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження за початковою
ціною не нижчою за звичайні ціни на цей
вид майна, на підставі оцінки,
визначеної незалежним експертом на
стадії оцінки майна в ході проведення
виконавчих дій та задовольнити за
рахунок коштів отриманих від
реалізації предмету іпотеки вимоги
Банку по кредитному договору № 014-71/553
від 10.11.2006 року (далі кредитний договір)
у загальній сумі 2 628827, 77 грн., яка
складається з прострочених
нарахованих процентів у сумі 35499,08
доларів США, що еквівалентно 336385,73 грн.,
нарахованих процентів за період з
15.03.2010 року по 22.03.2010 року у сумі 536,53
доларів США, що еквівалентно 5084,10 грн.,
боргу за несплаченою (простроченою)
частиною кредиту по договору станом на
14.03.2014 року в сумі 22776,46 доларів США, що
еквівалентно 215827,46 грн., залишку
строкової заборгованості станом на
14.03.2014 року в сумі 218610,42 доларів США, що
еквівалентно 2071530, 48 грн., та витрати по
оплаті судового збору у сумі 3654 грн.,
посилаючись на невиконання
відповідачем ОСОБА_5 своїх зобов'язань
перед Банком за договором кредиту та
договором іпотеки.

Позивач посилається на те, що на
підставі кредитного договору ОСОБА_5
отримала кредит в сумі 250000 доларів США
і зобов'язалась погасити його в строк
до 09.11.2026 року. Свої зобов'язання за
договором виконувала несвоєчасно та не
в повному обсязі й має заборгованість
за цим договором в загальній сумі 2 628 827
грн. 77 коп.

Крім того, 10.11.2006 року між Відкритим
акціонерним товариством «Акціонерний
комерційний банк «Престиж» та ОСОБА_5
був укладений договір іпотеки, згідно з
яким в забезпечення виконання своїх
зобов'язань перед Банком за
вищевказаним кредитним договором
надано в іпотеку належне їй нежиле
офісне приміщення, загальною площею 93,8
кв.м., яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1. На даний час власниками
іпотечного майна є діти ОСОБА_5 - ОСОБА_6
та ОСОБА_7, по 1/6 та 5/6 часток
відповідно.(а.с. 21,22)

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 липня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ
«Фідобанк» подало на нього апеляційну
скаргу і, посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права просило рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_5 її вимоги не визнає,
вважає рішення суду законним.

Заслухавши доповідача, перевіривши
відповідність оскаржуваного рішення
вимогам закону, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10.11.2006 року між
ВАТ «Акціонерний комерційний банк
«Престиж» та ОСОБА_5 укладений
кредитний договір № 014-71/553, відповідно
до якого позивач надав ОСОБА_5 кредит в
сумі 250000 доларів США, а остання, в свою
чергу, зобов'язалась погасити його в
строк до 09.11.2026 року. Відкритим
акціонерним товариством «Акціонерний
комерційний банк «Престиж» свої
зобов'язання за договором виконані, а
ОСОБА_5 свої зобов'язання за договором
виконувала несвоєчасно та не в повному
обсязі й має заборгованість за цим
договором в загальній сумі 2628827 грн. 77
коп., яка складається з прострочених
нарахованих процентів у сумі 35499,08
долари США, що еквівалентно 336385 грн. 73
коп., нарахованих процентів за період з
15.03.2010 року по 22.03.2010 року включно у сумі
536,53 долари США, що еквівалентно 5084 грн.
10 коп., боргу за несплаченою
(простроченою) частиною кредиту по
договору станом на 14.03.2014 року в сумі
22776,46 долари США, що еквівалентно 215827
грн. 46 коп., залишку строкової
заборгованості станом на 14.03.2014 року в
сумі 218610,42 долари США, що еквівалентно
2071530 грн. 48 коп.

Крім того, 10.11.2006 року між Відкритим
акціонерним товариством «Акціонерний
комерційний банк «Престиж» та ОСОБА_5
був укладений договір іпотеки, згідно з
яким в забезпечення виконання своїх
зобов'язань перед Банком за
вищевказаним кредитним договором
надано в іпотеку належне їй нежиле
офісне приміщення, загальною площею 93,8
кв.м., яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1. Позивач в квітні 2014 року
надсилав ОСОБА_5 вимогу про усунення
порушень умов кредитного договору, але
вимога Банку не була виконана.

Відповідно до ст.1049, 1050 ЦК України
позичальник зобов'язався повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому,
відповідно ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Враховуючи наведені норми
матеріального права та обставини
справи, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення позову ПАТ «Фідобанк»
суперечать вимогам закону та
обставинам справи, оскільки
відповідачем ОСОБА_5 не виконуються
умови кредитного договору. Право
позикодавця задовольнити свої вимоги
за кредитним договором шляхом
звернення стягнення на предмет іпотеки
передбачено відповідними нормами
Закону України «Про іпотеку» (далі -
Закон №898-1У), положеннями договору
іпотеки та Цивільного кодексу України.

Так, згідно ч.І ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» та ст.589,590 ЦК України у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником основного зобов'язання
іпотеко-держатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Таке ж положення міститься і в
договорі іпотеки, укладеному між
Банком і ОСОБА_5 10.11.2006 року.

Відповідно до статей 33, 35 Закону № 898-IV,
у разі порушення основного
зобов'язання та/або умов іпотечного
договору іпотекодержатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення у не менш
ніж тридцятиденний строк. У такому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов'язань та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.
Якщо протягом встановленого строку
вимога іпотекодержателя залишається
без задоволення, іпотекодержатель
вправі розпочати звернення стягнення
на предмет іпотеки відповідно до цього
Закону.

Матеріали справи містять
підтвердження направлення Банком
зазначеної вимоги ОСОБА_5

Відмовляючи ПАТ «Фідобанк» у
задоволенні позову, суд виходив з того,
що на даний час відповідачці не
належить нежиле офісне приміщення, яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а
належить воно відповідачам ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 по 1/6 та 5/6 частині відповідно,
без виділу в натурі цих часток.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду,
виходячи з наступного.

Згідно наданої відповіді Першої
державної нотаріальної контори від
25.05.2011 р. і 11.07.2011 р. спадщину, яка
складається з нежилого приміщення, що
знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_6 прийняли його неповнолітні
діти:

- ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - 1/6 частки
нежилого приміщення АДРЕСА_1, загальною
площею 93,8 кв.м.

- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 - 5/6 частки
нежилого приміщення АДРЕСА_1, загальною
площею 93,8 кв.м. (а.с. 21,22)

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку»
передбачено, що у разі переходу
права власності (права
господарського відання) на предмет
іпотеки від іпотекодавця до іншої
особи, у тому числі в порядку
спадкування чи правонаступництва,
іпотека є дійсною для набувача
відповідного нерухомого майна, навіть
у тому

набувача відповідного нерухомого
майна, навіть у тому випадку, якщо до
його відома не доведена інформація про
обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право
власності на предмет іпотеки, набуває
статус іпотекодавця і має всі його
права і несе всі його обов'язки за
іпотечним договором у тому обсязі і на
тих умовах, що існували до набуття ним
права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, відмова судом у позовній
вимозі про звернення стягнення на
предмет іпотеки з тих підстав, що право
власності на нього перейшло до іншої
особи не ґрунтується на законі.

Крім того, зазначивши про те, що частки
іпотекодавців не виділені в натурі і ця
обставина перешкоджає зверненню
стягнення на іпотечне майно суд не дав
оцінки тій обставині, що предметом
іпотеки є нежила будівля в цілому, а не
її частка і розмір боргу первинного
іпотекодавця значно перевищує
вартість предмета іпотеки.

Статтею 39 Закону передбачено, що у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет іпотеки, у рішенні
суду зазначаються: загальний розмір
вимог та всі його складові, що
підлягають сплаті іпотекодержателю з
вартості предмета іпотеки; опис
нерухомого майна, за рахунок якого
підлягають задоволенню вимоги
іпотекодержателя; заходи щодо
забезпечення збереження предмета
іпотеки або передачі його в управління
на період до його реалізації, якщо такі
необхідні; спосіб реалізації предмета
іпотеки шляхом проведення прилюдних
торгів або застосування процедури
продажу, встановленої статтею 38 цього
Закону; пріоритет та розмір вимог інших
кредиторів, які підлягають задоволенню
з вартості предмета іпотеки; початкова
ціна предмета іпотеки для подальшої
реалізації.

Посилання відповідача на
необґрунтованість та помилковість
зробленого позивачем розрахунку
заборгованості, відповідно до вимог
ст.10,60 ЦПК України, є не доведеними
належними та допустимими доказами .

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що суд першої інстанції при
ухваленні рішення зробив висновки, які
не відповідають обставинам справи,
порушив норми матеріального і
процесуального права, що є підставою
для задоволення апеляційної скарги,
скасування рішення суду та ухвалення
нового про задоволення позову про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-315,316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ «Фідобанк»
задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 11 липня 2014 року
скасувати і ухвалити нове, яким позовні
вимоги ПАТ «Фідобанк» задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки
наданий ОСОБА_5 на підставі договору
іпотеки від 10 листопада 2006 року, а саме
нежитлове офісне примішення по
АДРЕСА_1, яке належить на праві
власності ОСОБА_6 1/6 частина та ОСОБА_7 5/6
частин в рахунок погашення
заборгованості в перед ПАТ «Фідобанк»
яка складається з прострочених
нарахованих процентів у сумі 35499,08
доларів США, що еквівалентно 336385,73 грн.,
нарахованих процентів за період з
15.03.2010 року по 22.03.2010 року у сумі 536,53
доларів США, що еквівалентно 5084,10 грн.,
боргу за несплаченою (простроченою)
частиною кредиту по договору станом на
14.03.2014 року в сумі 22776,46 доларів США, що
еквівалентно 215827,46 грн., залишку
строкової заборгованості станом на
14.03.2014 року в сумі 218610,42 доларів США, що
еквівалентно 2071530, 48 грн., а всього 2 628 827,
77 грн. шляхом продажу на прилюдних
торгах за ціною на рівні, не нижчому за
звичайні ціни на цей вид майна на
підставі оцінки проведеної суб'єктом
оціночної діяльності незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ
«Фідобанк» судові витрати у розмірі 5481
грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: