Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 жовтня 2014 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Павліченка С.В.,

суддів: Собослоя Г.Г., Бондаренка Ю.О.,

при секретарі Маринець Д.Н.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що вона з 1993 року працює в Ужгородському територіальному центрі соціального обслуговування (надання послуг) Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на різних посадах, остання посада - шеф-повар. За весь час трудової діяльності в неї не було жодної догани чи звільнення. Вказує, що 31.03.2013 року її було звільнено з займаної посади шеф-повара та зроблено запис у трудову книжку та 01.04.2013 року винесено наказ №28/1 про звільнення.

Зазначає, що вказаний наказ є незаконним, оскільки щодо звільнення в неї жодних пояснень не бралось, документів, що стали підставою для звільнення їй не давали, освідчення на стан алкогольного сп'яніння не проводили, згоди в про профспілковій організації не отримували.

Також, зазначає, що внаслідок незаконного звільнення їй завдано моральної шкоди, яка виразилася у негативних емоціях та переживаннях з приводу втрати роботи, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль, розмір якої визначає в сумі 3000 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 3 квітня 2014 року Позов ОСОБА_1 до Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку - задоволений частково.

Визнано звільнення ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 з посади шеф-повара Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради () на підставі Наказу №28/1 від 01.04.13 р. незаконним.

Поновлено ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на посаді шеф-повара Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради () з внесенням відповідного запису до трудової книжки.

Стягнуто з Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради () на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01 квітня 2013 року по 03 квітня 2014 року в розмірі 22409 (двадцять дві тисячі чотириста дев'ять) гривень 52 коп.

Стягнуто з Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради () на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, компенсацію за нанесену моральну шкоду в розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнуто з Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради () на користь Держави судовий збір в розмірі 234,10 грн.

Допущене негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на попередній посаді шеф-повара Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради та стягнути середню заробітну плату в межах платежу за один місяць вимушеного прогулу

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції як незаконного та необгрунтованого і постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Зокрема, зазначається, що позивачка пропустила строк звернення до суду, однак суд першої інстанції цього не врахував.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

При розгляді даної справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при звільненні позивачки з роботи були допущені порушення вимог чинного трудового законодавства, які давали підстави для застосування наслідків, передбачених ст. 235 КЗпП україни, а саме поновлення на попередній роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул.

Однак судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст. 233 КЗпП України , яка встановлює строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

В суді апеляційної інстанції з'ясовано, що позивачка ОСОБА_1 отримала трудову книжку із записом про своє звільнення 1 квітня 2013 року.

Дана обставина підтверджується оглянутою в судовому засідання книгою одліку трудових книжок, та підтвердженні самою позивачкою.

В суд за вирішенням трудового спору ОСОБА_1 звернулась 14 червня 2013 року, після спливу строку встановленого ст. 233 КЗпП України.

Позивачка не просила поновити цей стор і не навела жодних поважних обставин його пропуску, тому для поновлення пропущеного строку немає підстав.

Зважаючи на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позову із за пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ст. 231-233, 235 КЗпП України, ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області,-

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 3 квітня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ужгородського міського територіального центру соціального обслуговування Управління праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді