АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 535/429/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/2373/14
Головуючий у 1-й інстанції Цвітайло П.В.
Доповідач Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.

при секретарі: Філоненко О.В.

за участю: представника позивача -
Колеснікова В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк»)

на рішення Котелевського районного
суду Полтавської області від 17 червня
2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з вказаним позовом до
ОСОБА_3, посилаючись на те, що, згідно
укладеного 15.06.2007 року договору
відповідач отримав кредит у сумі
3420,00грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 12% на
рік однак, у зв»язку з порушенням
зобов»язань по поверненню кредиту
станом на 17.04.2014 року утворилася
заборгованість, яка, з урахуванням
штрафних санкцій та за мінусом суми,
задоволеної судовим наказом
Котелевського районного суду
Полтавської області від 17.06.2014 року
становить 23511,52грн., яку прохали
стягнути з Позичальника.

Рішенням Котелевського районного суду
Полтавської області від 17 червня 2014
року у задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, відмовлено повністю у
зв'язку зі спливом строку позовної
давності.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зазначають, що суд першої інстанції
помилково застосував загальну позовну
давність до правовідносин, що склалися
між сторонами та на підставі ст.267 ЦК
України відмовив у позові., хоча
умовами Кредитного договору
передбачено, що він діє до повного
виконання його сторонами.

Вказують, що належного виконання
Договору відповідач не здійснив, а тому
зобов»язання не припинилося.

Зазначають також, що позивач звернувся
до суду з вимогою про захист свого
цивільного права у межах позовної
давності, оскільки перебіг перерваного
строку позовної давності починається з
16.06.2009 року; місцевий суд проігнорував
докази того, що, відповідно до п.5.5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам термін позовної давності за
договором встановлено сторонами
тривалістю у п»ять років.

У судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу підтримав
та прохав її задовольнити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення представника позивача,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду
першої інстанції не відповідає.

Як установлено місцевим судом та
вбачається з матеріалів справи, 15
червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір № PLXRRX36330087, за умовами якого
Банк надав Позичальнику строковий
кредит у сумі 3420,00 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 1% на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісячної
винагороди в розмірі 82,08грн. та
одноразової винагороди у розмірі 570,00
грн., з кінцевим терміном повернення
15.06.2009 року.

Місцевим судом установлено, що кредит
наданий на покупку відповідачем
моторолера.

Договір складається із Заяви
позичальника, Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(СТАНДАРТ) та Тарифів, на що
позичальником дана відповідна згода,
яка ним власноручно підписана (а.с.7 на
звороті).

Відповідно до розділів 4 та 5 Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
визначено порядок розрахунків та
відповідальність сторін.

У заяві на отримання кредиту вказано,
що боржник ознайомився та згодний із
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»
(Стандарт), які були надані йому у
письмовій формі, своїм підписом
підтвердив факт про надану йому повну
інформацію про умови кредитування.

Згідно п.5.5 Умов надання споживчого
кредиту, терміни позовної давності по
вимогах про стягнення кредиту,
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки - пені, штрафів за
даним договором встановлюються
сторонами тривалістю 5 років. З даним
пунктом умов боржник погодився, про що
свідчить його підпис на заяві та
вказаний пункт недійсним не визнано.

Згідно Заяви позичальника (а.с.7 на
звороті), боржник зобов'язувався
щомісячно здійснювати погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається з заборгованості за
кредитом, відсотками, комісії та інших
витрат. Погашення заборгованості
здійснюється в наступному порядку:
щомісяця в період сплати, за який
приймається період з 15 по 20 число
кожного місяця позичальник повинен
надавати Банку грошові кошти
(щомісячний платіж) у сумі 243,34 грн.

Відповідно до Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), погашення заборгованості
повинно здійснюватися позичальником
щомісячно з 15 по 20 число кожного місяця
в період дії договору з 15.06.2007 року по
15.06.2009 року (п.п.3.2.2., 3.2.7.,3.2.9.).

Із Заяви позичальника та пунктів 3.2.5,
3.2.2. Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) вбачається, що погашення
заборгованості здійснюється шляхом
внесення коштів на картку клієнтом або
шляхом списання коштів з дебетової
картки, позичальник доручає Банку
здійснювати договірне списання коштів
та зобов'язується погашати кредит у
порядку та строки відповідно до Заяви.

Пунктом 5.3. Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) закріплено, що при порушенні
Позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених договором більш ніж на 30
днів, Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. + 5%
від суми позову.

Відповідач належним чином не виконував
взяті на себе зобов'язання, внаслідок
чого виникла заборгованість, яка,
згідно наданого Банком Розрахунку
станом на 17.04.2014 року складається з: 6000,02
грн. заборгованості за відсотками; 1311,26
грн. заборгованості по комісії; 21343,45
грн. заборгованості по пені, а всього
28654,73 грн.

Судовим наказом Котелевського
районного суду Полтавської області від
25.02.2009 року, який набрав чинності 01.04.2009
року, стягнуто з відповідача на користь
Банку 6739,00 грн. заборгованості. Як
установлено колегією суддів, зазначена
заборгованість складається з 2724,96 грн.
заборгованості за кредитом, 1741,03 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 900,86 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 575,05 грн. пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 500,00 грн. штрафу (фіксована
сума) та 297,09 грн. штрафу (процентна
складова). Таким чином, заборгованість
станом на 17.04.2014 року за вирахуванням
стягнутої судовим наказом
заборгованості за кредитом, складає
23511,52 грн. (а.с.4-6).

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову за спливом строку
позовної давності, виходив із того, що
останній платіж відповідачем було
здійснено більше ніж три роки тому;
позивачем не надано доказів про дату та
суму сплати відповідачем останнього
платежу; строк позовної давності слід
рахувати з 01.04.2009 року (дати набрання
чинності судовим наказом).

Однак з такими висновками місцевого
суду не можна погодитися, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.ст.1049, 1050, 1054 ЦК України
за кредитним договором банк, або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

У відповідності до ст.627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

ЦК України не передбачено заборони
пред'явлення окремих вимог у зв'язку з
пропущенням позовної давності.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Статтею 259 ЦК України визначено, що
позовна давність, встановлена законом,
може бути збільшена за домовленістю
сторін. Договір про збільшення
позовної давності укладається у
письмовій формі.

Відповідно до ст.264 ЦКУ, перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.

Як убачається з наданої представником
позивача Виписки з програмного
комплексу від 01.08.2014р., ОСОБА_3 у період з
01.04.2010р. по 16.03.2012р. здійснював погашення
заборгованості за Кредитним договором
№ PLXRRX36330087 від 15.06.2007р.

Так, 01.04.2010р. ОСОБА_3 внесено на рахунок
позивача 437,41грн., 27.05.2010р. - 339,56 грн.;
04.08.2010р. - 388,74 грн., 31.08.2010р. - 132,40грн.,
24.11.2010р. - 549,53 грн., 28.12.2010р. - 116,88грн.,
28.01.2011р. - 128,75грн., 23.03.2011р. - 384,70грн.,
27.04.2011р. - 199,52грн., 01.06.2011р. -47,47грн.,
30.06.2011р. - 293,87грн., 15.07.2011р. - 216,77грн.,
16.11.2011р. - 639,76грн., 29.12.2011р. - 370,00грн.,
13.01.2012р. - 96,19грн., 29.02.2012р. - 377,12грн.,
16.03.2012р. - 377,12 грн., 16.03.2012р. - 25,06грн.

Відповідач ОСОБА_3 під час розгляду
справи в місцевому суді заявив про
застосування строків позовної
давності (а.с.46). Позовна заява подана до
суду 19.05.2014 року у межах збільшеного
строку позовної давності.

Аналіз фактичних обставин справи дає
підстави для висновку про часткове
задоволення позову та необхідність
стягнення з відповідача на користь
позивача 21915,73 грн. заборгованості за
Кредитним договором № PLXRRX36330087 від
15.06.2007р., яка складається з: 6000,02 грн.
заборгованості по процентах за
користування кредитом, 1311,26 грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом, 21343,45грн. пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, за вирахуванням 6739,00 грн.,
що були стягнуті судовим наказом
Котелевського районного суду
Полтавської області від 25.02.2009 р.

Також, у відповідності до п.5.3. Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт),
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає 500,00 грн. штрафу
(фіксований) та штраф в розмірі 5% від
суми позову.

Процентна складова штрафу повинна
обраховуватися від суми
заборгованості, яку суд допускає до
стягнення, без урахування розміру пені,
оскільки неустойка (штраф) на неустойку
(пеню) відповідно до норм чинного
законодавства не може бути нарахована,
щоб не допускати подвійного стягнення.
Таким чином, розмір 5% штрафу становить
365,56 грн. (6000,02+1311,26)х5%=365,56грн.).

Враховуючи вищевикладене, з
відповідача на користь позивача
необхідно стягнути 22781,29 грн.
заборгованості за кредитним договором
№ PLXRRX36330087 від 15.06.2007р.

Також, у відповідності до ст.88 ЦПК
України, стягненню з відповідача на
користь позивача підлягають судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог (96,9%) у сумі
236,04 грн.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції не відповідає вимогам ст.213
щодо законності і обгрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст.309 ЦПК України є підставою для
скасування рішення з ухваленням нового
рішення про задоволення позовних
вимог.

Згідно із п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Рішення суду повинно ґрунтуватись на
нормах закону та доказах, досліджених
при розгляді справи. Колегія суддів
вважає, що висновки суду першої
інстанції суперечать встановленим
обставинам справи, не ґрунтуються на
нормах закону, порушують норми
матеріального та процесуального права.

Викладені в апеляційній скарзі доводи
є обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

За таких обставин, рішення місцевого
суду підлягає скасуванню з
постановленням нового рішення про
часткове задоволення заявлених
позовних вимог.

Керуючись ст.303, пп.3,4 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк», - задовольнити
частково.

Рішення Котелевського районного суду
Полтавської області від 17 червня 2014
року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги Публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги,50, рахунок №3111, , МФО 305299) за кредитним
договором №PLXRRX36330087 від 15 червня 2007
року,- 22781,29 грн. (двадцять дві тисячі
сімсот вісімдесят одну гривню 29
копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
перемоги, 50, рахунок № 0001, , МФО 305299) в рахунок
відшкодування понесених судових
витрат 236,04 грн. (двісті тридцять шість
гривень 04 копійки).

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/
Ю.В. Дряниця

/підпис/ П.М. Карнаух

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун