Провадження № 6/161/641/14
У Х В А Л А

16 вересня 2014 року

м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської
області у складі:

головуючого судді – Присяжнюк Л.М.,

при секретарі – Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції ОСОБА_1, про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний
виконавець ВДВС ЛРУЮ ОСОБА_1 звернулась
в суд із поданням про тимчасове
обмеження виїзду за межі України
ОСОБА_2 Вказує, що на виконання ВДВС
Луцького РУЮ перебуває виконавчий лист
Радивилівського районного суду
Рівненської області № 1714/923/12 від 16.10.2012
року, про стягнення із ОСОБА_2 аліментів
на користь ОСОБА_3 в розмірі 300 грн. на
двох дітей щомісячно, починаючи з 13.08.2012
року і до досягнення дітьми повноліття.
19.07.2013 року за вказаним виконавчим
листом відкрито виконавче провадження
та зроблено запити з метою виявлення
коштів та майна боржника, з яких
встановлено, що за боржником
зареєстровано лише транспортний засіб,
на яки державним виконавцем накладено
арешт. Боржник рішення суду ігнорує, на
обліку в центрі зайнятості не
перебуває у пошуках роботи з метою
погашення боргу, доходи не декларує,
заборгованість по аліментах не
погашає. Просить тимчасово обмежити
ОСОБА_2 право виїзду за межі України.

Головний державний
виконавець Лопушанська І.Ф. у судове
засідання не з’явилась, про причини
неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши та оцінивши
подані матеріали, приходить до
висновку, що подання не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника- фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України» регулює порядок здійснення
права громадян України на виїзд з
України і в'їзд в Україну, порядок
оформлення документів для зарубіжних
поїздок, визначає випадки тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України і встановлює порядок
розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті. Зокрема,
коли він ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього за
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи) - до виконання
зобов'язання (п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного
Закону).

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується при виконанні судових
рішень, ухвалених у порядку,
передбаченому ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК
України, зокрема в разі доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання.

До матеріалів подання
долучено копію виконавчого листа,
довідка-розрахунок боргу, письмові
пояснення боржника, відповіді на
запити до ПФУ, ДПС, Луцького районного
центру зайнятості, копія постанови про
арешт майна боржника, відомості про
реєстрацію автомобіля.

Водночас, вказані матеріали
не містять доказів та будь-яких даних
на підтвердження факту свідомого
ухилення боржником від виконання своїх
зобов'язань, наявність у боржника
наміру виїжджати за межі України, а
надані пояснення боржника не свідчать
про намір останнього виїжджати за межі
країни з метою невиконання
зобов’язань.

Враховуючи вищевикладене, відсутні
підстави для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, на
підставі ст. 33 Конституції України, ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в’їзду в
Україну громадян України», суд, –

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного
виконавця головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції ОСОБА_1, про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд
Волинської області шляхом подання
апеляційної скарги в п’ятиденний
строк з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького
міськрайонного
судуОСОБА_4